אימאם א-טחאווי

אימאם אבו ג'עפאר, אחמד אבן מחמד אבן סלאמה אבן סלמה אל-אזדי א-טחאווי (בערבית: أبو جعفر أحمد بن محمد بن سلامة بن سلمة الأزديّ الطحاوي), אשר נודע בעיקר כאימאם א-טחאווי (امام الطحاوي), היה חכם דת אסלאמי מהאסכולה החנפית (843 – 933).

 ביוגרפיה
א-טחאווי נולד בכפר טחא שבמצרים, בשנת 843 (שנת 229 בלוח השנה ההיג'רי).

הוא החל את לימודי אצל דודו מצד אימו, אסמעאיל אבן יחיה אל-מוזאני, שהיה אחד מתלמידיו הבולטים של אמאם א-שאפעי.

בשנת 863, כשאר א-טחאווי היה בגיל 20, הוא עזב את האסכולה השאפעית ועבר אל האסכולה החנפית, וזאת מסיבות אישיות.

אז החל א-טחאווי ללמוד אצל ראש האסכולה החנפית במצרים, אחמד אבן אבו עמראן מוסא, אשר בעצמו למד באופן ישיר משני התלמידים הבולטים ביותר של אימאם אבו חניפה: אימאם אבו יוסף, ואימאם מוחמד א-שיבאני.

בשנת 882, המשיך א-טאחווי אל סוריה, שם המשיך להתעמק ברזי האסכולה החנפית, והיה לתלמידו של הקאדי אבו חאזם עבד אל-חמיד בן ג'עפר, שהיה השופט הראשי של דמשק בזמנו.

אימאם א-טחאווי נפטר ב-5 בנובמבר 933, ונקבר בקהיר, מצרים.

 השפעתו 
ספרו "אל-עקידה א-טחאוויה" (יסודות האמונה של א-טחאווי) נחשב בעיני רבים מגדולי חכמי הדת באסלאם ליצירת מופת בתחום התאולוגיה האסלאמית. הספר הפך לכלי המרכזי ללימוד תאולוגיה אסלאמית ברבים מבתי הספר והמכללות האסלאמיות ברחבי העולם.

 הערות שוליים 

קטגוריה:אנשי דת מוסלמים סונים
קטגוריה:ילידי 843
קטגוריה:נפטרים ב-933