עליית מפלס הים

מאז תחילת המאה ה-20 מפלס הים נמצא במגמת עלייה מתמדת. בין השנים 1900 עד 2016 עלה גובה פני הים ב-16 עד 21 ס"מ. נתונים מדויקים יותר שנאספו ממדידות של מכ"ם לוויין מראים עלייה מואצת של 7.5 ס"מ בין השנים 1993 ל-2017 - אם מגמה זו תימשך יהיה מדובר בכ-30 ס"מ עד 2093. האצה זו נובעת בעיקר מההתחממות הגלובלית שנוצרות כהשפעה מפעילות האדם, אשר מביאה להמסה של הקרחונים. מדעני האקלים מצפים ששיעור עליית מפלס הים יואץ עוד יותר במהלך המאה ה-21.

על פי צוות מחקר מאוניברסיטת אוהיו שבחן את עונתיות הקרחונים במשך 40 שנים, בשנת 2020 עבר מדף הקרחונים בגרינלנד נקודת "שיווי-משקל" בהאצת איבוד המסה של הקרחונים, ומכיוון שנסיגת קרחונים מגרינלנד היא התופעה התורמת ביותר לעליית מפלס הים, המשמעות היא שכבר לא ניתן יהיה למנוע לחלוטין עלייה של מפלס פני הים, אלא להקטין אותה או להאט אותה.

מפלס פני הים לא יעלה באופן אחיד בכל מקום על פני כדור הארץ ואף ירד במידה מסוימת באזורים שונים, למשל באזור הקוטב הצפוני.

עליית פני הים יכולה להשפיע במידה רבה על אוכלוסיות שחיות באזורי החוף ועל איים. שתי דוגמאות ידועות הן קיריבטי ופלורידה.

ההצפה של אזורים נרחבים לאורך החופים ברחבי העולם צפויה באופן וודאי אם תהיה עליה מתמשכת בטמפרטורה במשך תקופה שתימשך קרוב לאלף שנה. השפעות נוספות כתוצאה מעליית מפלס הים יהיו סיכון מוגבר לסופות צונאמי, אוכלוסיות גדולות יצטרכו להגר למיקומים בטוחים יותר, אובדן קרקעות חקלאיות, ופגיעה חמורה בערים הבנויות לאורך רצועות החופים.

מפלס הים בישראל

בדוח AR6 של ה-IPCC שפורסם באוגוסט 2021, עליית פני הים בישראל צפויה לנוע בין 20 ל-30 ס"מ בשנים 2041-2060 (בתלות בתרחיש), ובין 40 ל-70 ס"מ בשנים 2081-2100, מעל לקו הבסיס של ממוצע גובה פני הים 1995-2014.

 לקריאה נוספת 


קישורים חיצוניים

 עליית מפלס פני הים, באקו-ויקי


הערות שוליים

קטגוריה:אוקיינוגרפיה