גרנד פרי סינגפור

גרנד פרי סינגפור הוא מרוץ גרנד פרי, המתקיים אחת לשנה כחלק מסבב מרוצי אליפות הפורמולה 1. המרוץ מתקיים במסלול רחוב באזור מתחם מרינה ביי ובשנת 2008 היה המרוץ הראשון באליפות שהתקיים בלילה. בין השנים 1966–1973 התקיים המרוץ כחלק מאליפות הפורמולה ליברה. בשנת 2008 הצטרף כחלק מאליפות הפורמולה 1. פרננדו אלונסו, נהגה של קבוצת רנו, היה המנצח הראשון במרוץ.

הגרנד פרי של סינגפור תואר לעיתים קרובות על ידי נהגים כ"מרוץ הקשה ביותר בלוח השנה של פורמולה 1". סיבולת הנהגים עומדת באתגרים קשים עקב גורמים כמו חום גבוה, לחות גבוהה, כמות גבוהה של זיעה ואיבוד נוזלי גוף, מספר גבוה של פינות (סה"כ 19) ומרווח קטן לטעויות (בשל חוסר בשוליים לטובת אזורי בריחה במירוץ המתבצע ברחובות העיר).

היסטוריה
פורמולה ליברה
המרוץ התקיים לראשונה בשנת 1961 בשם "Orient Year Grand Prix". שנה לאחר מכן שונה שם המרוץ לגרנד פרי מלזיה. לאחר קבלת העצמאות של סינגפור בשנת 1965 שונה שם המרוץ לגרנד פרי סינגפור. המרוץ חדל להתקיים אחרי שנת 1973 בשל מספר סיבות: עלייה בעומס התחבורה, הסכנות הבטיחותיות ואי הנוחות שנגרמה בשל חסימת הכבישים לטובת המרוצים

פורמולה 1
במאי 2007 נחתם חוזה לקיום מרוץ בסינגפור במשך 5 שנים, החל מעונת 2008. חברת התקשורת הסינגפורית סינגטל (Singtel) נתנה את החסות המרכזית לאירוע. ממשלת סינגפור מימנה 60% מעלות האירוע בסך 90 מיליון דולר מתוך 150 מיליון דולר, העלות הכוללת. החום והלחות הגבוהים בסינגפור, הנגרמים עקב האקלים הטרופי והרצון להתאים לשעות השידור המקובלות למרוצים באירופה הביאו להחלטה לקיים את המרוץ כמרוץ לילה. למרות זאת, הטמפרטורה בסביבת תא הנהג יכולה להגיע עד ל-60 מעלות צלזיוס. המסלול הואר לכל אורכו על ידי 1,600 פנסים.

מרוץ הבכורה התקיים בספטמבר 2008, כמרוץ ה-15 מתוך 18 בעונה. פליפה מאסה מקבוצת פרארי זינק מהפול פוזישן, קימי רייקונן, חברו של מאסה לקבוצה, קבע את זמן ההקפה המהירה. פרננדו אלונסו, שזינק מהמקום ה-15, ניצח את המרוץ. ניקו רוזברג ולואיס המילטון השלימו את הפודיום. לקראת המרוץ בשנת 2009 נעשו מספר שינויים בשלוש הפניות הראשונות במסלול על מנת לאפשר יותר עקיפות. שינוי נוסף נעשה בפנייה מספר 10 בה היו מספר תאונות במהלך המרוץ הראשון. אלונסו שב וניצח את המרוץ בשנת 2010, הפעם כנהג בקבוצת פרארי. במהלך המרוץ בעונת 2015 התפרץ צופה למסלול, לאחר שטיפס על הגדר. סבסטיאן פטל ודניאל ריקארדו נאלצו לפנות בחדות על מנת להימנע מלפגוע בו. מכונית בטיחות הוזנקה למסלול והצופה נעצר על ידי המשטרה המקומית ונלקח לחקירה.

בשנת 2012 נחתם חוזה חדש לקיום המרוץ 5 שנים נוספות עד לשנת 2017. ב-2017 נחתם חוזה הארכה נוסף ל-5 שנים נוספות עד לשנת 2021.

מגפת הקורונה הובילה לביטול המרוץ בעונות 2020 ו-2021.

תיאור המסלול
מסלול המירוץ מתבצע במעגל מפותל באורך מסלול כולל של מעל 305 קילומטרים (190 מייל) הכולל 62 חזרות על מסלול באורך 4.94 ק"מ, אשר בשילוב עם תכונות הקרבה שלו לקירות מוביל לצורך תכוף בשימוש במכוניות בטיחות, ומרחיב עוד יותר את זמן המירוץ עד להתקרבות למגבלת זמן של שעתיים.

המירוץ בוחן עמידה במגבלות הן לנהגים והן למכוניות. יש לו כמה פניות של 90 מעלות, עם רמה גבוהה של שונות, הכוללת קטעים טכניים ושינויי כיוון מהירים. העקיפה נעשית בעיקר בסוף הגזרה הראשונה, שם המהירויות הגבוהות ביותר. אזורי מרווח בריחה קיימים בקצה המקטעים הישרים הארוכים, אך הם קצרים בסטנדרטים של פורמולה 1. במרבית מקטעי המסלול, מכוניות רצות קרוב מאוד לחומות. באופן כללי, הניצחון תלוי בניסיון ובכישוריו של הנהג.

מנצחי המרוץ
 שנה נהג יצרן אליפות מסלול 2025  ג'ורג' ראסל מרצדדס פורמולה 1 מרינה ביי 2024  לנדו נוריס  מקלארן 2023   קרלוס סאינס  פרארי 2022  סרחיו פרס רד בול 2021–2020 לא התקיים 2019  סבסטיאן פטל פרארי פורמולה 1 מרינה ביי 2018  לואיס המילטון מרצדס 2017  לואיס המילטון מרצדס 2016  ניקו רוזברג מרצדס 2015  סבסטיאן פטל פרארי 2014  לואיס המילטון מרצדס 2013  סבסטיאן פטל רד בול-רנו 2012  סבסטיאן פטל רד בול-רנו 2011  סבסטיאן פטל רד בול-רנו 2010  פרננדו אלונסו פרארי 2009  לואיס המילטון מקלארן-מרצדס 2008  פרננדו אלונסו רנו 2007–1974 לא התקיים 1973  ורן שופן מרס-הארט פורמולה ליברה תומסון רוד 1972  Max Stewart מילדרן-ווגוט 1971  גרהאם לורנס ברבהאם-פורד 1970  גרהאם לורנס פרארי 1969  גרהאם לורנס מקלארן-פורד 1968  גארי קופר אלפין–פורד 1967  רודני סיו מרלין–פורד 1966  לי האן שנג לוטוס-פורד

קישורים חיצוניים



הערות שוליים

סינגפור
קטגוריה:תחרויות ספורט בסינגפור