סורת א-שמס

סורת א-שמס (בערבית: سورة الشمس, "השמש") היא סורה מספר 91 בקוראן, והיא מכילה 15 פסוקים המורכבים מ-54 מילים המכילות סך הכל 253 אותיות.

הסורה קיבלה את שמה מהפסוק הראשון, אשר מהווה מעין שבועה בשמש.

 תוכן הסורה 
סורה זו עוסקת בטיהור 'הנשמה הגשמית' והגנה על הלב מפני מידות רעות ומטומאות. במהלך הסורה מוצגים בני עם ת'מוד (Thamud), כדוגמה לאנשים שהתעלמו מהרוחניות ובתוצאות ההרסניות שלכאורה באו עליהם כתוצאה מכך.

הסורה נפתחת בסדרת שבועות של אללה בתופעות אסטרונומיות שונות, ביניהן השבועה בשמש, ובנפשו של האדם. לאחר מכן מתארת הסורה את גורלם שלל בני עם ת'מוד, שבט ערבי שנכחד בעבר. הנביא צאלח דחק בהם לנטוש את עבודת האלילים לטובת המונותאיזם, וציווה עליהם לשמור על נאקה אשר הוא טען אוזניהם שהיא נאקה השייכת לאללה. הם לא צייתו לו, והמשיכו לדחות את המסר שלו, עד שהם נכחדו מלבד אלו שהלכו אחרי צאלח.

חלק מפרשני הקוראן גורסים כי ניתן לחלק את הסורה הזו לשני חלקים, כשהחלק הראשון הוא בפסוקים 1 - 10 והחלק השני הוא בפסוקים 11 - 15.

 תוכן הסורה לפי פסוקים 

 בפסוקים 1 - 6 אללה נשבע בתופעות הטבע ומייחסן לעצמו: בשמש ובאורה, בירח כאשר הוא מופיע שוב לאחר שהיה "נסתר", באור היום כאשר הוא בשיאו, בלילה ובחשכתו, בעצמו כבורא השמיים, ובשמיים אשר ברא, בארץ ובעצמו כזה אשר שטח אותה על פני המים.
 בפסוקים 7 - 8 אללה נשבע בנפש האדם ומכריז שהוא נתן לאדם את האפשרות להבחין בין הטוב לרע.
 בפסוקים 9 - 10 נטען שהאדם שמטהר את נשמתו הוא זה שזוכה להצלחה, ושהאדם שלא מטהר את נשמתו ובוחר בדרך החטאים הוא זה שנוחל כישלון.
 פסוקים 11 - 15 מספרים את סיפורים של בני עם ת'מוד, ואת אשר עלה בגורלם, לכאורה כתוצאה מהליכה בדרך החטא.

 קישורים חיצוניים 

 סורת א-שמס בתרגום חדש (עמ' 612)

 הערות שוליים 

קטגוריה:סורות