פול סונגאס

פול אפתמיאוס סונגאס (באנגלית: Paul Efthemios Tsongas; 14 בפברואר 1941 – 18 בינואר 1997) היה פוליטיקאי אמריקאי שייצג את מדינת מסצ'וסטס בשני בתי הקונגרס של ארצות הברית. תחילה היה חבר בית הנבחרים מטעם מחוז הקונגרס החמישי של מסצ'וסטס בשנים 1975–1979, ואחר כך כסנטור עד 1985. בבחירות המקדימות למועמדות המפלגה הדמוקרטית לנשיאות ארצות הברית ב-1992 ניצח שבעה מועמדים, אך בסוף גבר עליו ביל קלינטון.

יליד לוול שבמסצ'וסטס, סונגאס למד בדארטמות' קולג', בבית הספר למשפטים בייל ובבית הספר לממשל ע"ש קנדי בהרווארד. לאחר שעבד עבור חיל השלום וכעוזרו הפרלמנטרי של חבר בית הנבחרים פרנק בראפורד מורס, נבחר לחבר מועצת עיריית לוול ולנציב מחוז מידלסקס. ב-1974 הוא זכה בבחירות לבית הנבחרים, וייצג את מחוז הקונגרס החמישי של מסצ'וסטס. בבחירות 1978 לקונגרס גבר על הסנאטור הרפובליקני המכהן אדוארד ברוק ונבחר לסנאט. בקונגרס, לסונגאס יצא מוניטין כליברל חברתי ושמרן כלכלי.

ב-1983 אובחנה אצלו לימפומה שאינה הודג'קין ובעקבות זאת בחר שלא להתמודד לכהונה שנייה בסנאט לקראת בחירות 1984. הוא שב לפוליטיקה רק אחרי שצלח השתלת מח עצם. הוא זכה להצלחה ראשונית בפריימריז הדמוקרטים לנשיאות ארצות הברית ב-1992, וזכה בפריימריז בניו המפשייר, אך פרש מהמירוץ הנשיאותי במרץ 1992 והביע את תמיכתו בביל קלינטון. הוא נפטר ב-1997 כתוצאה מדלקת ריאות שהסתבכה ומלימפומה שאינה הודג'קין.

 תחילת דרכו 
סונגאס נולד בלוול שבמסצ'וסטס יחד עם אחות תאומה ושמה ת'אליה, למשפחה ממעמד הפועלים אשר היגרה לארצות הברית כדי לתפעל עסק מוצלח לניקוי יבש בלוול. אביו, אפתמיאוס ג'ורג' סונגאס, היה מהגר יווני, ואמו, קאטינה (לבית פאפאס, במקור פאנגיוטופולוס), הייתה ממוצא יווני. ב-1962 סיים את לימודיו בדארטמות' קולג' כבוגר אוניברסיטה בכלכלה, ואחר כך בבית הספר למשפטים של אוניברסיטת ייל ובבית הספר לממשל על-שם ג'ון פיצג'רלד קנדי של אוניברסיטת הרווארד, זאת בטרם התיישב בלוול. כשהיה בדארטמות', היה סונגאס חבר בנבחרת הגברים בשחייה. הוא שב לעסוק בספורט 27 שנים מאוחר יותר ב-1986, כשרופאיו הציעו לו לנתב את השחייה כדרך לבנות מחדש את יכולת ריאותיו בשעה שהתאושש מלימפומה.

בשנים 1952–1964 התנדב בחיל השלום ונשלח אל אתיופיה, ולאחר מכן שימש כמנהל חיל השלום באיי הודו המערביים שבים הקריבי בשנים 1967–1968. ב-1967, סונגאס, אז עוזרו הפרלמנטרי של חבר בית הנבחרים פרנק בראדפורד מורס - פגש את ניקי סובאז', אשר בילתה את חופשת הקיץ שלה בארלינגטון שבווירג'יניה. הם נישאו זה לזו ב-1969. ניקי סונגאס הייתה חברת בית הנבחרים של ארצות הברית מטעם מחוז הקונגרס החמישי של מסצ'וסטס בשנים 2007–2019. כאשר התמודד לסנאט, מתוך חשש שאנשים יהגו שלא נכון את שם משפחתו, הופצו דבקיות בחירות ועליהן נכתב "סנאטור סונגס".

 קריירה פוליטית 
סונגאס נכנס לראשונה אל הפוליטיקה של ארצות הברית כחבר מועצת עיריית לוול ב-1969, שם הוא כיהן שתי תקופות כהונה רצופות. סונגאס המשיך בפוליטיקה המקומית כנציב מחוז מידלסקס. ב-1974 הוא התמודד לבית הנבחרים של ארצות הברית כנציג מחוז הקונגרס החמישי של מסצ'וסטס, שבתחומו נכללת גם העיר לוול. את המחוז ייצגו רק שלושה דמוקרטים בכל שנות קיומו ויוצג בידי המפלגה הרפובליקנית מאז 1895. עם זאת, בעקבות גל הפופולריות הדמוקרטית בבחירות האמצע של 1974, שנבע כתוצאה מפרשת ווטרגייט, גבר סונגאס על יריבו הרפובליקני בפער של 21%. הוא נבחר מחדש ב-1976, והפך לדמוקרטי הראשון שייצג את המחוז במשך יותר מתקופת כהונה אחת. עם הפיכתו לפופולרי יותר ויותר במסצ'וסטס, ב-1978 הוא התמודד ונבחר לסנאט ארצות הברית, כאשר הביס את יריבו הרפובליקני הסנאטור המכהן אדוארד ברוק בפער של כ-10%.

באוקטובר 1979, לאחר שוועדת האנרגיה והמשאבי הטבע של הסנאט הצביעה בעד עיגון בחוק של אדמות ציבוריות באלסקה, הנשיא ג'ימי קרטר פרסם הודעה בה הודה לסונגאס על חלקו בקידום הצעת החוק. במאי 1982 התנגד להקצאת 177.9 מיליארד דולר אמריקני עבור תקציב הכוחות המזוינים של ארצות הברית לקראת שנת הכספים של 1983. ביולי אותה השנה נועד עם ראש ממשלת ישראל מנחם בגין ושאל אותו היכן יתנהל המשא ומתן במקרה שיו"ר הארגון לשחרור פלסטין יאסר ערפאת יכיר בזכותה של ישראל להתקיים יחד עם התחייבותו לבטל את הסעיפים באמנה הלאומית הפלסטינית הקוראים לביטול מדינת ישראל והחלפתה במדינה חילונית.

ב-1983 אובחן כחולה בלימפומה שאינה הודג'קין. שנה אחר כך הודיע על פרישתו מהסנאט. אל מושבו בסנאט נבחר ג'ון קרי, לימים מועמד המפלגה הדמוקרטית בבחירות לנשיאות ארצות הברית 2004 ומזכיר המדינה של ארצות הברית. לאחר שעבר בהצלחה השתלת מח עצם לטיפול במחלה ב-1986 והתנקה מהמחלה לחלוטין ב-1991, שב סונגאס לעשייה הפוליטית, והתמודד למועמדות הדמוקרטית לנשיאות ארצות הברית ב-1992. עד למסע הבחירות ב-1992, סונגאס מעולם לא הפסיד בבחירות. הוא היה המתנדב לשעבר הראשון בחיל השלום שנבחר לסנאט האמריקאי.

 מסע הבחירות לנשיאות 1992 
ממוזער|סמליל מסע הבחירות של סונגאס
ממוזער|תומכים של סונגאס מניפים שלטי תמיכה בו בכינוס הוועדה הדמוקרטית הלאומית
ב-30 באפריל 1991 היה סונגאס הדמוקרטי הראשון להכריז על התמודדותו למועמדות המפלגה הדמוקרטית לנשיאות ארצות הברית בעיר הולדתו, לוול. מסע הבחירות של סונגאס נסק כאשר ניצח בפריימריז בניו המפשייר. כמו רבים מהמועמדים, התעלם סונגאס מאספות הבחירה באיווה, שבהן היה צפוי לנצח הסנאטור טום הארקין  מאיווה, מה שלבסוף קרם עור וגידים. סונגאס קיווה כי ריכוז המצביעים העצמאיים הגדול בניו אינגלנד והשמרנות הפיסקלית המאפיינת את הבוחרים במדינות השכנות למסצ'וסטס ידברו אל תושבי ניו המפשייר. הוא השיג את המטרה שלו תוך הפצת ספר קצר בשם "קריאה לזרועות כלכליות" ("A Call to Economic Arms"), שהתמקד בסוגיות כמו הגירעון התקציבי הפדרלי ההולך וגדל.

במהלך השבועות הראשונים של 1992, נראה שהשתלשלות אירועי הבחירות המקדימות לטובתו של סונגאס כאשר אחד המועמדים הפוטנציאליים המובילים, מושל ארקנסו ביל קלינטון, נתקל בסוגיות הנוגעות לבגידה ברעייתו ובקיום רומן מחוץ לנישואין וכן הימנעות מגיוס לצבא במהלך מלחמת וייטנאם. בעוד סוגיות אלה הזיקו לקלינטון, הנזק בא לידי ביטוי בפריימריז בניו המפשייר. בעוד סונגאס זכה ברוב הקולות והוכרז כמנצח הראשי של ניו המפשייר, הניצחון הדחוק של סונגאס העניק לכל מועמד 9 נציגים בכינוס הוועדה הדמוקרטית הלאומית. יועצו של קלינטון, ג'יימס קארוויל, תייג את קלינטון כ"ילד הקאמבק" וטען שמסע הבחירות שלו עוד יעלה על דרך המלך. סונגאס, המועמד המוביל לכאורה כבר נחשב על ידי רבים כאנדרדוג לקלינטון כאשר זה האחרון היה צפוי לנצח בסופר טיוזדיי.

בעקבות הפריימריז בניו המפשייר, סונגאס לא היה מסוגל להשתוות למסע הבחירות של קלינטון מבחינה כספית ולגייס מימון באותו ההיקף. קלינטון מאוחר יותר ניצח את רוב הפריימריז בסופר טיוזדיי. סונגאס ניצח באספות הבחירה בדלאוור, מרילנד, אריזונה, וושינגטון, יוטה ומסצ'וסטס, אך מסע הבחירות שלו מעולם לא התאושש מהקאמבק של קלינטון, שזכה במרבית המדינות המאוכלסות כדוגמת ניו יורק, קליפורניה, טקסס, פלורידה, פנסילבניה ואוהיו.

בסופו של דבר, סונגאס פרש רשמית מהמירוץ הנשיאותי ב-19 במרץ 1992, והודיע על תמיכתו בקלינטון. עם זאת, מספר נציגים שתמכו בו המשיכו לתמוך בסונגאס, ורשמו את שמו בפתקי ההצבעה בהצבעה הראשונה בכינוס הוועדה. 289 קולות נרשמו לטובתו של סונגאס, ובכך סיים את התמודדותו לנשיאות במקום השלישי אחרי קלינטון ומושל קליפורניה לשעבר ג'רי בראון.

 בערוב ימיו 
בשלהי 1994, הוביל סונגאס בקצרה מאמץ לייסוד מפלגה שלישית, שתובל בידי מישהו בעל "סמכות לאומית". הגנרל קולין פאוול היה מועמד לתפקיד היפותטי זה. באותו זמן, סונגאס נחשב לדמות הפופולרית ביותר במסצ'וסטס. הוא הלך לעולמו ב-18 בינואר 1997 בגיל 55, בעקבות דלקת ריאות שהסתבכה ולימפומה שאינה הודג'קין. ב-27 בינואר 1998 נקרא על שמו "מרכז סונגאס" בלוול. בבחירות מיוחדות שנערכו ב-16 באוקטובר 2007, ניצחה אלמנתו ניקי בבחירות ונבחרה לבית הנבחרים של ארצות הברית מטעם מחוז הקונגרס החמישי של מסצ'וסטס, אותו ייצג בעבר סונגאס בעצמו.

 קישורים חיצוניים 




 הערות שוליים 

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:אמריקאים ילידי מסצ'וסטס
קטגוריה:אמריקאים ממוצא יווני
קטגוריה:תאומים אמריקאים
קטגוריה:בוגרי בית הספר לממשל באוניברסיטת הרווארד
קטגוריה:בוגרי בית הספר למשפטים באוניברסיטת ייל
קטגוריה:בוגרי דארטמות' קולג'
קטגוריה:חברי בית הנבחרים של ארצות הברית ממסצ'וסטס
קטגוריה:חברי הסנאט של ארצות הברית ממסצ'וסטס
קטגוריה:סנאטורים חברי המפלגה הדמוקרטית
קטגוריה:מועמדים לנשיאות ארצות הברית ב-1992
קטגוריה:חברי בית הנבחרים של ארצות הברית מטעם המפלגה הדמוקרטית
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1941
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1997