תסמונת לזרוס

תסמונת לזרוס (לב הלזרוס) הידועה גם כ"שיבה לחיים לאחר החייאת לב-ריאה כושלת" היא חזרה ספונטנית של קצב לב תקין לאחר ניסיונות החייאה כושלים. התרחשות התסמונת צוינה בספרות הרפואית כ-38 פעמים מאז שנת 1982.

המקור לשם התסמונת הוא מדמותו של לזרוס, שכפי שתואר בברית החדשה הוחזר מעולם המתים על ידי ישו. המופעים של התסמונת הזו נדירים ביותר, והסיבות להתרחשותה לא מובנות. אחת ההשערות לתופעה היא שגורם מרכזי (אם כי לא היחיד) יכול להיות הצטברות של לחץ בחזה כתוצאה מהחייאת לב-ריאה (CPR).

ההרפייה והפחתת הלחץ לאחר שהסתיימו מאמצי ההחייאה כביכול יכולים לאפשר התרחבות של הלב, מה שמעורר את קצב הסינוס (הדחפים החשמליים) של הלב ומפעיל מחדש את פעימות הלב.

גורמים אפשריים נוספים הם היפרקלמיה או מינונים גבוהים של אפינפרין. ייתכן כי תרופות המוזרקות דרך הווריד ההיקפי לא משיגות את התוצאה הרצויה כתוצאה מחזרה ורידית לקויה, וכאשר התשואה הוורידית משתפרת לאחר הפסקת האינפלצייה הדינמית, השפעה אפשרית של התרופות יכולה להיות חידוש של מחזור הדם.

 היסטוריה 
 גבר בן 27 בממלכה המאוחדת קרס לאחר מנת יתר של הרואין וקוקאין. חובשים העניקו לו זריקה של תרכובת נלוקסון והגבר התאושש מספיק כדי ללכת ברגל בכוחות עצמו לאמבולנס. במהלך הנסיעה באמבולנס הגבר עבר דום לב. לאחר כ־25 דקות של מאמצי החייאה, הוכרז מילולית כי החולה נפטר, אך כדקה לאחר שהסתיימה ההחייאה הבחינה אחות שקיים קצב במוניטור הלב ומאמצי ההחייאה חודשו. המטופל התאושש באופן מלא.
 גבר כבן 66 שסבל מחשד למפרצת בטן סבל מדום לב ועבר החייאה שכללה דפיקות בחזה ושוקים דפיברילטוריים במשך כ-17 דקות במהלך הטיפול בו. סימני החיים שלו לא חזרו; החולה הוכרז כמת ומאמצי ההחייאה הסתיימו. כעשר דקות לאחר מכן הרגיש הרופא המנתח בדופק פעיל. המפרצת טופלה בהצלחה, והחולה התאושש באופן מלוא ללא בעיות גופניות או נוירולוגיות מתמשכות.
 על פי מאמר משנת 2002 בכתב העת Forensic Science International, גבר יפני בן 65, חירש מלידה, נמצא חסר הכרה בבית האומנה בו התגורר. הצוות הטיפולי במקום ביצע בו פעולות שכללו ניסיונות החייאה. הוא טופל לאחר מכן גם על ידי אנשי רפואת החירום שהוזמנו למקום וגם במחלקת החירום של מיון בית החולים נמשכו ניסיונות הטיפול בו אשר כללו תרופות ודפיברילציה מתאימים למצבו. הוא הוכרז כמת לאחר ניסיונות החייאה אלו. עם זאת, כעשרים דקות לאחר ההכרזה על מותו, שוטר בבית החולים מצא את האדם זז בבית החולים. המטופל שרד במשך ארבעה ימים נוספים.
 ג'ודית ג'ונסון, בת 61, נכנסה לדום לב במרכז הרפואי Beebe בעיר לוויס, דלאוור, ארצות הברית, במאי 2007. היא קיבלה "תרופות מרובות וזעזועים מסונכרנים", אך הדופק שלה לא חזר בעקבות כך. היא הוכרזה כמתה בשעה 8:34 בערב, אך לאחר מכן התגלה שהיא חיה ונושמת. היא תבעה משפטית את המרכז הרפואי בו קרה האירוע בעקבות נזק מתמשך שכלל בעיות פיזיות ונוירולוגיות שנבעו מהאירוע. מומחים מבית החולים ציינו כי המצב המתואר, אף על פי שהוא נדיר, קרה כבר בעבר, והוא מכונה "חזרה ספונטנית של מחזור הדם" הידוע גם כ"תסמונת לזרוס".
 בקולומביה נקבע מותה של אישה כבת 45, מכיוון שלא היו סימנים חיוניים המראים על כך שהיא חיה. מאוחר יותר, עובד בבית ההלוויות הבחין באישה עוברת והבין שמדובר בנפטרת. הוא הסב את תשומת ליבו של חברו לעבודה כי האישה צריכה לחזור לבית החולים.
 במלזיה גבר כבן 65 "חזר לחיים" כשעתיים וחצי לאחר שרופאים בבית החולים סברנג ג'איה במדינת פננג, קבעו את מותו. הוא נפטר כעבור שלושה שבועות. 
 בבלברוק, אוהיו, ארצות הברית, אנתוני יהל, גבר כבן 37, נשם בצורה לא תקינה בשעה 4 לפנות בוקר ב-5 באוגוסט 2013, ולא ניתן היה להעיר אותו. לאחר שהתגלה שאין לו דופק, עובדי העזרה הראשונה שהגיעו ראשונים למקום האירוע ניהלו פעולות החייאה שונות והצליחו להשיג דופק יציב מספיק שיאפשר העברה שלו לחדר המיון. מאוחר יותר באותו יום הוא שוב סבל מדום לב במשך 45 דקות במרכז הרפואי קטרינג, והוכרז כמת לאחר שכל המאמצים להחייאתו לא צלחו. כשבנו הגיע לבית החולים לבקר את אביו שנפטר כביכול, הוא הבחין בדופק על צג המוניטור שהיה עדיין מחובר לאביו. מאמצי ההחייאה חודשו, ויהל הוחייה בהצלחה.
 וולטר ויליאמס, בן 78 מלקסינגטון, מיסיסיפי, ארצות הברית, היה בבית כשהאחות בהוספיס בו שהה התקשרה לחוקר מקרי מוות שהגיע והכריז שהוא מת בשעה תשע בערב ב-21 בפברואר 2014. בבית ההלוויות אליו הגיע נמצא שהוא זז, מה שייתכן וקרה כתוצאה מדפיברילטור שהושתל בחזהו. למחרת היה מצבו טוב מספיק כדי לאפשר לו לדבר עם המשפחה שלו, אך בסופו של דבר הוא נפטר חמישה עשר יום לאחר מכן.

 שיא 
ולמה תומאס, 59, ממערב וירג'יניה, ארצות הברית, מחזיקה בזמן שיא להתאוששות ממוות קליני. במאי 2008 נכנסה תומאס לדום לב בביתה. חובשים הצליחו ליצור אצלה דופק קלוש לאחר שמונה דקות של החייאה. לאחר שהגיעה לבית החולים ליבה הפסיק לפעום פעמיים והיא חוברה למכונת הנשמה. הרופאים ניסו להוריד את חום גופה כדי למנוע פגיעה מוחית נוספת. היא הוכרזה כמתה קלינית במשך 17 שעות לאחר שהרופאים לא הצליחו לגלות פעילות מוחית. בנה, טים תומאס, הצהיר כי "עורה כבר התחיל להתקשות, ידיה ורגליה התקשחו (...)". ניתקו אותה כבר ממכונות ההנשמה וסידורי ההלוויה היו בעיצומם. עם זאת, כעשר דקות לאחר שהסירו ממנה את האמצעים הרפואיים שהחזיקו אותה בחיים, היא חזרה לחיים והתאוששה.

 השלכות 
תסמונת לזרוס מעלה סוגיות אתיות אצל רופאים, שעליהם לקבוע מתי התרחש מוות רפואי ומתי אמורים להסתיים מאמצי ההחייאה, וייתכן כי יתחילו בהליכים לאחר המוות כמו נתיחה שלאחר המוות וקצירת איברים.

הספרות הרפואית המליצה להתבונן בסימנים החיוניים של המטופל במשך חמש עד עשר דקות לאחר הפסקת ההחייאה לפני אישור המוות.

 ראו גם 
 טקסון לזרוס
 חוויית סף מוות
 קבורה בחיים

 קישורים חיצוניים 



 הערות שוליים 

קטגוריה:רפואת חירום
לזרוס