טענות נגד הלגיטימיות של ישראל וקריאות להשמדתה

לאורך השנים הועלו סימני שאלה בדבר הלגיטימיות של מדינת ישראל מצד מדינות וגורמים שונים. בפרט עלתה השאלה האם מדינת ישראל צריכה להתקבל כישות פוליטית לגיטימית והאם יש לה זכות קיום.

 רקע 
ישראל הוקמה על בסיס החלטת החלוקה של ארגון האומות המאוחדות, והיא חברה בארגון מאז ה-11 במאי 1949, אך 28 מהמדינות החברות באו"ם אינן מכירות בישראל. בנוסף לכך מספר מנהיגים ערבים ובפרט פלסטינים ניהלו לאורך השנים קמפיין לדה-לגיטימציה של ישראל, הקורא למדינות אחרות לחדול לתמוך בלגיטימיות של ישראל או בזכות קיומה.

 נורמליזציה דיפלומטית והלגיטימיות של הישות המדינית 
מנקודת מבט בינלאומית, ישראל עומדת בסטנדרטים הבסיסיים ללגיטימציה כמדינה. אף על פי כן 23 מדינות החברות באו"ם לא מכירות בה, כולל 15 מתוך 21 המדינות אשר חברות בליגה הערבית. מצד שני, ישנן חברות בליגה הערבית שכן מכירות בישראל: מצרים, ירדן, מרוקו, איחוד האמירויות הערביות, בחריין, מאוריטניה והרשות הפלסטינית. בנוסף לכך, רוב חברות הארגון לשיתוף פעולה אסלאמי מכירות בישראל. בשנות ה-90 של המאה ה-20 תנועות מוסלמיות ותנועות שמאל בירדן תקפו את הלגיטימציה של הסכם השלום בין ישראל לירדן. קבוצות מסוימות בירדן דורשות את ביטול הנורמליזציה של היחסים הדיפלומטיים עם ישראל. בשנת 2002 אימצה הליגה הערבית בפה אחד את יוזמת השלום הערבית בפסגת ביירות. יוזמת השלום הערבית קראה לנורמליזציה מלאה של יחסי ישראל-ערב בתמורה לנסיגה ישראלית מלאה מהשטחים שנכבשו ביוני 1967. חבר משפחת המלוכה הסעודית תורכי אל-פייסל כי במסגרת התוכנית מדינות ערב יכירו בלגיטימציה של ישראל באזור ויכוננו נורמליזציה מלאה עמה, וישימו קץ לסכסוך הישראלי-ערבי. בעקבות הסכם אוסלו א' הכירו ישראל והרשות הפלסטינית בזכות של כל אחד מהם לשלוט על אזורים מסוימים. הדבר חיזק את סמכותה המשפטית של ישראל ואת הלגיטימיות שלה בעולם. החמאס, לעומת זאת, אינו מכיר בלגיטימיות של מדינת ישראל וכפועל יוצא גם לא בלגיטימיות של הסכמי אוסלו.

 רטוריקה 
בעקבות הבחירות ברשות הפלסטינית ב-2006 וההשתלטות של החמאס על רצועת עזה המונח "דה-לגיטימציה" הפך נפוץ ברטוריקה סביב הסכסוך הישראלי-פלסטיני. כנגד העיסוק בסוגיית הדה-לגיטימציה של מדינת ישראל כישות מדינית נטען למוסר כפול אשר מבדיל בין הלגיטימיות של ישראל ליתר מדינות העולם. לטענת ראש הסוכנות היהודית נתן שרנסקי כאשר זכות היסוד של ישראל להתקיים נשללת - לבד בין כל העמים בעולם - גם זו אנטישמיות".

דורי גולד, נשיא המרכז הירושלמי לענייני ציבור ומדינה, סבור שה"קמפיין לדה-לגיטימציה של ישראל" מבוסס על שלושה עקרונות - "שלילת זכותה של ישראל לביטחון", "תיאורה של ישראל כמדינה פלילית" ו"הכחשת ההיסטוריה היהודית". אלן דרשוביץ ציין טיעונים מרכזיים בנרטיב של הדה-לגיטימציה אשר כוללים טענות על כך שישראל היא ישות "קולוניאלית", האמונה שהפיכתה של ישראל למדינה הייתה לא חוקית, השוואה בין ישראל לאפרטהייד, והצורך ביישום של פתרון המדינה האחת. לטענת המשפטן הקנדי ארוין קוטלר מספר ההחלטות האנטי-ישראליות שהועברו על ידי האו"ם לאורך השנים מהווים דוגמה לניסיונות דה לגיטימציה של ישראל מצד מדינות שונות.

שר החוץ הקנדי לשעבר, , אפיין את הדה-לגיטימציה של ישראל כאנטישמיות החדשה.

 קריאות להשמדת ישראל 
פוליטיקאים רבים קראו באופן מפורש או מרומז להשמדת מדינת ישראל כישות פוליטית, באמצעות פעולה צבאית או פעילות דיפלומטית. מטרה זו היא חלק מהאידאולוגיה של ארגוני טרור פלסטיני וטרור אסלאמיסטי, בהם חמאס, הג'יהאד האסלאמי הפלסטיני, חזבאללה ואל-קאעדה.

ההיסטוריה של הקריאות להשמדת ישראל נעוצה עוד לפני הקמתה. מנהיגי הליגה הערבית, בהם עזאם פאשה, איימו ב"מלחמת השמדה" במקרה שתקום מדינה יהודית. בסוף 1947, מלך ערב הסעודית אבן סעוד כתב לנשיא ארצות הברית הארי טרומן:

ב-1967, ערב מלחמת ששת הימים, קראו רוב מנהיגי מדינות ערב להשמדה צבאית של מדינת ישראל. נשיא מצרים גמאל עבד אל נאצר חזר על הקריאות לביטול קיומה של ישראל לקראת המלחמה.

תוצאות מלחמת ששת הימים הגבירו את הקריאה להשמדת ישראל בקרב הפלסטינים, וזו נתפסה כקריאה לגיטימית וכחלק ממאבק התנועה הלאומית הפלסטינית. ביולי 1968 בוצעו תיקונים באמנה הלאומית הפלסטינית. סעיף 15 של האמנה באותה תקופה קבע: "שחרור פלסטין... מכוון לחיסול הציונות בפלסטין". סעיף 22 קבע כי "שחרור פלסטין יהרוס את הנוכחות הציונית והאימפריאליסטית ויתרום לכינון השלום במזרח התיכון". הארגון לשחרור פלסטין פעל לביטול הלגיטימציה של ישראל עד שנת 1993, אך סעיף זה באמנת הארגון בוטל עם ההכרה בישראל במהלך תהליך השלום הישראלי-פלסטיני.ממוזער|אנשי חמאס צועדים עם ארון קבורה הנושא את דגל ישראל. חמאס קרא בעקביות להשמדת ישראל ומבצע פיגועי טרור כחלק מאג'נדה זו.

חמאס, ארגון טרור אסלאמיסטי ברצועת עזה, תמך בעקביות בהשמדת ישראל ובהקמת מדינה אסלאמית בכל שטחה של ישראל. אמנת חמאס משנת 1988 אופיינה כאנטישמית ורצחנית. בשנת 2017 פרסם חמאס מסמך של עקרונות ומדיניות כלליים שנועד לעדכן את אמנת היסוד. המסמך מתאר הקמת מדינה פלסטינית עצמאית על פי גבולות 1967 עם ירושלים בירתה, כ"נוסחה של קונצנזוס לאומי", אך מבלי לוותר על התביעה על פלסטין כולה, "מהנהר עד לים", ו"מבלי להתפשר על דחייתה של הישות הציונית". מנהיג חמאס אחמד יאסין התנבא כי ישראל תושמד עד שנת 2027, תוך שימוש בתפיסה האסלאמית המסורתית של מחזור היסטורי בן 40 שנה. על פי יאסין, המחזור הראשון החל ב-1947 עם תוכנית החלוקה והסתיים באינתיפאדה הראשונה, והמחזור השני צפוי להגיע לשיאו בהשמדת ישראל.

במהלך מלחמת חמאס-ישראל ב-2023, הכריז ראזי חמד, חבר הלשכה המדינית של חמאס, כי טבח שבעה באוקטובר הוא רק השלב הראשוני בסדרה של תקיפות. חמד הביע את נכונותו של הארגון לסבול את ההשלכות, והדגיש את נחישותו להתמיד בהתקפות הללו עד להשמדה מוחלטת של ישראל.

גם ארגוני טרור נוספים, בהם הג'יהאד האסלאמי הפלסטיני, חזבאללה, אל-קאעדה ותנועת החות'ים שואפים להשמדת מדינת ישראל.

 באיראן 
לאחר המהפכה האיראנית קראו רבים ממנהיגי איראן להשמדת ישראל, בהם עלי ח'אמנאי ומחמוד אחמדינז'אד. השיח האנטי-ישראלי באיראן כולל גם דמוניזציה של היהודים, שימוש במונחים אנטישמיים והכחשת השואה.

דוקטרינת מדיניות החוץ של הרפובליקה האסלאמית של איראן כוללת קריאה להשמדת ישראל כמדינה יהודית.Why the Islamic Regime in Tehran calls for the Destruction of Israel?, המכון למדיניות ואסטרטגיה, אוניברסיטת רייכמן.Iran Calls for Jewish Genocide: Ayatollah Says Israel Must Be Destroyed, Facts and Logic About the Middle East (FLAME). עמדה זו צמחה מתוך המהפכה האסלאמית של 1979, שהפכה את יחסי איראן-ישראל משותפות קרובה בתקופת שושלת פהלווי ליריבות אידאולוגית עיקרית. אייתוללה רוחאללה ח'ומייני, מייסד הרפובליקה האסלאמית, הוקיע את ישראל כ"משטר ציוני" לא לגיטימי וניתק את היחסים הדיפלומטיים עמה. מאז, עמדה זו הוטמעה ברטוריקה הרשמית, בתוכניות צבאיות, בחינוך הממלכתי ובאירועים סמליים כגון "יום קודס".Iran's supreme leader blasts 'cancerous' Israel on Quds Day, Deutsche Welle, 22 במאי 2020. הדחייה של לגיטימיות ישראל נותרה עקבית הן בקרב ההנהגה האיראנית הקיצונית והן בקרב המתונה. המנהיגים העליונים רוחאללה ח'ומייני ועלי ח'אמנאי התייחסו שניהם שוב ושוב לישראל כאל "גידול סרטני" וקראו בפומבי לחיסולה.Iran leader says Israel a 'cancerous tumor' to be destroyed, AP News, 4 ביוני 2018. אפילו מנהיגים רפורמיסטים ואנשי דת מתונים תמכו בעמדה זו. בעוד שהמשטר האיראני טוען כי התנגדותו מופנית כלפי הציונות ולא כלפי יהודים או יהדות, התעמולה הרשמית טשטשה לעיתים קרובות הבחנה זו, תוך שהיא משלבת לעיתים הכחשת שואה ושימוש במוטיבים אנטישמיים.Incitement: Antisemitism and Violence in Iran's Current State Textbooks, הליגה נגד השמצה (ADL), פברואר 2023.Iran textbooks teach anti-Semitism, say COVID hyped up to harm regime – ADL study, Times of Israel, 10 בפברואר 2021.

מדיניותה האנטי-ישראלית של איראן מיושמת באמצעות מסגרת מוסדית ריכוזית בהובלת לשכת המנהיג העליון ומשמרות המהפכה האסלאמית.State Sponsors of Terrorism, מחלקת המדינה של ארצות הברית. פעילויות מבצעיות מבוצעות במידה רבה באמצעות רשת של שחקנים לא-מדינתיים, הכוללת את חזבאללה בלבנון, החות'ים בתימן, חמאס והג'יהאד האסלאמי הפלסטיני ביהודה ושומרון וחבל עזה וקבוצות קשורות אחרות.How much influence does Iran have over its proxy ‘Axis of Resistance' − Hezbollah, Hamas and the Houthis?, The Conversation, 23 בינואר 2024.Hamas, Hezbollah and the Houthis: Iran’s “Axis of Resistance”, Labour Friends of Israel, 2 באוקטובר 2024.Iran’s Support for Hamas: A Key Component of its Strategy Against Israel, The Washington Institute for Near East Policy. ארגונים אלו זוכים לתמיכה איראנית מתמשכת בצורה של מימון, נשק ואימונים, ומכונים באופן קולקטיבי על ידי גורמים איראניים רשמיים בשם "ציר ההתנגדות". רשת פרוקסים (שלוחים) זו מאפשרת לאיראן להפעיל השפעה במספר חזיתות תוך הצבת איום קיומי על ישראל באמצעות עימות א-סימטרי. בנוסף, הצהרות של בכירים ועוינות המשטר כלפי ישראל הובילו משקיפים רבים לראות בשאיפות הגרעין של איראן חלק מאסטרטגיה רחבה יותר להשמדת ישראל.

באיראן, הקריאות "מוות לישראל" (Marg bar Esrāʾil) הן חלק בלתי נפרד מהפרוטוקול החינוכי הרשמי.Why Iran's hate-filled public school curriculum should be a global concern, Arab News, 2 במרץ 2021. סגלי ההנהלה בבתי הספר ובאוניברסיטאות מונחים להוביל קריאות אלו כחלק מטקסי הבוקר ואירועים אידאולוגיים, במטרה להטמיע את ערכי המהפכה האסלאמית בקרב הדור הצעיר. תוכניות הלימודים מציגות את ישראל כישות עוינת שיש להשמידה, תוך שילוב תכנים אלו בספרי הלימוד ובתעמולה ויזואלית המוצגת במוסדות החינוך. צוותי ההוראה משמשים כזרוע ביצועית של המשטר לאכיפת נרטיב זה. עם זאת, דוחות ותיעודים מהשטח מעידים על התנגדות גוברת מצד צעירים איראנים, אשר במקרים רבים מסרבים להשתתף בקריאות אלו, או מגיבים בבוז כלפי ניסיונות ההסתה של סגל המוסד, כחלק ממחאה רחבה יותר נגד המשטר.

 ראו גם 
 זכות הקיום
 אנטי-ציונות
 החלטה 3379 של העצרת הכללית של האו"ם
 הישות הציונית
 מוות לישראל
 מבחן שלוש ה-D לאנטישמיות

הערות שוליים

קטגוריה:ישראל: פוליטיקה
קטגוריה:ישראל: יחסי חוץ
קטגוריה:התנגדות לציונות
קטגוריה:אנטישמיות
קטגוריה:חבלי ארץ במחלוקת: מעמד משפטי ובין-לאומי