יוסף שידא

יוֹסֵף שִׁידָא הוא שֵׁד המוזכר בתלמוד הבבלי, כמי שמקיים שיחות עם האמוראים.

 אזכורים 
 תלמוד בבלי 
במסכת עירובין ישנו דיון האם קיים איסור יציאה חוץ לתחום אף מעל עשרה טפחים. אחת מהוכחות הגמרא היא ממעשה שהיה: 

פירוש הדברים: נאמרו שבע הלכות בשבת בבוקר לפני רב חסדא שהתגורר בסורא, ובאותה השבת קודם שיצאה נאמרו אותן ההלכות לפני רבא בפומבדיתא (מרחק של מאה ק"מ), ומאחר שאותו תלמיד חכם שאמר את ההלכות וודאי שמר שבת, האפשרות היחידה הוא שהוא לא עבר על איסור תחומין בהליכה זו הוא בכך שעשה את הדרך למעלה מעשרה טפחים. ראיה זו נדחית בגמרא בכך שאפשר שאותו אדם היה 'יוסף שידא'.
ממוזער|כתב יד, תלמוד בבלי, פסחים קי - רב יוסף ויוסף שידא
רש"י מפרש שיוסף השד לא שמר שבת. מדברי רש"י ניתן להבין ששאר השדים הם שומרי שבת. הרב דוד יואל ווייס כתב שהבנה זו ברש"י אינה מוכרחת וכוונתו שהוא לא שמר שבת כשאר השדים. בספר אור זרוע כתב בשם רבי יהודה החסיד שהשדים מקיימים את כל מצוות התורה ויוסף שידא לא חילל שבת כיוון שיצר קשר עם שד אחר שסיפר לו את הדברים. רבי אלעזר מגרמייזא הוכיח מסיפור זה של יוסף שידא שאף ששדים שומרים תורה ומצוות עדין אינם שומרים שבת. הרב חיים אלעזר שפירא כתב שיוסף שידא שמר שבת והוא מ"קליפת נוגה".

המאירי בפירושו במקום כותב שהגמרא שואלת ב"דרך צחות" שאולי ההלכות נמסרו על ידי מחלל שבת. מהר"ל מפראג כתב שכוונת הגמרא אליגורית: ההלכות המדוברות הגיעו ממקור גרוע.

יוסף שידא הוזכר גם במסכת פסחים על ידי רב יוסף ורב פפא המצטטים בשמו דברים הנוגעים להלכות זוגות. יש שביארו שרב יוסף אמר את הדברים בעצמו, והוא מכונה "יוסף שידא" כדי לבטא את הבנתו בכוחות הרע שבעולם. הרמ"ז כתב פירוש דומה: יוסף שידא הוא היצר הרע של רב יוסף.

 זוהר 
ממוזער|זהר חדש, - ריב"ל ויוסף שידא
בספר הזוהר נכתב שיש שדים יהודים "שדין יהודאין" והם עוסקים בתורה, אחד מהם הוא "יוסף שידא" שנקרא כך מכיוון ש"אוליד ליה שד" (=ילד אותו שד). יש שגרסו במקום "אוליד" "אוליף" והכוונה שלמד משד לפי גרסה זו יהודה אבידע הבין שכוונת הזוהר היא שיוסף שידא לא היה שד אלא נקרא כך מפני שלמד משד. כך הבין גם חגי דגן.

בזוהר חדש רבי יהושע בן לוי מספר על היתקלות איתו: פעם אחת נקלעתי להר הסלע של עיטם ומצאתי בשני צידי הסלע שני גברים, בעלי שני פיות, והיו מדברים זה עם זה: בוא ונעביר אותו מן העולם. הזדמן להם אותו איש גדול של אגרת בת מחלת ושמו יוסף שידא. אמר להם: זהו הרב הגדול, העליון של הדור, שבגזרת פיו העברירני מהישוב של הארץ, וזהו שמכריזים עליו ברקיע.

 מקורות מאוחרים 

 רבי אברהם אזולאי כתב שביוסף שידא היו בחינות טובות, הוא הזדכך, וזכה לבחינה מסוימת של השארות הנפש כמעט כשל חסידי אומות העולם.
 על הגמרא המספרת על יונתן שידא כתב רש"י שייתכן והוא אדם הבקי בשדים. רבי לוי בן אברהם בן חיים כתב כך גם על יוסף שידא.
 הגמרא במסכת חולין מספרת שלרב פפא היה שד שהיה משמש אותו, יש שכתבו שהוא יוסף שידא. רבי חיים ויטאל גרס כך בגמרא בחולין.
 הרשב"א למד ממספר מקרים המובאים בתלמוד ובמדרשי אגדה, ובכללן סיפורו של יוסף שידא, שלעומת "מעשה כשפים", אין איסור ב"מעשה שדים"
 רבי מנחם ציוני כתב בספרו "צפוני ציוני" מספר פרטים על מלכי השדים בשם "קבלת יוסף שידא בן אחיו של שמהוריש הגדול".
 הרב יהודה אסאד כתב שלא ייתכן שלשד יש שם יהודי ועל כן טען שזה כינוי שניתן לו על ידי חז"ל. מנגד רבי צדוק הכהן מלובלין כתב ששדים נוצרים מפגם הברית ויוסף שידא נקרא "על שם יוסף הצדיק כדי לבטא את העובדה שהוא שד שנוצר בדרך קדושה".
 מוזכר בהשבעה לגירוש רוחות מהמאה ה-17 כדמות שלילית. ובקערת השבעה כדמות חיובית.

 בתרבות 
 הרב יהודה יודל רוזנברג בספרו "נפלאות מהר"ל" כתב שהמהר"ל מפראג קרא לגולם שיצר "יוסף", מפני ש"המשיך" בו את רוחו של יוסף שידא.
 הרב חיים הירשנזון שילב את דמותו של יוסף שידא בסיפור "למואל מלך" שבספר מוצאי מים.
 בספרו של שי צ'רקה, "לעזאזל עם בבא", פוגש גיבור הסיפור את יוסף שידא המספר שהוא מקור כל הידע של חז"ל אודות שדים.
 בספר חרשתא מאת יהודית קגן יוסף שידא הוא תלמיד חכם, בנו של אשמדאי אשר מתמנה לבסוף למלך השדים.
 בספר "שדים ברחוב אגריפס", (זמורה-ביתן, 2012) מאת חגי דגן יוסף שידא הוא שד מבוגר המשמש מעין סוכן ידיעות-בלש.

 קישורים חיצוניים 

ביאורים

 הערות שוליים 

קטגוריה:שדים יהודים