פוקייה דילמה

פוקייה דילמה (בהולנדית: Foekje Dillema; 18 בספטמבר 1926 – 5 בדצמבר 2007) הייתה אתלטית הולנדית.

 ביוגרפיה 
הפרסום של דילמה כספורטאית החל בשנת 1949, כיריבה לאתלטית ההולנדית המפורסמת פאני בלנקרס-קון, שזכתה בארבע מדליות זהב באולימפיאדת 1948, ונבחרה כ"אתלטית המאה" על ידי התאחדות האתלטיקה הבינלאומית (IAAF) ב-1999. דילמה זכתה בתואר "אתלטית המרוץ" לאחר שניצחה בריצת 100 מטר ובריצת 200 מטר בטורניר בלונדון בשנת 1949, והביסה את בלנקרס-קון.

בשנת 1950, דילמה הושעתה מתחרות לצמיתות על ידי IAAF מכיוון שסירבה להיבחן בבדיקת אימות מין לקראת האליפות האירופאית בבריסל. דילמה הייתה הנבדקת המיועדת הראשונה לבדיקת אימות מין, פרקטיקה שההתאחדות האתלטית המשיכה בה עד לשנת 1992. השיא של דילמה, 24.1 שניות בריצת 200 מ', נמחק מן הרשומות.

ב-13 ביולי 1950, כשהייתה בדרך לתחרות בינלאומית בצרפת, עוכבה דילמה על ידי הרשויות ההולנדיות, ואז היא הושעתה לצמיתות גם על ידי התאחדות האתלטיקה ההולנדית, לפי הצהרת ההתאחדות "בשל תוצאות בדיקה" אשר מעולם לא פורסמו. דילמה פרשה לביתה בפריסלנד, ולא יצאה ממנו למשך יותר משנה. היא המשיכה לחיות חיים שקטים בעיירת הולדתה, ותמיד סירבה לדבר על המקרה.

דילמה, שזוהתה בלידתה כנקבה והייתה בעלת פנוטיפ נקבי, גדלה כילדה וחייתה כאישה. לאחר מותה, נערכה בדיקה גנטית מתאים שנלקחו מבגדים שלבשה, ולפי הבדיקה היו סימנים לקיום כרומוזום Y ב-DNA שלה. עלתה לפיכך ההשערה שהיא הייתה בעלת פסיפס גנטי בתאי עורה. הדו"ח העלה ספקולציה שדילמה התפתחה מזיגוטה עם תסמונת קליינפלטר (גנוטיפ XXY), אשר התפצל לעובר בעל חצי גנוטיפ XX וחצי XY, מצב שהיה מכונה "הרמפרודיטיזם אמיתי",
הביוגרף של דילמה, מקס דולה, הסיק שאם הייתה דילמה מסכימה לבדיקה, לא הייתה מורשית להמשיך ולהתחרות בתור בעלת כרומוזום Y. במהלך השנים, נערכו מספר סוגי בדיקות לגילוי כרומוזום Y אצל ספורטאיות, שחלקן ספגו ביקורת קשה מגופים מדעיים (כגון בדיקות גופיף בר ובדיקות PCR). כל אתלטית אשר התגלה אצלה כרומוזום Y על פי בדיקות אלה הושעתה מתחרות עד שנת 2011. בעשורים האחרונים, עלו מחאות רמות יותר מרחבי העולם נגד הבדיקות, והוועדה האולימפית נעתרה להתנגדויות והפסיקה את הבדיקות. עם זאת, הוועדה האולימפית וההתאחדות האתלטית עדיין עורכות בדיקות טסטוסטרון מאז 2011, ואתלטית עם היפראנדרוגניות לא תורשה להתחרות ללא טיפול רפואי למיגור התופעה, כולל ניתוחים להסרת בלוטות המין.

57 שנים לאחר ששיאה נמחק, ולאחר שכבר לא הייתה בחיים, החזירה התאחדות האתלטיקה ההולנדית לדילמה את שיאה והכירה בה כספורטאית לאומית. בשנת 2014 הוקמה לכבודה אנדרטה אשר הועברה ב-2018 לפארק ספורט באזור לייוורדן. גם בעיר הולדתה, בורום במחוז פריסלנד הוצבה אנדרטה לכבודה.

 שיאים אישיים 
 100 מטר: 12.1 שניות (1949) לונדון
 200 מטר: 24.1 שניות (1950) אמסטרדם

 ראו גם
 טרנסג'נדריות ואינטרסקסואליות בספורט

 קישורים חיצוניים 

 הערות שוליים 

קטגוריה:אתלטים להט"בים
קטגוריה:ספורטאים להט"בים הולנדים
קטגוריה:ספורטאים אינטרסקס
קטגוריה:אצניות הולנדיות
קטגוריה:הולנדיות שנולדו ב-1926
קטגוריה:הולנדים שנולדו ב-1926
קטגוריה:הולנדיות שנפטרו ב-2007
קטגוריה:הולנדים שנפטרו ב-2007