יאקוב ז'ילינסקי

יעקב גריגוריביץ' ז'ילינסקי (ברוסית: Я́ков Григо́рьевич Жили́нский; 27 במרץ 1853–1918) היה גנרל פרשים רוסי ממוצא פולני, ראש המטה של הצבא הרוסי הקיסרי מ-2 בפברואר 1911 עד ה-4 במרץ 1914. הוא נחשב לאחד האחראים העיקריים של כישלון המערכה הפרוסית במזרח בשלבים המוקדמים של מלחמת העולם הראשונה.

 ביוגרפיה 
ז'ילינסקי נולד ב-15 במרץ 1853 במיכאילוב שבמחוז ריאזאן. משפחתו הייתה משפחת אצולה ממחוז סמולנסק, והוא נולד לקולונל גריגורי ז'ילינסקי ויקטרינה פטרובנה (לבית מורומצבה). בגיל צעיר הוא למד בגימנסיה קריימן במוסקבה. 

הוא הצטרף לשירות פעיל כצוער ברגימנט ההוסארים סומי, ובשנת 1876, הוא סיים את מכללת חיל הפרשים והוצב לשרת כקצין זוטר ברגימנט משמר הפרשים של המשמר הקיסרי. הוא נחשב לאחד הרוכבים הטובים ביותר בבית הספר והיה אחראי על אימונים של הרגימנט. 

בשנת 1883 הוא סיים את לימודיו באקדמיה של ניקולאייב. בשל הצלחתו הרבה, הוא הועלה לדרגת קפיטן. לאחר ששימש כעוזר בכיר במטה דיוויזיית הגרנדירים ה-1, שירת ב-14 בפברואר 1894 בוועדה המדעית הצבאית של המטה הכללי, ארגון מודיעין צבאי שהיה אחראי על חקר המדינות הזרות. 

במהלך מלחמת ארצות הברית–ספרד היה ז'ילינסקי משקיף צבאי רוסי עם הצבא הספרדי בקובה. עם שובו פרסם ספר על המלחמה, אשר ניתח את הסיבות לתבוסתה של ספרד.

ב-1899 שימש ז'ילינסקי כחבר המשלחת הרוסית בוועידת אמנות האג. הוא מונה למפקד רגימנט הדרגונים ה-52 באוגוסט 1899, ובשנת 1900 הועלה לדרגת גנרל-מיור ומונה לראש אגף האספקה של הצבא. 

במהלך מלחמת רוסיה–יפן היה ז'ילינסקי ראש המטה של המשנה למלך במזרח הרחוק, האדמירל יבגני אלכסייב, עד שאלכסייב פוטר באוקטובר 1904. הוא נשאר באזור הלחימה כדי לשרת את שר המלחמה, אלכסיי קורופטקין עד סוף הסכסוך. ב-27 בינואר 1906 הוא מונה למפקד דיוויזיית הפרשים ה-14 בפולין, וב-7 ביולי 1907 מונה למפקד הקורפוס ה-10. ב-18 באפריל 1910 מונה ז'ילינסקי למפקד מחוז ורשה והמושל הכללי של ורשה. 

ז'ילינסקי שירת מה-22 בפברואר 1911 עד ה-4 במרץ 1914 כהמטה הכללי של צבא האימפריה הרוסית. בתחילת מלחמת העולם הראשונה הוא קיבל את הפיקוד על החזית הצפון-מערבית. החזית הצפון-מערבית כללה את הארמיות הראשונה והשנייה בפיקודם של גנרל פאול פון רננקמפף וגנרל אלכסנדר סמסונוב . לאחר מבצע "פרוסיה המזרחית" שנכשל, וההפסדים בקרב טננברג ובקרב הראשון על האגמים המזוריים, הוא הודח מהפיקוד על אף ניסיונותיו להאשים את רננקמפף על הפיאסקו. ז'ילינסקי נשלח כנציג צבאי לצרפת בשנים 1915-1916 וחזר לרוסיה בסתיו 1916. ב-19 בספטמבר 1917 הוא פרש מהצבא.  

לאחר מהפכת אוקטובר, הוא ניסה להימלט מרוסיה, אך נהרג בדרום רוסיה בנסיבות בלתי-מוגדרות.

קישורים חיצוניים

הערות שוליים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:אנשי צבא רוסים במלחמת העולם הראשונה
קטגוריה:גנרלים בצבא האימפריה הרוסית
קטגוריה:אישים במלחמת רוסיה–יפן
קטגוריה:היסטוריונים צבאיים
קטגוריה:מעוטרי אות לגיון הכבוד
קטגוריה:מעוטרי עיטור אלכסנדר נבסקי (האימפריה הרוסית)
קטגוריה:מעוטרי עיטור ולדימיר הקדוש
קטגוריה:מעוטרי מסדר המג'ידיה
קטגוריה:מעוטרי עיטור פרידריך
קטגוריה:בוגרי האקדמיה הצבאית של המטה הכללי
קטגוריה:רוסים שנולדו ב-1853
קטגוריה:רוסים שנפטרו ב-1918