מנג'ולה פראדיפ

מנג'ולה פראדיפ (בהינדית: मंजुला प्रदीप; נולדה ב-6 באוקטובר 1969) היא פעילת זכויות אדם הודית, עובדת סוציאלית ועורכת דין. פראדיפ שימשה כמנכ"לית ארגון "Navsarjan Trust", הפועל למען זכויות הקהילה הדלית, הנקראת גם המנודים, בהודו.

 ראשית חייה 
מנג'ולה פראדיפ נולדה בעיר ואדודארה במדינת גוג'ראט למשפחה דלית אורתודוקסית, זמן קצר לאחר שמשפחתה היגרה מאוטר פרדש ב-1968. אביה התאכזב שנולדה לו בת נוספת והאשים את אמה של פראדיפ בלידתה של הבת. ההורים התעללו פיזית ונפשית בבתם מאז לידתה. פראדיפ סבלה גם מהתעללות מינית על ידי ארבעה גברים שונים בשנות הילדות שלה.

אביה של פראדיפ חשש מאפליה והחליף את שם משפחתו לשם משפחה גנרי שאינו מייצג קסטה מסוימת. עם זאת, שינוי השם לא מנע מפראדיפ לסבול מאפליה בבית הספר. המורים והתלמידים לעגו לה, לעיתים קרובות, בגלל הייתה מקבוצת הדלית. האתגרים איתם התמודדה פראדיפ עוררו אצלה את המודעות לאפליה על בסיס מגדרי ומעמדי ועיצבו את הקריירה העתידית שלה כאקטיביסטית.

 השכלה 
במהלך הלימודים לתואר ראשון, אחד המרצים עודד את פראדיפ להמשיך בלימודי עבודה סוציאלית ובעקבות זאת, היא נרשמה לתואר שני בעבודה סוציאלית ב-Maharaja Sayajirao University of Baroda ב-1990. באוניברסיטה, היא התחילה להיות פעילה פמיניסטית ואקטיביסטית דלית. התיק הראשון בו טיפלה פראדיפ, היה מקרה של אישה דלית שבנה מת, אחרי התעללות בעת מעצר בתחנת משטרה באחמדאבאד. האירוע זה הבהיר לה שעל מנת לדאוג לאוכלוסייה דלית בבתי המשפט היא צריכה ללמוד משפטים וכך עשתה.

 קריירה 
פראדיפ סיימה את התואר השני בשנת 1992, בגיל 21 והחלה לעבוד ב- Navsarjan Trust וב-2004 היא נבחרה למנכ"לית בארגון. פראדיפ הקימה ב- Navsarjan Trust תוכנית לסיוע משפטי לאנשי קסטת הדלית שסבלו מאלימות ואפליה. ב-1995, היא הקימה תוכניות הכשרה להעלאת המודעות לניצול של נשים עניות שסלו מחובות ששעבדו אותן לבעלי האדמות עבדו אצלם. מקביל, היא סייע להקים את איגוד העובדות הדלית, Vadodara Khet Majoor Sangathan, שמטרתו לסיים את עוולות בפני נשים אלה.

בשנת 2008, פראדיפ ייצגה צעירה דלית בת 19 שנאנסה באונס קבוצתי, מספר פעמים, על ידי שישה מורים פאטן גוג'אראט, במשך שישה חודשים. שנה לאחר מכן, במשפטם של המורים, היא פעלה לכך שהנאשמים יקבלו מאסר עולם בבית המשפט העליון של גוג'אראט. בעקבות המקרה, פראדיפ ייצגה מעל ל-30 מקרים דומים של קטינים ונשים צעירות. מעבר לפעולתה בהודו, היא הידקה את הקשרים עם ארגונים של נשים דליות ברחבי העולם.

בדצמבר 2016, על בסיס החוק ההודי משנת 2010, בוטלה האפשרות של Navsarjan לגייס תרומות מחוץ להודו בטענה שפעילויות הארגון הן לא רצויות ומטרתן להשפיע על הרמוניה קדומה בין קבוצות דתיות, גזעיות, חברתיות, לשוניות ואזוריות. ביטול האישור לגיוס משאבים בחו"ל הוביל לכך שהארגון פיטר את מרבית העובדים ופראדיפ התבקשה לסיים את עבודתה.

מאז סיום תפקידה כמנכ"לית, פראדיפ מייעצת במסגרת Manuski בפונה לקהילות שסובלות מהדרה חברתית. מעבר לכך, היא מעורבת גם בקמפיין הלאומי לזכויות האדם של דלית ובארגונים נוספים למעט קסטה זו.

 פרסים 
2011: פרס "נשים עושות שלום" של מכון שלום וצדק באוניברסיטת סן דייגו, בארצות הברית.
2015: פרס ההשפעה החברתית Femina Women.
2017: Jijabai Award על ידי אוניברסיטת דלהי.

קישורים חיצוניים

 הערות שוליים 

קטגוריה:עורכות דין
קטגוריה:עובדות סוציאליות
קטגוריה:פעילות חברתיות
קטגוריה:נשים זוכות פרסים
קטגוריה:פמיניסטיות הודיות
קטגוריה:פעילים חברתיים הודים
קטגוריה:ילידות 1969
קטגוריה:הודים שנולדו ב-1969
קטגוריה:פעילות זכויות נשים