הולופטיכיוס

הולופטיכיוס (שם מדעי: Holoptychius) הוא סוג של דג קדום בן למחלקת בעלי סנפירים בשרניים. דג זה היה קרוב ללטימריה המודרנית והיה אחד מאבות החולייתנים היבשתיים המודרניים. הוא חי בעידן הפלאוזואיקון, לפני 318–383 מיליון שנה, בין סוף הדבון לקרבון המיסיסיפי. מאובניו הראשונים נחקרו בידי הגאולוג לואי אגאסי בשנת 1839.

 מאפיינים 
מאובני הדג נמצאו במגוון אזורים: בריטניה בה נמצא לראשונה, בלגיה, קולומביה, נורווגיה, רוסיה ומדינת פילדלפיה שבארצות הברית.

ההולופטיכיוס היה דג באורך 50 ס"מ עד 1.5 מטר בפרטים הגדולים שהיה ניזון מדגי גרם אחרים. הוא היה בעל פה רחב ובתוכו שיניים רבות קטנות יחסית ועוד שינים דמויי ניבים הקרובות לחיך. היו לו סנפירים מעוגלים, זוג סנפירים מעל הזנב ושלושה זוגות של סנפירי גפיים בשרניים. הזנב הכיל אונה אחת רחבה. דג זה היה איטי יחסית והוא השתמש בפרצי מהירות כדי לעוט על טרפו ממארב.

קישורים חיצוניים

קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1839
קטגוריה:בעלי חיים שחיו בדבון באמריקה הצפונית
קטגוריה:בעלי חיים שחיו בקרבון באמריקה הצפונית
קטגוריה:בעלי חיים שחיו בקרבון באירופה
קטגוריה:בעלי חיים שחיו בקרבון באסיה
קטגוריה:בעלי סנפירים בשרניים פרהיסטוריים
קטגוריה:דגי גרם מהפלאוזואיקון
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי לואי אגאסי
קטגוריה:מאובני טקסונים שתוארו ב-1839
קטגוריה:טקסונים שהתפתחו בדבון