פריאוזרסק

פריאוזרסק (ברוסית: Приозе́рск; נודעה לפני 1940 בפינית: Käkisalmi, קקיסלמי; בשוודית: Kexholm, שֶקּסְהולם) היא עיירה והמרכז הניהולי של מחוז המשנה פריאוזרסקי במחוז לנינגרד, רוסיה, השוכן לחופו הצפון-מערבי של אגם לדוגה, בשפך של נהר הוואוקסי, במצר הקרלי. אוכלוסייה: 18,229 (על פי מפקד 2019).

 היסטוריה 

נקודת הציון העיקרית של פריאוזרסק היא מצודת קורלה, ששימשה כמרכז ההיסטורי של הקרלים והמאחז הצפון-המערבי של הרוסים או המאחז המזרחי של השוודים.

בתקופת ימי הביניים הייתה פריאוזרסק ידועה בשם קורלה לרוסים וקקיסלמי לקרלים ולפינים. העיירה הייתה חלק מחבל וודסקאיה פיאטינה של רפובליקת נובגורוד. מסמכי מיסוי של נובגורוד משנת 1500 תיעדו 183 בתים בקורלה, מה שמצביע על אוכלוסייה המוערכת בין 1,500–2,000 איש. השוודים כבשו את קורלה פעמיים: בשנת 1578 למשך שבע עשרה שנה ובשנת 1611 למשך מאה שנה. באימפריה השוודית נקרא המבצר קקסהולם (Kexholm) וכל האזור נודע כמחוז קקסהולם. רוסיה כבשה חזרה את האזור באופן סופי במלחמת הצפון הגדולה; שמה של העיירה השוודית נשמר, עם זאת, כקקסגולם (Кексгольм). מלחמות ושריפות הרסניות בשנים 1300, 1580, 1634 ו-1679 גבו את מחירם מהאוכלוסייה האזרחית. כתוצאה מכך, כאשר העיר קיבלה את בית המשפט הראשון שלה בשנת 1800, האוכלוסייה הייתה רק 400.
ימין|ממוזער| בול דואר משנת 1921 של העיר קקיסלמי.
ממוזער| הכנסייה הלותרנית מהתקופה הפינית.
בשנת 1812, כאשר הוקמה הדוכסות הגדולה של פינלנד שלוש שנים קודם לכן בתוך האימפריה הרוסית, הצאר אלכסנדר שילב את העיר בממלכת פינלנד (נפת ויבורג) ויצר חבל אוטונומי. קקסגולם הייתה לעיר הקטנה ביותר בנפת ויבורג. בשנת 1918 הפכה פינלנד לעצמאית והעיר שינתה שמה לקקיסלמי. הצמיחה של העיר הועצמה על ידי הקמת תחנת הרכבת פטרבורג – הייטולה בשנת 1917 ובאמצעות הקמת שתי טחנות מסור גדולות וטחנת עיבוד עצים גדולה של חברת Ab Waldhof Oy בשנת 1929. בשנת 1939 התגוררו בעיירה 507 איש. האוכלוסייה הורכבה מאורתודוקסים (946 נפשות), שוודים, רוסים או גרמנים וסך האוכלוסייה היה 11,129 בשנת 1939.

מלחמת החורף בנובמבר 1939 החלה במתקפה סובייטית. בסופו של דבר, לאחר לחימה קשה, נאלצה פינלנד לוותר על קקיסלמי ועל כל קרליה הפינית לברית המועצות על פי תנאי הסכם מוסקבה משנת 1940. במהלך מלחמת ההמשך בשנים 1941–1944, כבשה פינלנד מחדש את קקסגולם ושטחים אחרים. האוכלוסייה חזרה לבנות את העיר מחדש, אך פונתה עם סיום מלחמת העולם השנייה.

מחוז קקסגולם עם המרכז המינהלי בקקסגולם הוקם כחלק מהרפובליקה הסובייטית הסוציאליסטית הקרלו-פינית במרץ 1940. בנובמבר 1944, מחוז קקסגולם הועבר מהרפובליקה הסוציאליסטית הסובייטית הקרלו-פינלנד למחוז לנינגרד.

באוקטובר 1948, שמו של קקסגולם שונה לפריאוזרסק כחלק מהקמפיין לשינוי שמות היישובים באזורים שסופחו מפינלנד לאחר מלחמת העולם השנייה. פריאוזרסק יושבה בעיקר על ידי מהגרים רוסים, בלארוסים ואוקראינים, שהיוו מאז את רוב האוכלוסייה המקומית.

 כלכלה 
ממוזער| תחנת הרכבת פריאוזרסק

 תעשייה 
המפעל התעשייתי העיקרי בפריאוזרסק הוא מפעל הנייר לשעבר שהפך למפעל לייצור רהיטים.

 תחבורה 
תחנת הרכבת פריאוזרסק ממוקמת על מסילת הברזל המחברת את העיר סנקט פטרבורג - עם העיר הייטולה (Hiitola) בפינלנד. יש שירות רכבת פרברית לתחנת פינלנד בסנקט פטרבורג.

העיירה מחוברת על ידי כבישים עם סנקט פטרבורג, ויבורג, וסורטאוולה (Sortavala) בפינלנד.

 תרבות ובילוי 
ממוזער| מצודת קורלה היא נקודת ציון מרכזית של פריאוזרסק
כמה שרידים מהתרבות הרוסית שלפני 1917, בעיקר מבצר קורלה, שרדו. הסוללות ומגדלי המצודה ממוקמים על גדת נהר הוואוקסי, עדיין נראים כשנוסעים לעיירה מכיוון סנקט פטרבורג. ישנו מוזיאון קטן. חלק גדול משרידי הנוכחות הפינית נהרס. פריאוזרסק מכילה שלושים ושלוש אנדרטאות למורשת תרבותית בעלות משמעות פדרלית. הרוב הגדול של אנדרטאות אלה שייכים למבצר קורלה.

 קישורים חיצוניים 

 הערות שוליים 

*
קטגוריה:מחוז לנינגרד: ערים
קטגוריה:המצר הקרלי