ואסיני אל-אערג'

ואסיני לאערג' (בערבית: واسيني الأعرج, מבוטא ואסיני אל-אערג'; נולד ב-8 באוגוסט 1954) הוא סופר אלג'יראי, מרצה לספרות באוניברסיטת אלג'יר (אנ') ובסורבון ומבקר ספרות.

ביוגרפיה
לאערג' נולד בסידי בו ג'נאן , שבמחוז תלמסאן, שבאלג'יריה. הוא קיבל תואר ראשון בספרות ערבית מאוניברסיטת אלג'יר ולאחר מכן נסע לסוריה כדי להמשיך בלימודים לתואר שני, בסיוע מלגה ממשלתית. הוא קיבל תואר שני ודוקטורט מאוניברסיטת דמשק.

לאחר שסיים את לימודיו חזר לאלג'יריה ונטל משרה אקדמית באוניברסיטת-האם שלו, אוניברסיטת אלג'יר, בה המשיך ללמד עד 1994. עם פרוץ מלחמת האזרחים באלג'יריה בשנות התשעים נאלץ לאערג' לעזוב את המדינה. לאחר זמן קצר בתוניסיה, עבר לצרפת והצטרף לאוניברסיטת פריס III-New Sorbonne, שם לימד ספרות ערבית.

כסופר, לאערג' מוכר היטב בכל הארצות דוברות הערבית והצרפתית. החל משנות ה-80 של המאה ה-20 פרסם יותר מתריסר ספרים. הרומנים שלו עוסקים לעיתים קרובות בהיסטוריה המטרידה של אלג'יריה. הוא תרגם כמה מספריו לצרפתית, לפחות שניים מספריו היו זמינים בצרפתית לפני שהם היו זמינים בערבית. לאערג' ואשתו זיינב אל-אעווג', שיתפו פעולה באנתולוגיה על הספרות האפריקאית בצרפתית, שכותרתה "אנתולוגיה דה לה נובל". לאערג' אף הפיק תוכניות ספרותיות עבור הטלוויזיה האלג'ירית וכן תרם טור קבוע לעיתון האלג'יראי "אל-וטן".

אל-אערג' נשוי למשוררת זיינב אל-אעווג' ולהם שני ילדים.

פרסים והוקרה
 2007: Sheikh Zayed Book Award (אנ'), על ספרו "ספר הנסיך: שבילי שערי העץ"
 2011: ברשימה הארוכה של הפרס הבין-לאומי לספרות ערבית (אנ') על ספרו "הבית האנדלוסי"
 2014: הבינלאומי פרס בדיוני ערבי, longlisted על رماد الشرق (אפר המזרח)
 2015: פרס קטרה לרומן הערבי, הזוכה הראשון של הפרס הגדול בשווי 260,000 $ על "ממלכת הפרפר"

alt=כריכת הספר "ריקוד אחרון" שתורגם לעברית|ממוזער|כריכת הספר "ריקוד אחרון" שתורגם לעברית

 עבודות נבחרות 
אל-בוואבה א-זרקא (השער הכחול, 1980)
וקאא'ע מן אווג'אע רג'ולין ע'אמר סאוב אל-בחר (עובדות מייסוריו של אדם שהעז לצאת לעבר הים, 1981)
וקע אל-אחד'יה אל-ח'שנה (קול הנעליים הגסות, 1981)
מא תבקא מן סירת לח'דר חמרוש (מה שנשאר מהביוגרפיה של לח'דר חמרוש, 1982)
נוואר א-לאוז (שקדי פריחה, 1983)
מסרע אחלאם מרים אל-ודיעה (מות חלומותיה של מרים, 1984)
אסמאכ אל-בר אל-מותווחש (דג ארץ הפרא, 1986)
דמיר אל-ע'אא'ב (1990)
פג'יעת א-לילה א-סאבעה בעד אל-אלף, רמל אל-מאיה (אסון הלילה השביעי לאחר ליל אלף לילה, רמל אל-מאיה, 1993)
La Gardienne des ombres. Don Quichotte à Alger (מגן הצללים: דון קישוט באלג'יר, 1996)
Les Miroirs de l'aveugle (המראות של הגבר העיוור; Maraya אל-Darir, 1998)
חארסת א-ט'לאל, דון קישוט פי אל-ג'זאיר, 1999
אל-מח'טוטה א-שרקייה (כתב היד המזרחי, 2002)
כיתאב אל-אמיר: מסאלכ אבוואב אל-חדיד (ספר הנסיך: שבילי שערי העץ, 2004)
אל-בית אל-אנדלוסי (הבית האנדלוסי, 2011)
ממלכת אל-פראשה (ממלכת הפרפר, 2013)
ניסאא' קזנובה (נשותיו של קזנובה, 2016)

 קישורים חיצוניים 




הערות שוליים

קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת דמשק
קטגוריה:סופרים אלג'יראים כותבי צרפתית
קטגוריה:מבקרי ספרות
קטגוריה:אלג'יראים שנולדו ב-1954
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטאות ומכללות באלג'יריה