אראטה איסוזקי

אראטה איסוזקי (ביפנית: 磯崎 新; 23 ביולי 1931 – 29 בדצמבר 2022) היה מבכירי האדריכלים ביפן, זכה בפרס פריצקר לשנת 2019.

 ביוגרפיה 
איסוזקי נולד בעיר אויטה בתקופה שבין שתי מלחמות העולם, כשבבגרותו נפגעה עירו במהלך הפגזות קשות במלחמת העולם השנייה. מראות ההרס והחורבן השפיעו עליו, והוא בחר לפנות ללימודי אדריכלות, אותם השלים ב-1954 באוניברסיטת טוקיו.

 קריירה 
במקביל ללימודי תואר מתקדם, החל לעבוד במשרדו של גדול אדריכלי יפן באותה עת קנזו טנגה. בצוות בו עבד במשרד עבד גם האדריכל הישראלי ישראל גודוביץ, עמו שמר על קשר לאורך חייו. ב-2012 אף הוזמן, בהמשך לאותו קשר, להציע תוכנית רעיונית לפיתוח "הגוש הגדול" ברובע 1 בצפון-מערב תל אביב-יפו, אך התוכנית לא מומשה.

בשנת 1963 פתח איסוזקי משרד אדריכלים עצמאי, וזכה תחילה בעבודות ציבוריות משמעותיות בעיר הולדתו. עבודות אלה התאפיינו בעיסוק צורני וגושני, תוך שימוש בחומר הבנייה האופנתי ביותר שהיה באותה עת – בטון חשוף. בהמשך, החליף איסוזקי את חומרי הבנייה בהם עשה שימוש, אך המשיך לחקור ולפתח את שפת התכנון האישית שלו והיה לאחד ממבשרי הסגנון הפוסט-מודרני. הישגיו הגדולים בתחום בשנות ה-60 וה-70 הובילו אותו להצלחה בינלאומית החל משנות ה-80. מאותה עת קיבל איסוזקי הזמנות עבודה גם מחוץ ליפן ועבודותיו נבנו בכל העולם המערבי, במדינות אירופה, ארצות הברית ואוסטרליה. בתחילת המילניום החל לתכנן גם במדינות המפרץ העשירות.

 פרסים 

 1986 מדליית הזהב של ארגון האדריכלים המלכותי בבריטניה
 2019, בגיל 87, זכה בהוקרה הגבוהה ביותר בתחום – פרס פריצקר.

 עבודות נבחרות 
 ספרייה עירונית (כיום מרכז אמנות ותרבות), אויטה, יפן, 1966
 ספרייה עירונית, פוקואוקה, יפן, 1974
 מוזיאון לאמנות עכשווית, לוס אנג'לס, קליפורניה, 1986
 מרכז כנסים, פוקואוקה, יפן, 1990
 אולם התעמלות אולימפי, ברצלונה, ספרד, 1990
 אולם קונצרטים, סלוניקי, יוון, 2000
מגדלי "שער איסוזקי (Isozaki Atea), בילבאו, ספרד, 2009
 מגדל אליאנץ, מילאנו, איטליה, 2015

קישורים חיצוניים

  (אתר רשמי לא מעודכן)




קטגוריה:אדריכלים יפנים
קטגוריה:זוכי פרס פריצקר
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת טוקיו
קטגוריה:יפנים שנולדו ב-1931
קטגוריה:יפנים שנפטרו ב-2022