יגיל הנקין

יוסף גיל (יגיל) הנקין (נולד ב-1976) הוא ד"ר להיסטוריה, רב-סרן (במיל׳), סופר, חוקר במכון ירושלים לאסטרטגיה ולביטחון ומרצה להיסטוריה צבאית במכללה לפיקוד ומטה של צה"ל.

במקביל הנקין כותב באתרים "מידה", "דיומא" ו"עין הדג".

ביוגרפיה
נולד לרב יהודה הרצל הנקין, פוסק הלכה ציוני דתי ולרבנית חנה, מייסדת מדרשת נשמת בירושלים והעומדת בראשה. הוא נינו של הרב יוסף אליהו הנקין, פוסק בולט בארצות הברית במאה ה-20. אחיו אליהו היה אלוף הארץ בהרמת משקולות בשנים 2013–2014. לזוג הנקין שישה ילדים. אחיו הרב איתם הנקין נרצח עם רעייתו נעמה בחג הסוכות ה'תשע"ו, 1 באוקטובר 2015, בפיגוע ירי.

את עבודת הדוקטורט שלו, "צבא רודזיה ולחימה נגד חתרנות: בחיפוש אחר מצוינות צבאית", כתב במחלקה להיסטוריה כללית באוניברסיטת בר-אילן בהנחיית משה גת ומרטין ון קרפלד, והיא אושרה ב-2009רודזיה מכריזה עצמאות עם ד"ר יגיל הנקין, פרק 110 בפודקאסט "היסטוריה גדולה, בקטנה", באתר SoundCloud..

מחקרו
מלחמת צ'צ'ניה הראשונה
בעבודת התזה שלו, שהפכה בסופו של דבר לספר ננצח או שניעלם בהוצאת מערכות, בוחן הנקין את מלחמת צ'צ'ניה הראשונה. בין היתר הוא מנתח את הטקטיקות שהופעלו במלחמה על ידי שני הצדדים, בוחן באריכות את הקרב על גרוזני ואת לוחמת הגרילה והטרור לאחר נפילת העיר.

מלחמת הסבך הרודזי
רודזיה (כיום זימבבואה), הייתה מושבה בריטית באפריקה הדרומית. ב־1965 הכריזה על עצמאות, תחת שלטון מיעוט לבן, והתנתקה מבריטניה. אף מדינה בעולם לא הכירה בה רשמית, והאו"ם הטיל עליה עיצומים שאמורים היו להכניע את השלטון המורד, אך לא כך קרה. למרות הבידוד הבין־לאומי התקיימה רודזיה עד 1980. במקביל התמודדה עם ארגוני מחתרת לאומניים אפריקניים, שדרשו שוויון ושלטון רוב. בין השנים 1972–1979 התנהלה במדינה ובסביבותיה מלחמת גרילה עזה. כוחות רודזיים ביצעו פשיטות לעומק מאות קילומטרים בשטח אויב, והסבו ליריביהם אבדות כבדות; יחידות רודזיות של לוחמים שחורים ולבנים התחזו לאנשי גרילה למטרות איסוף מודיעין ופגיעה בגרילה, ואף העבירו אל צידן מספר גדול של אנשי גרילה; ובמקביל לא בחל אף צד בדבר: מפגיעה באזרחים, דרך הרעלת מזון ועד התנקשות במנהיגים פוליטיים. המלחמה כונתה "מלחמת הסבך הרודזי". בסופו של דבר נאלצו הצדדים להתיישב למשא ומתן, שבעקבותיו התקיימו ברודזיה בחירות ולשלטון עלה רוברט מוגאבה, מנהיג אחד מארגוני הגרילה, עד שהודח מכיסאו ב־2017.

בספר דגים בסבך בהוצאת מודן, המבוסס על עבודת הדוקטורט שלו, סוקר הנקין את תולדותיה של רודזיה והמלחמה בה, ועוסק בתחומים רבים שנותרו רלוונטיים למפקדים ולמדינאים עד ימינו: החל מלחימה בשטח סבוך ופעולות בעורף האויב, ועד ההשפעה המוגבלת של עיצומים כלכליים, אסטרטגיות למלחמה בטרור ויעילותן, והשאלה של השפעת תמיכת האוכלוסייה על תוצאות המלחמה.

האסטרטגיה הלאומית של ישראל
הנקין מגדיר כ"אסטרטגיה לאומית" או "אסטרטגיה-רבתי" את "האיחוד של כל סוגי האסטרטגיה של מדינה – צבאית, כלכלית ומדינית – למען אותה מטרה".

לפי הנקין, לאורך כל שנותיה עמדה בבסיס ה"אסטרטגיה הלאומיות" של ישראל "הישרדותה ושגשוגה של מדינת ישראל, כמדינה יהודית ודמוקרטית במרחב שעדיין לא השלים עמה". עם זאת, בפועל היו שתי "אסטרטגיות לאומיות" שונות שהופעלו לסירוגין כאמצעי לאותה מטרה: מהקמתה ועד מלחמת יום כיפור האסטרטגיה הלאומית של ישראל התבססה על קיר הברזל והשארת ההגנה על ישראל בידי ישראל עצמה – לצד שיתופי פעולה עם מדינות נוספות המבוססים על אינטרסים משותפים והשגת תמיכה של מעצמה. כחלק מתפיסת "קיר הברזל" נכללה הבנה כי הסכם עם מדינות ערב אינו "יוצר" אלא "מתאר", כלומר הנחה כי רק כאשר תפסיק בפועל העוינות כלפי ישראל של מי משכנותיה, ניתן יהיה לאחר מכן להכריז על כך בהסכם גלוי. מנגד, ממלחמת יום כיפור החלה להשתרש "אסטרטגיה לאומית" שונה שהתבססה על "חסות" (בשונה מהאסטרטגיה הקודמת שהסתפקה ב"תמיכה") של ארצות הברית (מה שהגביל את חופש הפעולה הצבאי שהיה לישראל קודם לכן ושבא לידי ביטוי במלחמת ששת הימים), הסתמכות על גורמים זרים כאמצעי להבטחת ביטחונה של ישראל ואמונה שהסכם שלום עם ארצות ערב יוכל "ליצור" מציאות חדשה ולא רק "לתאר" את המצב שהושג בפועל כבר קודם לכן. "אסטרטגיה לאומית" זו הגיעה לשיאה בהסכמי אוסלו והחלה להיחלש משמעותית משנת 2000. בשנת 2009 נעה המטוטלת שוב עם הקמת ממשלת נתניהו השנייה אשר אימצה מחדש את האסטרטגיה הלאומית של ישראל המבוססת על קיר הברזל והשארת ההגנה על ישראל בידי ישראל עצמה – לצד שיתופי פעולה עם מדינות נוספות המבוססים על אינטרסים משותפים, הסתפקות ב"תמיכה" של מעצמה והבנה כי הסכם עם מדינות ערב אינו "יוצר" אלא "מתאר".

ספריו
 ננצח או שניעלם - תולדות מלחמת צ'צ'ניה הראשונה 1994–1996. הוצאת מערכות, 2007 
 מדריך לאתר הקרב של חוף אומהה. 2014
 מלחמת סיני 1956 והסדר העולמי החדש במזרח התיכון: יציאת מצרים במהופך (אנגלית). Lanham, Maryland : Lexington Books, 2015
 מדריך שביל ישראל. הוצאת עומר - אשכול (עם יעקב סער, מהדורה שלישית), 2016
 כדגים בסבך - רודזיה במלחמה 1965–1980. מודן הוצאה לאור, 2019

קישורים חיצוניים

ד"ר יגיל הנקין, באתר מכון ירושלים לאסטרטגיה ולביטחון


מאמרים מחקריים
 צנחנים נגד גרילה – הדוגמה של רודזיה, אוקטובר 2010, עיתון מערכות

 דני אורבך, יונתן בוקסמן, יגיל הנקין ויונתן ברוורמן, בחינה ביקורתית של האשמות "רצח העם" במלחמת חרבות ברזל, באתר מרכז בגין-סאדאת למחקרים אסטרטגיים, 9 ביולי 2025

מאמרים כלליים
 קוסובו, סומליה, ג'נין: ניתוח השוואתי, תכלת 15, 2003
 כיצד מנצחים ב"מלחמות קטנות", תכלת 24, 2006
 הטרדות, גירושין ומתאבדים: תעתועי הסטטיסטיקה שמשגעים את כולנו, באתר מידה, 24 בנובמבר 2015




 "אם יקרה פעם נוספת": מאורעות מבצע "שומר החומות" כמקרה של לחימה היברידית, באתר "מערכות", 12 בינואר 2022
 שלושת "הגדולים" מכים שוב: לקחים צבאיים ראשוניים מחודשיים של מלחמה באוקראינה, באתר "מערכות", 8 במאי 2022

ביקורות ספרים
 מלחמה בתיאוריה, תכלת מס' 25, 2006 (ביקורת על הספר "לוחמה מבוזרת: המלחמה במאה ה-21" של חיים אסא וידידיה יערי)
 חכמת הבדיעבד, תכלת מס' 29, 2007 (ביקורת על הספר "שבויים בלבנון - האמת על מלחמת לבנון השנייה" של עופר שלח ויואב לימור)
 לו יכלו הקירות לברבר, תכלת מס' 37, 2009 (ביקורת על הספר "Hollow Land: Israel’s Architecture of Occupation" מאת אייל ויצמן)
 מאמר ביקורת על הספר "ואנקמה" מאת רועי שרון, השילוח גיליון 36, אדר שני תשפ"ד, מרץ 2024.

מאמרי דעה

הערות שוליים

קטגוריה:בעלי תואר דוקטור מאוניברסיטת בר-אילן
קטגוריה:היסטוריונים צבאיים ישראלים
קטגוריה:סגל מכון ירושלים לאסטרטגיה ולביטחון
יגיל הנקין
קטגוריה:חריש: אישים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1976