יוניס ניוטון פוט

יוניס ניוטון פוט (באנגלית: Eunice Newton Foote; 17 ביולי 1819 – 30 בספטמבר 1888) הייתה מדענית, פיזיקאית, ממציאה, ופעילה למען זכויות נשים אמריקאית. היא הייתה המדענית הראשונה שגרסה כי שינוי חלקו היחסי של הפחמן הדו-חמצני באטמוספירה ישנה את הטמפרטורה שלה, בבמאמר שהוצג בכנס של האיגוד האמריקני לקידום המדע  בשנת 1856. אף על פי שהניסויים שלה לא הבחינו בבירור בין ההשפעה של קרינת שמש מקרית לזו של גלי אינפרא אדום ארוכים, פוט זיהתה את הגורם הבסיסי למה שאנו מכנים כיום אפקט החממה.

קורות חייה
יוניס ניוטון נולדה בשנת 1819 בגושן, קונטיקט, וגדלה בטרוי, ניו יורק. אמה הייתה תרזה ניוטון, ואביה היה אייזק ניוטון הבן, במקור מגושן, קונטיקט ואחר כך חקלאי במזרח בלומפילד, ניו יורק. היו לה שש אחיות וחמישה אחים.

בשנים 1836–1838 למדה יוניס בסמינר לנשים בטרוי, שלימים נקרא "בית הספר ע"ש אמה וילארד". סטודנטיות בסמינר הורשו להשתתף במכללה למדעים הסמוכה, ושם למדה פוט כימיה בסיסית וביולוגיה. שם היא הושפעה מספרי הלימוד של אלמירה הארט לינקולן פלפס, אחותה של אמה וילארד, שהייתה חלוצה במדע, מומחית בבוטניקה, והחברה השלישית ב- AAAS.Emma Willard School Archives / Troy Female Seminary Catalogs Collection, Listed in 1836-37 Catalog

ב-12 באוגוסט 1841 התחתנה עם אלישע פוט, שופט, סטטיסטיקאי וממציא ממזרח בלומפילד. אלישע ויוניס התגוררו בסנקה פולס, ובהמשך הם עברו לסרטוגה, ניו יורק. יוניס תוארה כ"ציירת טובה של דיוקנאות וציורי נוף". לשניים היו שתי בנות: מרי פוט (1842–1931), אמנית וסופרת, ואוגסטה ניוטון פוט (1844–1904), סופרת ואוצרת בברנרד קולג'.

יוניס פוט קבורה בבית העלמין גרינווד בברוקלין, ניו יורק.

 קריירה 
כחברת ועד בוועידת סנקה פולס בשנת 1848, ועידת זכויות הנשים הראשונה, פוט הייתה אחת החותמות על הצהרת העמדות שנוסחה בכנס. גם בעלה אלישע חתם על ההכרזה. היא הייתה אחת מחמש הנשים שהכינו את הליכי הוועידה לפרסום. פוט הייתה שכנה וחברה של הסופרת אליזבת קיידי סטנטון.

 מחקר 
פוט ערכה סדרת ניסויים שהדגימו את האינטראקציות של קרני השמש בגזים שונים. היא השתמשה במשאבת אוויר, ארבעה מדחומים ושני גלילי זכוכית. תחילה הציבה שני מדחומים בכל צילינדר, ובאמצעות משאבת האוויר פינתה את האוויר מצילינדר אחד ודחסה אותו בשני. כאשר שני הצילינדרים הגיעו לאותה טמפרטורה, היא הניחה אותם באור השמש כדי למדוד את ההבדלים בטמפרטורה לאחר החימום ובתנאי לחות שונים. היא ביצעה ניסוי זה בפחמן דו-חמצני, אוויר רגיל ומימן. מבין הגזים שבדקה, פוט הגיעה למסקנה כי פחמן דו-חמצני ( CO2 ) לכד הכי הרבה חום, והגיע לטמפרטורה של 52 מעלות צלזיוס.
בנוגע להיסטוריה של כדור הארץ סברה פוט כי "אטמוספירה של הגז הזה תיתן לאדמה שלנו טמפרטורה גבוהה; ואם, כפי שיש כאלה המניחים, בתקופה אחת בהיסטוריה שלה, האוויר יתערבב בה במידה גדולה יותר מאשר במצב הנוכחי, זה בוודאי יביא לטמפרטורה גבוהה יותר..."

פוט המחישה את ממצאיה במאמר שכותרתו, נסיבות המשפיעות על חום קרני השמש, שהתקבל באספה השנתית השלישית של האיגוד האמריקני לקידום המדע  ב-23 באוגוסט 1856. לא ברור מדוע פוט לא הציגה את עבודתה שלה בכנס, מכיוון שבעיקרון נשים כבר הורשו אז לדבר בכנסים אלה; במקום זאת, פרופ' ג'ון הנרי ממוסד סמית'סוניאן הציג את ממצאי עבודתה. לפני שהציג את מחקרה של פוט, הנרי הציג את הממצאים באומרו כי "למדע אין מדינה ואין מגדר. תחום האישה מכיל לא רק את היפה והשימושי, אלא גם את האמת".
 המאמר של פוט פורסם מאוחר יותר באותה שנה בשמה ב"כתב העת האמריקאי לאמנויות ומדע".

ככל הנראה מבלי שהיה מודע לפרסום המחקר של פוט בשנת 1856 ב-AAAS, שלוש שנים לאחר מכן דיווח ג'ון טינדל על תוצאותיו ובחן כיצד גזים שונים לכדו קרינה תרמית אינפרא אדום. מאמרו ציין: "איננו יודעים דבר על ההשפעה אפילו של אוויר על חום המוקרן ממקורות יבשתיים... ביחס לפעולה של גזים אחרים על חום, אין ברשותנו, עד כמה שידוע לי, אפילו ניסוי אחד". באופן שגוי, טינדל זכה לרוב בקרדיט עבור ביצוע העבודה הבסיסית על אפקט החממה ועל מדע שינוי האקלים.

פוט עבדה גם על עירור חשמלי של גזים. באוגוסט 1857, עבודותיה פורסמו שוב ב"רשומות ההתאחדות האמריקאית לקידום המדע". בשנת 1860 היא רשמה פטנט על "מילוי לסוליות מגפיים ונעליים".

 הכרה 
בשנת 2010, גאולוג הנפט בדימוס ריי סורנסון נתקל בעבודתה של פוט בגיליון 1857 של כתב העת Annual Scientific Discovery. הוא הבין מיד שפוט הייתה הראשונה לקשר בין פחמן דו-חמצני לשינויי אקלים וכי עבודתה לא זכתה להכרה. בינואר 2011 פרסם סורנסון את ממצאיו בקשר לפוט ב-AAPG Search and Discovery, שזכו ל"יותר תגובה מכל אחת מהעבודות האחרות שלו". בשנת 2018, סימפוזיון באוניברסיטת קליפורניה בסנטה ברברה הכיר בתרומתה של פוט למדעי האקלים ובמחדל של השמטתה מההיסטוריה של התחום.

מאז שמחקריה של פוט נכנסו לתודעה המחקרית הציבורית, התנהל ויכוח ממושך בשאלה האם טינדל השתמש בכוונה בעבודותיה של פוט ללא קרדיט ראוי או שמא מדובר רק בתזמון מקרי.

 ראו גם 
 אפקט מטילדה

קישורים חיצוניים







 הערות שוליים

קטגוריה:אמריקאים ילידי קונטיקט
קטגוריה:ממציאות אמריקאיות
קטגוריה:ממציאים אמריקאים
קטגוריה:פיזיקאיות אמריקאיות
קטגוריה:פעילות זכויות נשים אמריקאיות
קטגוריה:אמריקאיות שנולדו ב-1819
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1819
קטגוריה:אמריקאיות שנפטרו ב-1888
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1888