דז'ה סומורי

דז'ה סומורי (במקור מור וייס; בהונגרית: Szomory Dezső; 2 ביוני 1869, פשט – 30 בנובמבר 1944, בודפשט) היה סופר, מחזאי יהודי-הונגרי שנרצח/מת ברעב בשואה. אחיו הצעיר היה אמיל סומורי.

 ביוגרפיה 
ממוזער|לוח זיכרון בבית שבילה את החודשים האחרונים לפני מותו ברחוב פוז'וני 22
ממוזער|קברו של דז'ה סומורי בבודפשט. בית הקברות היהודי ברחוב קוזמה : 1A-10-20.
סומורי למד מוזיקה אך הפסיק, כי נמשך יותר לעיתונות והפך לעיתונאי. תחילה היה כתב ב"לאום", אחר כך ב"חדשות פשט" וב"יומן של פשט". הוא עבד גם במגזין "החיים", בעריכת בלה ויקאר. בשנת 1890, לפני השרות הצבאי, עבר לצרפת. הוא גר שם, ואחר כך בלונדון ופרסם ב"מדיאר הירלפ" בבודפשט. הוא חזר להונגריה רק ב--1906. בשנת 1908 הצטרף לכתב העת המפורסם ניוגט (מערב).

נושאי כתביו היו בדרך כלל תפיסת הקונפליקטים החדשים שנתגלו בקרב שכבת הבורגנות שצמחה במהירות בחברה ההונגרית. בימינו אלה, כתביו נראים לעיתים קרובות אופנתיים ומאופיינים בהשפעות מוזיקליות עזות. הן מאופיינות גם ברומנטיקה מסוימת. סיפוריו הקצרים היו המעולים, אך הוא זכה להצלחה אמיתית במחזותיו שמוצגות על במות תיאטרוני הונגריה עד היום.

עבודותיו הראשונות מצביעות על השפעת הנטורליזם הצרפתי של סוף המאה ה-19. במאה העשרים, בעקבות הארט נובו המוקדם, סגנונו הפך יותר ויותר מוזיקלי. שאיפתו העיקרית הייתה לפתח שפה פואטית שעובדת מוזיקלית, אך הגזמותיו גרמו לעיתים קרובות למאמץ זה שלא להגשים את עצמו. בתחילת הקריירה שלו יצירותיו היו מאופיינות בפוזה שמרנית, אריסטוקרטית. בכתביו מאוחר יותר על בעיות חברתיות בהונגריה הוא השמיע את קול הבורגנות נגד הכוחות והמסורות הפיאודליות. כתוצאה מזוועות מלחמת העולם הראשונה ואחר כך בשל התנאים האנטי-מהפכניים, ביקורתו התחדדה במקצת. הוא תיאר לעיתים בצורה לעגנית את חיי הבורגנות בבודפשט ובערי השדה ובכפרים בהונגריה. הוא כתב סיפורים קצרים בכישרון כאמור, אך רוב הצלחתו הייתה בדרמות שלו. במקום הראשון מבין אלה עומדת "טרילוגית הבסבורג".

בשל החוקים האנטי יהודיים משנת 1939 (החוק היהודי הראשון, החוק היהודי השני והחוק היהודי השלישי) כבר לא ניתן היה להציג את יצירותיו והוא הפך למטרה להתקפות העיתונות הימנית. אפילו ברחובות הפגינו נגדו. ככל שהמלחמה התקדמה הוא נשבר יותר ויותר ופרש לחלוטין. מתחילת שנות ה-40 הוא יכול היה לפעול ולהתפרנס רק במסגרת האומנותית של אומיקה - ההתאחדות הלאומית היהודית-הונגרית לחינוך. אנשי צלב החץ גירשו אותו מדירת אחיו אמיל סומורי בשדרות סנט אישטוואן, לבית מוגן בחסות שוודית ברחוב פוז'וני. אמיל סומורי עצמו נשלח למחנה השמדה ולגביו סיפרו שמת ברעב.

 כתביו 
 דרמה 

 פרוזה 

 יצירותיו שהוצגו 
ברישומי התיאטראות בהונגריה נרשמו 59 הצגות בכורה שלו:

 ראו גם 
 לקסיקון יהודי הונגרי . עורך פטר אויווארי. בודפשט. 1929. גישה מקוונת
דז'ה סומורי נפטר (huszadikszazad.hu)
דז'ה סומורי סירב לקבל את פרס באומגרטן (huszadikszazad.hu)

 לקריאה נוספת 

ביוגרפיה של דז'ה סומורי בעמוד ספריית השחקנים
ביוגרפיה של דז'ה סומורי בספרייה האלקטרונית ההונגרית

קישורים חיצוניים



קטגוריה:תיאטרון הונגרי
קטגוריה:עיתונאים הונגרים
קטגוריה:עיתונאים יהודים
קטגוריה:נספי השואה
קטגוריה:סופרים יהודים הונגרים
קטגוריה:מחזאים יהודים הונגרים
קטגוריה:סופרים אסורים (הונגריה, 1944)
קטגוריה:יהדות בודפשט
קטגוריה:משתתפי פעילות האומנות אומיקה
קטגוריה:בודפשט: אישים
קטגוריה:אישים הקבורים בבית הקברות היהודי ברחוב קוזמה בבודפשט
קטגוריה:הונגרים שנולדו ב-1869
קטגוריה:הונגרים שנפטרו ב-1944