The Times They Are a-Changin' (שיר)

"" (בעברית: "הזמנים, הם משתנים") הוא שיר מחאה שנכתב על ידי בוב דילן, ויצא גם כסינגל באלבום בעל אותו השם שיצא ב-1964. דילן כתב את השיר כניסיון מכוון ליצור המנון שינוי לאותה תקופה, שהושפע מבלדות איריות וסקוטיות. השיר יצא לאור כסינגל בבריטניה בשנת 1965, והגיע למקום ה-9 במצעד הסינגלים הבריטי. השיר לא יצא כסינגל בארצות הברית. בשנת 2019 הוא הוסמך ככסף על ידי BPI.

השיר הגיע למקום התשיעי במצעד הסינגלים הבריטי. כמו כן, בשנת 2004 נכלל השיר במקום ה-59 ברשימת 500 השירים הגדולים בכל הזמנים של המגזין רולינג סטון.

לאורך השנים ביצעו אמנים בינלאומיים בולטים רבים גרסאות כיסוי לשיר, בהם נינה סימון, הבירדס, The Seekers, פיטר, פול ומרי, סיימון וגרפונקל, הביץ' בויז, ג'ואן באאז, ההוליס, אדי ודר, בריאן פרי, פיל קולינס, בילי ג'ואל, ברוס ספרינגסטין, ברל אייבס.

אמנית ישראלית בולטת שביצעה גרסת כיסוי לשיר הייתה נטע ברזילי.

 השראה והלחנה 
נראה כי דילן כתב את השיר בספטמבר ובאוקטובר 1963. הוא הקליט אותו כדמו להוצאת M. Witmark & Sons באותה תקופה, גרסה שיצאה מאוחר יותר ב-The Bootleg Series Volumes 1–3 (Rare & Unreleased) 1961–1991. השיר הוקלט באולפני קולומביה בניו יורק ב-23 וב-24 באוקטובר; האחרון הניב את הגרסה שהפכה לשיר הכותרת של אלבומו השלישי של דילן.

דילן נזכר שכתיבת השיר הייתה ניסיון מכוון ליצור המנון של שינוי לרגע. ב-1985 הוא אמר לקמרון קרואו: "זה בהחלט היה שיר עם מטרה. הוא הושפע כמובן מהבלדות האיריות והסקוטיות: 'Come All Ye Bold Highway Men', 'Come All Ye Tender Hearted Maidens'. רציתי לכתוב שיר גדול, עם בתים קצרים ותמציתיים שנערמו אחד על השני בצורה מהפנטת. התנועה לזכויות האזרח ותנועת המוזיקה העממית היו די קרובות במשך זמן מה והיו בעלות ברית יחד באותה תקופה".

קלינטון היילין, ביוגרף של דילן, מתאר כיצד המוזיקאי טוני גלובר עצר ליד דירתו של דילן בספטמבר 1963, לקח דף מהשיר שדילן עבד עליו והקריא מתוכו: "בואו סנאטורים, חברי קונגרס, אנא הקשיבו לקריאה". גלובר פנה לדילן ואמר: "מה זה החרא הזה, בנאדם?" דילן משך בכתפיו וענה, "טוב, אתה יודע, נראה שזה מה שהעם רוצה לשמוע".

המבקר מייקל גריי כינה אותו "שיר המחאה הארכיטיפי". גריי אמר: "המטרה של דילן הייתה לרכוב על הסנטימנט הלא מושמע של ציבור המונים – לתת לסנטימנט הזה המנון ולתת לקול שלו פורקן. הוא הצליח, אבל השפה של השיר בכל זאת לא מדויקת ומאוד מכוונת". גריי טען שהשיר התיישן בגלל השינויים שחזה ולכן היה מיושן מבחינה פוליטית כמעט מיד עם כתיבתו.

 אלבומים בהם נכלל השיר 
 1964 – 
 1967 – Bob Dylan's Greatest Hits
 1978 – Masterpieces
 1979 – At Budokan
 1985 – Biograph
 1991 – The Bootleg Series Volumes 1-3 (Rare & Unreleased) 1961-1991
 1993 – The 30th Anniversary Concert Celebration
 1995 – MTV Unplugged
 2000 – The Essential Bob Dylan
 2005 – Live at Carnegie Hall 1963
 2007 – Dylan

קישורים חיצוניים

 הערות שוליים 

קטגוריה:שירי 1964
קטגוריה:סינגלים מ-1964
קטגוריה:שירים באנגלית
קטגוריה:שירי מחאה
קטגוריה:שירים פוליטיים
קטגוריה:סינגלים בהוצאת קולומביה רקורדס
קטגוריה:שירי 1963
קטגוריה:שירי בוב דילן