לנדו

לנדו (הידוע גם בשם לנדוס, בלטינית: Lando; מת במרץ 914) היה אפיפיור החל מיולי או אוגוסט 913 עד מותו במרץ 914. כהונתו הקצרה כאפיפיור הייתה במהלך תקופה נשכחת בהיסטוריה האפיפיורית והרומית המכונה "ססקולום אובסקורום"  (התקופה האפלה), שבין השנים 904–964. הוא היה האפיפיור האחרון שהשתמש בשם אפיפיורי שלא היה בשימוש קודם לכן, (במקרה שלו, שם הולדתו), עד לבחירתו של האפיפיור פרנציסקוס בשנת 2013.

ביוגרפיה
על פי הליבר פונטיפיקליס, לנדו נולד בסבינה , ואביו היה רוזן לומברדי עשיר בשם טאינו מפורנובו. בליבר פונטיפיקליס נטען גם כי תקופת האפיפיורות שלו נמשכה רק ארבעה חודשים ועשרים ושניים יום. בקטלוג שונה של אפיפיורים המצורפת כהמשך של הליבר פונטיפיקליס במנזר פרפה ודווח על ידי גרגורי מקטינו  ב-Chronicon Farfense (הכרוניקה של פרפה) שנכתב במאה השתים עשרה, נכתב כי כהונתו של לנדו נמשכה שישה חודשים ועשרים ושישה ימים. זה תואם יותר להגדרת תקופה של שישה חודשים ועשרה ימים שהוצע על ידי פלודוארד מריימס  מהמאה העשירית. ניתן לקבוע שכהונתו הסתיימה בין 5 בפברואר 914, אז הוא עדיין מוזכר במסמך מהעיר רוונה, לבין סוף מרץ או תחילת אפריל, כאשר יורשו יוחנן העשירי נבחר.

לנדו נחשב למועמדו של תיאופילקט הראשון, רוזן טוסקולום  ואשתו תיאודורה, שהיו האנשים החזקים ביותר ברומא באותה העת. התיאופילקטים שלטו על כספי האפיפיור באמצעות המונופול שלהם על המשרד הוסטריוס , וגם שלטו על המיליציה הרומית והסנאט הרומי. במהלך שלטונו של לנדו פושטים ערביים  שפעלו מהמעוז שלהם על נהר הגריליאנו, הרסו את הקתדרלה של סן סלווטורה בווסקוביו  בבישופות מולדתו . שום מסמך מלשכתו של לנדו לא שרד. המעשה היחיד של שלטונו אשר נרשם, הוא תרומה למחוז שבהנהגתה הרוחנית של בישופות סבינה, המוזכרת במסמך שיפוטי משנת 1431, לנדו נתן אז מתנה אישית גדולה כדי לשחזר את הקתדרלה של סן סלוואטורה, כך שאנשי דת ששהו בטופיה  יוכלו לחזור אליה. 

לאחר מותו בשנת 914, נבחר יוחנן העשירי כמחליפו.

קישורים חיצוניים




הערות שוליים

קטגוריה:אפיפיורים איטלקים
קטגוריה:אפיפיורים
קטגוריה:אפיפיורים במאה ה-10
קטגוריה:נפטרים ב-914