חיסון נגד שפעת

חיסון נגד שפעת הוא חיסון המגן מפני נגיפים שגורמים לשפעת. גרסה חדשה של החיסון מפותחת פעמיים בשנה, משום שנגיפי השפעת משתנים במהירות. בעוד שהיעילות שלהם משתנה משנה לשנה, לרוב החיסון מספק הגנה ברמה גבוהה מפני נגיפי השפעת. המרכז האמריקני לבקרת מחלות ומניעתן (CDC) מעריך כי חיסון נגד שפעת מקטין את הסיכון לחלות מחלות, מוריד את כמות הביקורים אצל הרופאים, את כמות אשפוזים ואת מקרי המוות. כאשר עובדים שמקבלים את החיסון חולים בשפעת, לרוב הם חוזרים לעבודה חצי יום מוקדם יותר. במחקר תצפיתי שפורסם בשנת 2022 העריכו החוקרים כי ייתכן שקבלת החיסון מפחיתה את הסיכוי ללקות בשבץ בכ-12%, אם כי ייתכן גם שההבדל נובע ממִשתנים-מתערבים שאינם ניתנים למדידה. ילדים אשר מקבלים חיסון נגד שפעת מסייעים גם להגן על הסובבים אותם.

החיסון פותח במהלך שנות ה-30 של המאה ה-20, והפך לזמין בקנה מידה עצום בעולם המערבי במהלך שנות ה-40. החיסון נכלל ברשימת התרופות החיוניות של ארגון הבריאות העולמי.

 המלצות 
ארגון הבריאות העולמי וה-CDC ממליצים על חיסון שנתי כמעט לכל אדם מגיל 6 חודשים ומעלה, ובמיוחד לאלו שבסיכון גבוה. המרכז האירופאי למניעת ובקרה על מחלות  ממליץ גם הוא על חיסון שנתי לקבוצות אוכלוסייה בסיכון גבוה. קבוצות אלה כוללות נשים הרות, קשישים, ילדים בין הגילאים 6 חודשים עד 5 שנים, אנשים עם בעיות בריאותיות מסוימות, ועובדים בתחום הרפואה.

 תופעות לוואי לא רצויות 
בין 5 ל-10 אחוזים מכלל הילדים שמחוסנים בחיסון נגד שפעת לוקים בחום. החיסון עשוי לגרום לכאבי שרירים זמניים או לתחושת עייפות. בגילאי 65 שנה ומעלה, התגובה השכיחה ביותר הייתה כאב במקום-ההזרקה (41.3%) ותופעת הלוואי המערכתית השכיחה ביותר הייתה כאב שרירים (22.7%).

ההשפעה הבריאותית הכוללת של החיסונים, ובעיקר בקרב אנשים מתחת לגיל שנתיים ומעל גיל 65 נותרה לא ברורה. בסקירה שיטתית וניתוח-על של ספריית קוקרן נמצא כי בגילאי 65 ומעלה נערכו עם מעל 5000 נבדקים ב-8 ניסויים קליניים מבוקרי הקצאה אקראית, מהם ב-4 ניסויים פורסמו דיווחים על תופעות לוואי לא רצויות. למרות ששפעת יכולה לגרום לאשפוז ואף למוות, המחקר היחיד שנמצא כי סיפק נתונים על תמותה ודלקת ריאות היה עם כח סטטיסטי קטן מכדי לאתר הבדלים בתוצאות אלה (3 מקרי מוות מ 522 משתתפים בזרוע החיסון ומוות אחד מ 177 משתתפים בזרוע הפלצבו, יחס סיכון 1.02, מרווח ביטחון 95% מ 0.11 עד 9.72) ולא דווחו נתונים על אשפוזים. הסוקרים סיכמו כי הראיות הקיימות הנוגעות לסיבוכים הן באיכות ירודה, או אינן מספיקות או ישנות ואינן נותנות מידע מנחה מספק לבריאות הציבור באשר לבטיחותם, יעילותם או יעילותם של חיסוני שפעת בקרב אנשים בני 65 ומעלה.

לגבי תסמונת גיליאן ברה, חולשה חמורה המוכרת כסיבוך נדיר של הזיהום בשפעת עצמו, עלו גם דיווחים על הופעתה כסיבוך נדיר של החיסון, עם סיכון יחסי מוגבר ביחס של 1.2 עד 1.66. ה-CDC קבע כי רוב המחקרים על חיסוני שפעת המודרניים הראו שאין קשר ביניהם לבין התסמונת. לעומת זאת, הזיהום בנגיף השפעת עצמו (כמו זיהומים בווירוסים אחרים) מעלה את הסיכון להתפתחות תסמונת גיליאן ברי בשיעור הגבוה יותר ממה שהעריכו שהחיסון עצמו גורם.

 פיתוח החיסון 
החיסון בדרך כלל מפותח בביצים של עופות מופרים כאשר החיסון זמין הן כזריקה והן כתרסיס שמרססים לאף.

 תכשירים נפוצים 
בפברואר 2019, דנה בישראל הוועדה המיעצת למחלות זיהומיות ולחיסונים בהמלצות על החיסונים השונים נגד שפעת לחורף תש"פ (2019/2020) והמליצה פה אחד שעד גיל 64 שנים עדיפים החיסונים נגד 4 זנים על פני החיסון נגד 3 זנים המכיל אדג'ובנט, בשם פלואד (Fluad), אשר יובא לראשונה לישראל. לגבי בני 65 שנים ומעלה, המליצה הוועדה לראות בשתי האפשרויות כחלופה שווה. חברי הוועדה ציינו את חסר המידע הדרוש להמלצה ברורה.

בנובמבר 2019, אישר בארצות הברית, מנהל המזון והתרופות (FDA) תכשיר חיסון פעיל נגד שפעת באנשים בני 65 ומעלה, בשם פלוזון מינון-גבוה ארבע-זני (Fluzone HighDose Quadrivalent; QIV-HD). זני וירוסי השפעת המומתים שבתכשיר הם ממשפחות A (H1N1), A (H3N2), B (Victoria), B (Yamagata) והתכשיר עשוי להכיל גם שאריות פורמלדהיד, אוקטיל-פנול אתוקסינאט וחלבון ביצה. האישור ניתן לאחר ניסוי שהשווה בינו לבין חיסון פלוזון מינון-גבוה תלת-זני (Fluzone HighDose Trivalent; TIV-HD).

 ראו גם 
 שפעת
 חיסון

קישורים חיצוניים

  מעבדה לפיתוח חיסון נגד שפעת, 1943, ארכיון הסרטונים של AP


 הערות שוליים 

קטגוריה:חיסונים
קטגוריה:שפעות ודלקות ריאות