רומוסוזומאב

רומוסוזומאב (בלועזית: romosozumab) הוא החומר הפעיל בתרופה איבניטי (evenity).

שימושים רפואיים
רומוסוזומאב משמשת לטיפול בדלדול עצם (אוסטיאופורוזיס) בנשים לאחר גיל המעבר, הנמצאות בסיכון גבוה לשברים, ומוגדרות כבעלות היסטוריה של שברים אוסטיאופורוטיים או בעלות גורמי סיכון מרובים לשברים, או לחולות עם דלדול עצם אשר אינן סבילות לטיפולים אחרים או שנכשלו עם טיפולים אחרים עבור דלדול עצם.

המחלה
דלדול עצם היא מחלה המחלישה את העצמות ומגדילה את הסיכון לשברים פתאומיים ובלתי צפויים. המחלה מתקדמת לעיתים, ללא תסמינים או כאב.

באופן כללי, דלדול עצם אינו מתגלה עד שהעצמות החלשות גורמות לשברים כואבים, לעיתים בגב (וגורמים לכאבי גב כרוניים) או בירכיים. קיים קשר ישיר בין חוסר באסטרוגן לאחר הפסקת המחזור החודשי\גיל המעבר אצל נשים, והתפתחות של דלדול עצם.

לאחר הפסקת המחזור החודשי\גיל המעבר גוברת ספיגת עצם (פירוקה) על בנייה של עצם חדשה.

מנגנון פעולה
רומוסוזומאב הוא נוגדן חד שבטי הומני, כנגד החלבון סקלרוסטין. עיכוב של חלבון זה מאפשר לאוסטיאובלסטים לקדם ייצור עצם ומעכב ספיגת עצם על ידי אוסטיאוקלסטים. מחקרים הראו שהתרופה רומוסוזומאב מגבירה את היווצרות העצם בשילוב עם הפחתה בספיגת העצם אצל נשים לאחר גיל המעבר עם צפיפות עצם נמוכה.

ניסויים קליניים
רומוסוזומאב אושר לשיווק בעקבות שני ניסויים קליניים, אקראיים וכפולי סמיות, שכללו יותר מ-11,000 נשים עם דלדול עצם בגיל המעבר.
בניסוי הקליני הראשון (FRAME), טיפול של שנה אחת עם רומוסוזומאב הפחית את הסיכון לשבר חדש בעמוד השדרה (שבר חולייתי) ב-73% בהשוואה עם אינבו. תועלת זו נשתמרה על פני השנה השנייה של הניסוי הקליני, כאשר החולים טופלו עם דנוסומאב (טיפול אחר לדלדול עצם), וזאת בהשוואה לשימוש באינבו שלאחריו טיפול עם דנוסומאב.
בניסוי הקליני השני (ARCH), טיפול עם רומוסוזומאב למשך שנה אחת, ואחריו טיפול של שנה אחת עם אלנדרונאט (טיפול אחר לדלדול עצם), הפחית את הסיכון לשבר חולייתי חדש ב-48%, בהשוואה לטיפול בן שנתיים עם אלנדרונאט בלבד. טיפול עם רומוסוזומאב ולאחריו אלנדרונאט, הביא אף להפחתות בסיכון לשברים לא-חולייתיים (19%) ובשיברי ירך (38%), בהשוואה לטיפול עם אלנדרונאט בלבד.
הסיכון לשברים קליניים, עם רומוסוזומאב, פחת בצורה משמעותית, בשני הניסויים, לאחר 12 ו-24 חודשים, ב-27% עד 33%.
במסגרת ניסוי קליני נוסף, במסגרת פתוחה, (STRUCTURE), שכלל 436 נשים עם דלדול עצם, לאחר הפסקת המחזור החודשי, אשר טופלו בעבר עם ביספוספונאטים במתן פומי והועברו להמשך טיפול למשך 12 חודשים עם רומוסוזומאב או עם טריפאראטיד, נמצא כי הנשים בקבוצת טיפול ההמשך עם רומוסוזומאב, הראו עליות גדולות יותר בצפיפות מינרלית של עצם, בהשוואה לקבוצת המשך הטיפול עם טריפאראטיד
תוצאותיהן של אנליזות פוסט הוק של 2 הניסויים הקליניים FRAME ו-ARCH, אשר פורסמו בינואר 2022, הראו כי טיפול עם רומוסוזומאב, שניתן על פני תקופה של 12 חודשים, נמצא קשור עם הפחתות משמעותיות בדרגות של שברים חולייתיים, במיוחד בדרגות מתונות וחמורות של שברים, לעומת אינבו ואלנדרונאט. יתר על כן, נמצא כי ההשפעה של רומוסוזומאב, הייתה בלתי תלויה בהימצאות ובחומרה של שברים חולייתיים, בתחילת הטיפול.

תופעות לוואי
תופעות הלוואי השכיחות כוללות כאבי ראש, כאבים במפרקים וכאבים במקום ההזרקה. 

במחקר מבוקר של רומוסוזומאב מול אלדנרונט (ARCH) נצפתה עלייה באירועי לב ושבץ בקבוצה שקיבלה רומוסוזומאב; אמנם במחקר מול פלצבו (FRAME) לא היה הבדל בין הקבוצות. בעקבות זאת, מנהל המזון והתרופות האמריקאי מזהיר נגד שימוש ברומוסוזומאב במטופלים שלקו בהתקף לב או בשבץ בשנה הקודמת. במחקר עולם אמיתי למטופלים ברומוסוזומאב היו פחות אירועי לב ושבץ בהשוואה למטופלים שקיבלו אנלוגים ל-PTH.   

היסטוריה
מינהל המזון והתרופות האמריקאי (FDA) העניק את אישור השיווק של רומוזוסומאב לחברת אמג'ן בשנת 2019. הנוגדן התגלה במקור על ידי חברת קיירוסיינס הבריטית אשר נרכשה על ידי חברת סלטק בשנת 1999. בשנת 2002 נכנסה סלטק לשותפות בפיתוח המוצר, עם חברת אמג'ן. סלטק הבריטית נרכשה על ידי חברת יו.סי.בי בשנת 2004.

התרופה בישראל
רומוסוזומאב אושר לשימוש על ידי משרד הבריאות הישראלי בהתוויות הבאות
: טיפול של דלדול עצם (אוסטיאופורוזיס) חמור בנשים, לאחר הפסקת המחזור החודשי, אשר נמצאות בסיכון גבוה לשברים, המוגדר כהיסטוריה של שבר אוסטיאופורוטי, או קיומם של מספר גורמי סיכון לשברים; או כאשר טיפול אחר בדלדול עצם נכשל, או כאשר המטופל אינו יכול להשתמש בתרופה אחרת לדלדול עצם.

רומוסוזומאב נכלל בסל הבריאות מתאריך 31 בינואר 2020.

התרופה כלולה בסל הבריאות הממלכתי לנשים וגברים עם אוסטיאופורוזיס על רקע שינויים הורמונלים ו/או תופעות גיל המעבר:
התרופה תינתן לטיפול בהתקיים אחד מאלה:
חולים עם אוסטיאופורוזיס קשה (t score נמוך מ-3.5-) או שבר אוסטאופורוטי (שבר באזור אופייני בשלד שלא נגרם מחבלה קשה) אשר אינם מסוגלים לקבל טיפול אחר (ביספוספונאטים במתן פומי או תוך ורידי או רלוקסיפן) עקב הוראות נגד או תופעות לוואי
חולי אוסטיאופורוזיס שבמהלך טיפולים אחרים (כולל ביספוספונאטים במתן פומי או תוך ורידי או רלוקסיפן) חלה הידרדרות משמעותית במצבם (*), המוגדרת כאחד מאלה:
שבר אוסטאופורוטי
הרעה מובהקת במדידות חוזרות של צפיפות העצם, מעבר לטעות המדידה (ירידה, הכוללת את טעות המדידה של המכשיר, של לפחות 5%, בעמוד השדרה או בירך (total hip)) לאחר שנתיים של מיצוי הטיפולים הקיימים. הערה: לאור ההסתייגות של האגודה הישראלית לאנדוקרינולוגיה, יש לעשות שימוש במדד זה באופן זהיר ומושכל. האמור בפסקאות משנה (א) ו-(ב) כפוף לשלילת סיבות נוספות לכישלון הטיפולי כגון חסר בוויטמין D, עודף ב-PTH וכיוצא בזה.

במהלך מחלתו חולה יהיה זכאי לקבל טיפול באחת מהתרופות – Romosozumab, Teriparatide.

(*) הערה: על פי המלצות האגודה הישראלית לאנדוקרינולוגיה: -הגדרת הידרדרות משמעותית במצב החולה היא רק לאחר שנה ומעלה של טיפולים בביספוספונאטים במתן פומי או תוך ורידי או רלוקסיפן.הופעת שבר בעת הטיפול ברלוקסיפן אינו מהווה התוויה מיידית למתן Romosozumab וניתן לעבור קודם לטיפול בביספוספונאט תוך ורידי, ורק אם תחול התדרדרות תוך טיפול זה, לעבור לטיפול ב-Romosozumab

קישורים חיצוניים
 איבניטי במאגר התרופות אגף הרוקחות - משרד הבריאות

הערות שוליים

קטגוריה:תרופות