נסיכות טורן וטקסיס

נסיכות טורן וטקסיס (בגרמנית: Fürstenhaus Thurn und Taxis) היא נסיכות בשטחי האימפריה הרומית הקדושה, אשר התקיימה בין השנים 1608–1806, ואשר שליטיה היו אחראים על הדואר הקיסרי מהמאה ה-16, ואף החזיקו במבשלות שיכר רבות. המשפחה היא אחת העשירות בגרמניה, ומתגוררת בטירה ברגנסבורג מאז 1748, וכיום עומד בראשה אלברט השני, נסיך טורן וטקסיס השנים עשר.

 היסטוריה 
משפחת טאסו (מהמילה האיטלקית "גירית") מקורה בלומברדיה שבאזור ברגמו, והיא מופיעה כבר ברשומות שנכתבו בסביבות שנת 1200.Serassi, Pierantonio. La vita di Torquato Tasso, pp. 4 ff. Pagliarini, 1785. Retrieved 2 October 2013.  בעקבות סכסוכי הגּוּאֶלְפִים והגִּיבֶּלִינִים, נמלטו בני המשפחה מאזור מוצאם. בסביבות 1290,The Encyclopedia Americana: The International Reference Work, Vol. 25, p. 476. Utgiver Americana Corporation, 1958. Retrieved 3 October 2013. לאחר שדוכס מילאנו כבש את ברגמו, אומודאו טאסו ארגן 32 מבני משפחתו לחברה של בלדרים (Compagnia dei Corrieri) אשר קישרה את מילאנו עם ונציה ורומא.Turismo Lombardia. "Il Borgo di Camerata Cornello dei Tasso ". Retrieved 3 October 2013.  מקבלי החסות המלכותית והאפיפיורית, רוכבי הדואר שלו היו כה יעילים עד שהשם bergamaschi (שמם כבני ברגמו) הפך כינוי נרדף לרוכבי דואר ברחבי איטליה.López Jurado, Luis Felipe. Prefilatelia de Murcia: Historia Postal del Reino de Murcia desde 1569 hasta 1861, pp. 26 ff. "La Familia Tassis". Editora Regional de Murcia, 2006. Retrieved 3 October 2013. 

רוג'רו דה טאסיס נקרא לחצרו של הקיסר פרידריך השלישי, קיסר האימפריה הרומית הקדושה בשנת 1443. הוא בנה מערך להובלת דואר בין ברגמו לווינה ב-1450;The Encyclopedia Americana: The International Reference Work, Vol. 25, p. 476. Utgiver Americana Corporation, 1958. Retrieved 3 October 2013. מאינסברוק לאיטליה ולשטיריה בסביבות 1460; ובין וינה ובריסל בסביבות 1480. עם הצלחתו, קיבל רוג'רו תואר אבירות ואף אדון הלשכה.López Jurado, Luis Felipe. Prefilatelia de Murcia: Historia Postal del Reino de Murcia desde 1569 hasta 1861, pp. 26 ff. "La Familia Tassis". Editora Regional de Murcia, 2006. Retrieved 3 October 2013. Le Folklore Brabancon, p. 372.
(Brabant), 1981. Retrieved 3 October 2013.  ג'אנטו דה טאסיס מונה למנהל הראשי של שירותי הדואר באינסברוק בשנת 1489. פיליפ מבורגונדי העלה את אחיו של ג'אנטו, פרנסיסקו דה טאסיס, למפקד הדואר בשנת 1502.

בשל סכסוך תשלומים עם פיליפ מבורגונדי, פרנסיסקו פתח את משרתו לשימוש ציבורי בשנת 1506. ב-1516 העביר פרנסיסקו את המשפחה לבריסל בדוכסות בראבנט, שם הם שימשו כלי עזר לשלטון ההבסבורגי, וקישרו את ארצות השפלה ההבסבורגיות לבית המלוכה הספרדי.Papadopoulos, A.G. Urban Regimes and Strategies: Building Europe's Central Executive District in Brussels (University of Chicago Press, 1996), p. 41. Retrieved 3 October 2013. המסלול הרגיל עבר דרך צרפת, ומסלול משני עבר דרך האלפים לג'נובה וניתן היה להשתמש בו בזמנים מתוחים.

השם טורן וטקסיס נבע מהתרגום לגרמנית של התואר הצרפתי של המשפחה (de La Tour et Tassis או de Tour et Taxis). קרל החמישי מינה את ג'ובאני בטיסטה דה טאסיס כמנהל לשכתו בשנת 1520; מקסימיליאן הראשון הרחיב את רשתם ברחבי האימפריה הרומית הקדושה.McRobbie, L. R. Gute Prinzessinnen kommen ins Märchen, böse schreiben Geschichte: Von Olga, der Wilden, über Kaiserin Sisi bis zu Gloria von Thurn und Taxis. BTB Verlag, 2014. בשנת 1624 הועלתה המשפחה לדרגת רוזנות והם אימצו רשמית את שמם בכתיב הגרמני בשנת 1650. הם קיבלו את התואר "נסיך" בשנת 1695 מהקיסר לאופולד הראשון. המשפחה הפעילה את חברת ה"דואר טורן-אונד-טקסיס", יורשו של הדואר הקיסרי של האימפריה הרומית הקדושה, בין השנים 1806–1867. שירות הדואר שלהם איבד את המונופול שלו בהדרגה לאחר מאות שנים, כאשר הדואר הספרדי נקנה על ידי הכתר במאה ה-18 והדואר הגרמני נרכש על ידי פרוסיה לאחר נפילתה של העיר החופשית פרנקפורט בשנת 1866. מושב המשפחה הוקם ברגנסבורג, גרמניה, ונשאר בטירת סנט אמראם משנת 1748.

ריינר מריה רילקה כתב את אלגיות דואינו בעת שהותו בטירת דואינו אצל מריה, נסיכת טורן וטקסיס מהענף הצ'כי של המשפחה. רילקה הקדיש מאוחר יותר את הרומן היחיד שלו (המחברות של מאלטה לורידיס בריג) לנסיכה, שהייתה הפטרונית שלו.

כמה מבני המשפחה היו אבירי מלטה.

עד 1919, התארים של ראש הבית היו נסיך טורן וטקסיס, נסיך בוכאו וקרוטושין, דוכס ורת ודונאושטאוף, רוזן פרידברג-שר, רוזן ולה-סאסינה, מרשל, יורש מנהלת הדואר.

הראש הנוכחי של בית טורן וטקסיס הוא אלברט השני, נסיך טורן וטקסיס השנים עשר, בנו של יוהנס ואשתו, גלוריה. המשפחה היא אחת העשירות בגרמניה. מבשלת הבירה של המשפחה נמכרה לקבוצת פאולנר של מינכן ב-1996, אבל היא עדיין מייצרת בירה תחת המותג של טורן וטקסיס.

 נסיכי טורן וטקסיס 
 אויגן אלכסנדר 1695–1714 (1652–1714)
 אנזלם פרנץ 1714–1739 (1681–1739)
 אלכסנדר פרדיננד 1739–1773 (1704–1773)
 קרל אנזלם 1773–1805 (1733–1805)
 קרל אלכסנדר 1805–1827 (1770–1827)
 מקסימיליאן קרל 1827–1871 (1802–1871)
 הנסיך מקסימיליאן אנטון (1831–1867)
 מקסימיליאן מריה 1871–1885 (1862–1885)
 אלברט הראשון 1885–1952 (1867–1952)
 פרנץ יוזף 1952–1971 (1893–1971)
 הנסיך גבריאל (1922–1942)
 קרל אוגוסט 1971–1982 (1898–1982)
 יוהנס בפטיסטה 1982–1990 (1926–1990)
 אלברט השני 1990–נוכחי (נולד ב-1983)
 הנסיך רפאל ריינר (1906–1993)
 (1) הנסיך מקס עמנואל (נולד ב-1935), נסיך הכתר
 הנסיך פיליפ ארנסט (1908–1964)
 (2) הנסיך אלברכט פרידריך (נולד ב-1930)
 הנסיך מקסימיליאן יוזף (1769–1831), מייסד הענף הצ'כי של המשפחה
 הנסיך קרל אנזלם (1792–1844)
 הנסיך הוגו מקסימיליאן (1817–1889)
 הנסיך אלכסנדר יוהאן (1851–1939)
 הנסיך אריך למורל (1876–1952)
 הנסיך יוהאן פון נפומוק (1908–1959)
 (3) הנסיך פרידריך (born 1950)
 (4) הנסיך קרל פרדיננד (נולד ב-1952), 3 ילדים ללא זכויות ירושה
 (5)''' הנסיך מקסימיליאן (נולד ב-1955)
 הנסיך אלכסנדר (1881–1937), נסיך דלה טורה אי טאסו ודוכס קסטל דואינו 1923–1937, heirs without dynastic rights''

משפחת טורן אונד טקסיס הגיעה לתשומת לב תקשורתית מסיבית בסוף שנות ה-70 ועד אמצע שנות ה-80, כאשר הנסיך יוהנס נשא את מריה גלוריה, רוזנת שנבורג-גלאוכאו, בת למשפחת אצולה זוטרה ומרוששת. סגנון החיים הפראי של "הזוג הסילוני" והמראה העילאי של הנסיכה גלוריה (המאופיינים בצבעי שיער בהירים ובבגדי אוונגרד) זיכו אותה לכינוי "הנסיכה TNT".

קישורים חיצוניים



הערות שוליים

קטגוריה:אבירי מסדר מלטה
קטגוריה:שירותי דואר לאומיים
טורן וטקסיס