שדי

אֵל שַׁדַּי או שַׁדַּי (בגלל איסור הגיית השם לבטלה מכונה לפעמים שַׁקַּי או שין דלת יוד) הוא אחד משמותיו של האל ביהדות. שם זה מוזכר מספר פעמים במקרא, והוא אחד משבעה שמות שאינם נמחקים.

במקרא
ההופעה הראשונה של השם במקרא היא בפרשת לך לך, יהוה מתגלה לאברהם ואומר לו "אני אל שדי". בפרשת וארא אלוהים מתגלה למשה ואומר לו שלשלושת האבות התגלה בשם אל שדי ולא בשם "יהוה": 
זו הפעם האחרונה שמופיע בתורה השם "אל שדי". בסך הכל מופיע הצירוף "אל שדי" שבע פעמים בתנ"ך, חמש פעמים בספר בראשית, פעם אחת בספר שמות ופעם אחת בספר יחזקאל. השם "שדי" ללא "אל" מופיע 30 פעמים במקרא, 23 מהן בספר איוב, 3 בתורה ו-4 בשאר התנ"ך.

פרשנות
 בתרגומי התנ"ך בדרך כלל לא תרגמו את השם שדי. בתרגום אונקלוס לתורה ותרגום יונתן לנביאים הושאר השם כפי שהוא במקור. בתרגום השבעים השם מתורגם בדרך כלל ל"אלוהים".
 בתלמוד הבבלי מובאת אגדה בשם ריש לקיש לפרש את השם "אל שדי": בשעה שברא הקב"ה את הים היה מרחיב והולך עד שגער בו הקב"ה ויבשו. לפי אגדה זו אלוהים נקרא אל שדי מכיוון שאמר לעולם די. בפרקי דרבי אליעזר מופיעה אגדה זו לגבי בריאת השמיים.
 לפי פירוש רש"י לתורה פירוש השם הוא "שיש די" באלוהותו לכל הבריות.
 הרמב"ם כתב שפירוש "שדי" הוא שאינו צריך בקיום המציאות אלא די לו במציאות עצמו.
 בפירוש האבן עזרא לתורה בשם רב שמואל הנגיד, נכתב שהמילה "שדי" פירושה חזק ותקיף מלשון שודד.
 הרלב"ג כתב שפירוש השם שדי הוא "שדי במציאותו להמציא הנמצאות".

במחקר
חוקרי המקרא העלו מספר השערות על מקור השם שדי. החוקר ארנסט קנאף  סבר שמקורו מהמילה שדה, והוא בא לציין את שמו של אל המדבר. לפי תאוריה של ויליאם פוקסוול אולברייט מקור השם הוא במילה האכדית שַׁאדּוּ שפירושה הר, ומשמעות השם היא "אל ההרים". השערה אחרת מקשרת את שדי לשד, במשמעות של אלת פריון של העיר אור (אור כשדים) איננה המתוארת לרוב עם חזה(שד) חשוף, ומשרתיה הם שדים(הנקראים לילו). נפתלי הרץ טור-סיני קישר את השם עם המילה הארמית "שָדִי" שפירושה זרק או ירה, ומשמעות השם לפיו היא האל המשליך חיצי ברק ורעם.

ייתכן גם, ששדי המקראי נגזר מן המילה הערבית משורש ש-ד-ד (ش د د) בהגיית: אישטדה (شْتَدَّ) בהוראת להיות תקיף, להחמיר, להתעצם.

שמות תאופוריים
השם "אל-שדי", שלא כשאר חלק משמות אלוהי ישראל אינו מתועד בכתב האכדי ולא בחיתי ומקורו לכאורה - סתום, ומשויך לרובד הקדום שבכינויי האלוהות הישראלית ומצוי בשמותיהם של ישראלים מן השלוחה המצרית-ישראלית-הקדומה, דוגמה לכך מופיעה בשמות התאופוריים צורישדי, עמישדי ושדיאור - שלושתם מאבות הנשיאים במדבר, מהדור שיצא ממצרים.

בליטורגיה
את השם שדי נוהגים לכתוב על המזוזה מבחוץ כסגולה לשמירה, מכיוון ששדי הוא ראשי תיבות שומר דלתות ישראל. גם בתפילין מקובל לראות את הש' שחקוקה על תפילין של ראש ביחד עם קשרי התפילין כיוצרים את האותיות "שדי". בעל חסד לאברהם כתב שלפני קיום ברית מילה האדם נחשב כשד, וכאשר מקיים את הברית נוספת לו י' שהופכת את ה"שד" ל"שדי".

ראו גם
 יהוה
 אלוהים (יהדות)
 קול המון כקול שדי

לקריאה נוספת



קישורים חיצוניים

הערות שוליים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:שמות של אלוהים ביהדות
קטגוריה:אלים בתנ"ך