יוליאנה קפקה

יוליאנה מרגרט ביאטה קפקה (בגרמנית: Juliane Margaret Beate Koepcke; נולדה ב-10 באוקטובר 1954; ידועה גם בשמה לאחר הנישואים: יוליאנה דילר) היא גרמנייה שהתפרסמה בגיל 17 כניצולה היחידה של התרסקות מטוס מעל פרו בשנת 1971. היא שרדה לבדה במשך 11 ימים ביער האמזונאס.

ביוגרפיה
קפקה נולדה בלימה בירת פרו לביולוג הנס וילהלם קפקה ולאורניתולוגית מריה קפקה. שני הוריה היו ילידי גרמניה, שהיגרו לפרו לצורך מחקר של בעלי החיים באזור הנאוטרופי. את רוב ילדותה העבירה במירהפלורס, רובע מרכזי ושוקק בלימה.

התרסקות המטוס
קפקה הייתה תלמידת תיכון ששאפה להפוך לזואולוגית כמו הוריה. ב-24 בדצמבר 1971 היא עלתה לטיסה עם אמהּ, כדי לפגוש את אביה ששהה בעיר פוקלפה.

טיסה מספר 508 של חברת התעופה הפרואנית לאנסה (Líneas Aéreas Nacionales S.A, או בקיצור, LANSA) מלימה לאיקיטוס הייתה בדרכה לחניית ביניים בפוקלפה במטוס לוקהיד L-188A אלקטרה. המטוס נקלע לסערת ברקים, והתפרק בגובה של כ-3.2 קילומטרים מעל פני הים (כ-10,000 רגל). 91 נוסעים ואנשי צוות נהרגו באסון.

קפקה, שהייתה בת 17 בעת התאונה, צללה לקרקע בעודה חגורה למושב, ושרדה את ההתרסקות עם עצם בריח שבורה, חתך עמוק בזרוע ועין ימנית נפוחה. לאחר התאונה אמרה: "ללא ספק הייתי קשורה לכיסא כשנפלתי, הוא ריכך את ההתרסקות, אחרת לא הייתי שורדת".

הרצון הראשון שלה לאחר שקמה מן ההריסות, היה לאתר את אמה, שישבה במטוס בכיסא שלצידה, אך היא לא הצליחה למצוא אותה. לימים נודע לה שגם האם שרדה את ההתרסקות, אך היא מתה מפצעיה לאחר מספר ימים.

קפקה הצליחה למצוא ממתקים ששימשו לה כמקור מזון. היא עקבה אחרי מים זורמים כשהיא מסתמכת על עיקרון הישרדות שלמדה מאביה: לצד נחלים ונהרות גדולים תמיד תהיה אוכלוסייה. הנחל סיפק לה מים נקיים, ומסלול טבעי לחצות דרכו את צמחיית היער השופעת.

בלילות קפקה לא יכלה לישון עקב עקיצות רבות של יתושים שנהיו נגועות ומוגלתיות. לאחר תשעה ימים היא מצאה סירה לצד בקתה, בה נמצאו מנוע הסירה ומכל דלק. שוב, בהסתמך על עיקרון הישרדות שלמדה מהאב היא שפכה דלק על ידה הפצועה, הדלק גרם ל-35 רימות בידה למות והיא חיכתה לחילוץ. לימים סיפרה על המאורע: "זכרתי שראיתי את אבא שלי מרפא כלב מתולעים בג'ונגל בעזרת דלק. לקחתי מעט דלק ושפכתי על עצמי. ספרתי את הרימות כשהם התחילו לצאת מזרועי, היו 35 רימות. נשארתי שם אך רציתי לעזוב. לא רציתי להניע את הסירה, כי לא רציתי לגנוב אותה".

שעות לאחר מכן, חוטבי עצים, שהשתמשו בבקתה לצורך מחסה לילי, איתרו אותה וטיפלו בפצעיה ובעקיצות היתושים באמצעות בנזין. בבוקר שלמחרת היא הועלתה לקאנו במסע שנמשך שבע שעות. הודות לעזרתו של טייס מקומי היא הוטסה לבית חולים בפוקלפה, שם חיכה לה אביה.

גילויה של קפקה עזר לכוחות חילוץ לאתר את שרידי המטוס. בדיעבד הסתבר ש-14 נוסעים נוספים, כולל אמה, שרדו כמוה את ההתרסקות אך הם בחרו להישאר באזור ההתרסקות, ונפטרו בזמן שהמתינו לכוחות החילוץ.

אחרית דבר

סיפור ההישרדות של קפקה היה מקור לספקולציות רבות. ידוע שבעת ההתרסקות היא הייתה חגורה והכיסא הגן עליה וריכך את הנפילה במידת מה, אך גם הועלתה תאוריה ששני המושבים מצדדיה תפקדו כמצנח והאטו את הנפילה. ייתכן שגם עוצמת החבטה ירדה עקב משב רוח מן הסופה ומן הצמחייה העבה שבאתר ההתרסקות.

לאחר האסון היא עברה לגרמניה ושם החלימה לחלוטין מפצעיה. כמו הוריה, היא למדה באוניברסיטת קיל וסיימה בשנת 1980. היא קיבלה תואר דוקטור מאוניברסיטת מינכן וחזרה לפרו כדי לערוך מחקר אקדמי בתחום הממלוגיה שהתמקד בעטלפים. את תזת המחקר שלה פרסמה בשנת 1987 "מחקר אקולוגי של מושבת עטלפים ביערות הגשם של פרו". ספרה האוטוביגרפי Als ich vom Himmel fiel ("כשנפלתי מהשמיים") ראה אור ב-10 במרץ 2011 וזיכה אותה בפרס לאומי לספרות בגרמניה.

בשנת 1998 יצר הבמאי ורנר הרצוג, שבעצמו כמעט ועלה על אותה טיסה עצמה (בעת צילומי סרטו אגירה, זעם האל), את הסרט התיעודי "Wings of Hope".

קישורים חיצוניים

הערות שוליים

קטגוריה:זואולוגים
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת קיל
קטגוריה:בוגרות אוניברסיטת מינכן
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת מינכן
קטגוריה:ספרנים ומידענים גרמנים
קטגוריה:ניצולי תקריות ואסונות תעופה
קטגוריה:ניצולים יחידים מאסונות
קטגוריה:גרמנים ממוצא פולני
קטגוריה:גרמניות שנולדו ב-1954
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1954