דו"ח מולר

דו"ח מולר הוא מסמך רשמי של החוקר המיוחד רוברט מולר, לשעבר ראש ה-FBI, המתעד את ממצאי החקירה על מעורבות רוסיה בבחירות לנשיאות ארצות הברית ב-2016, את החשדות לקנוניה בין אנשי הקמפיין של טראמפ לרוסיה, וכן את הטענות לשיבוש חקירה מצד הנשיא דונלד טראמפ. באופן רשמי נקרא המסמך דו"ח על חקירת ההתערבות הרוסית בבחירות לנשיאות לשנת 2016 (באנגלית: Report on the Investigation into Russian Interference in the 2016 Presidential Election).

הדו"ח הסופי, שמכיל 448 עמודים, פורסם לציבור ב-18 באפריל 2019 לאחר כ-22 חודשי חקירה. לדו"ח שני חלקים, האחד עוסק במעורבות הרוסית בבחירות, והשני בטענות לשיבוש חקירה מצד הנשיא טראמפ. עם זאת, חלקים ממנו צונזרו מטעמי סיווג. החלק הראשון הוא תיאר את המאמצים של ממשלת רוסיה להתערב בבחירות. הוא מצא שרוסיה אכן ניסתה להתערב באמצעות קמפיינים ברשתות חברתיות, פריצה למחשבים של המפלגה הדמוקרטית וגניבת מיילים. לגבי החלק השני, הדו"ח תיאר מספר מקרים פוטנציאליים של שיבוש, אך לא הגיע למסקנה ברורה האם טראמפ ביצע עבירה פלילית, וציין כי הדבר נובע בין היתר מהמדיניות של משרד המשפטים האמריקאי שלא להגיש כתב אישום נגד נשיא מכהן. בסופו של דבר, הדו"ח לא מצא ראיות מספיקות לקשירת קשר פלילית בין צוות הקמפיין של טראמפ לבין ממשלת רוסיה כדי להשפיע על הבחירות, והשאיר את ההחלטה הסופית לגבי שיבוש החקירה בידי הקונגרס.

 התערבות רוסית בבחירות 
הדו"ח קובע חד-משמעית כי רוסיה התערבה בבחירות. כמו כן, הדו"ח מעלה כי אין אף הוכחה לקשר בין טראמפ לבין התערבותה של רוסיה.

הדו"ח קובע שההתערבות הרוסית בבחירות לנשיאות 2016 הייתה בלתי חוקית והתרחשה "באופן גורף ושיטתי". מאוחר יותר הצהיר מולר כי מסקנת חקירתו על ההתערבות הרוסית "ראויה לתשומת לב של כל אמריקאי.

הדו"ח הציג שתי שיטות שבהן ניסתה רוסיה להשפיע על הבחירותhttps://www.justice.gov/ag/page/file/1147981/download:
 קמפיין במדיה החברתית - השיטה הראשונה של התערבות רוסית נעשתה באמצעות גוף ששמו סוכנות המחקר לאינטרנט (IRA), שניהלה "קמפיין מדיה חברתית שהעדיפה את המועמד לנשיאות דונלד טראמפ ואת המועמדת לנשיאות הילרי קלינטון בזלזול". הוא גם ביקש "לעורר ולהגביר מחלוקת פוליטית וחברתית בארצות הברית". עד פברואר 2016, מסמכים פנימיים של ה-IRA הראו הוראה לתמוך במועמדותם של דונלד טראמפ וברני סנדרס, בעוד שחברי ה-IRA היו צריכים "לנצל כל הזדמנות לבקר" את הילרי קלינטון ואת שאר המועמדים. מיוני 2016, ארגנה ה-IRA אסיפות בחירות בארצות הברית ש"קדמו" לעיתים קרובות את הקמפיין של טראמפ תוך "התנגדות" לקמפיין של קלינטון. אנשי ה-IRA התחזו לאמריקאים, הסתירו את הרקע הרוסי שלהם, תוך שהם ביקשו מאנשי הקמפיין של טראמפ פליירים וכרזות לעצרות. הדו"ח של מולר פירט שה-IRA הוציא 100,000 דולר עבור למעלה מ-3,500 פרסומות בפייסבוק, שכללו פרסומות נגד קלינטון ובעד טראמפ. הדו"ח פירט קבוצות שנוצרו על ידי ה-IRA בפייסבוק כדי לכלול "קבוצות שמרניות לכאורה", "קבוצות צדק חברתי שחורות לכאורה", "קבוצות להט"ב", "וקבוצות דתיות" (למשל 'המוסלמים המאוחדים של אמריקה'). חשבונות הטוויטר של ה-IRA כללו חשבון אשר טען שהוא קשור למפלגה הרפובליקנית בטנסי, ושני חשבונות אשר טענו שהם תומכי טראמפ ולשניהם היו 70,000 עוקבים. מספר בכירי הקמפיין של טראמפ ניהלו התקשורת אינטרנטית (הפצת תוכן למשל) עם חשבונות אלה.
 פריצה לחשבונות ושחרור של חומר - השיטה השנייה של התערבות רוסית בוצעוה על ידי סוכנות הביון הצבאית הרוסית GRU. היא פרצה לחשבונות דואר אלקטרוני בבעלות מתנדבים ועובדים בקמפיין הנשיאותי של קלינטון, כולל זה של יו"ר הקמפיין ג'ון פודסטה, וגם פרצו ל"רשתות המחשבים של ועדת הקמפיין הדמוקרטית של הקונגרס (DCCC) והוועדה הדמוקרטית הלאומית. כתוצאה מכך, ה-GRU השיג מאות אלפי מסמכים שנפרצו, וה-GRU המשיך בהסדרת שחרורים של חומר פרוץ מזיק דרך ארגון ויקיליקס וגם הדמויות הכוזבות של "DCLeaks" ו-"Guccifer 2.0".

 טענה לקנוניה של טראמפ עם פוטין 
הדו"ח קבע שלא נמצאו ראיות לקנוניה בין קמפיין טראמפ לרוסיה, אך כן נחשפו קשרים בין אנשי קמפיין לגורמי ממשל רוסיים. במקביל, כמה מקורבים הורשעו בעבירות שנבעו מהחקירה עצמה – בעיקר מתן עדות שקר ושיבוש הליכי משפט. כמו כן נחשף כי הקמפיין של טראמפ ציפה להרוויח מהתערבות רוסיה בבחירות. בנוסף, הדוח תיאר מקרים של ניסיונות מצד טראמפ להשפיע על החקירה, אך השאיר את ההחלטה האם מדובר בשיבוש הליכים ואת האחריות להמשך הטיפול בכך בידי הקונגרס והתובע הכללי.  

הדו"ח מדגיש כי אף שאין קביעה חד־משמעית שטראמפ ביצע עבירה פלילית, הוא גם לא מזוכה. הדבר נבע מעמדת משרד המשפטים האמריקאי, לפיה נשיא מכהן אינו יכול לעמוד לדין פלילי. בשל כך, סבר מולר כי אין זה יהיה הוגן להאשים נשיא בביצוע עבירה חמורה, ללא יכולת להעמידו למשפט, תוך שזה עלול להשפיע על המצב הפוליטי ולהביא להדחתו. הדו"ח מתאר 10 מקרים כנשיא ומקרה נוסף כמועמד, בהם ניסה טראמפ להשפיע על החקירה הרוסית ולהשיג שליטה עליה. ההכרעה בנוגע לעבירה אפשרית הועברה לקונגרס, שיכול להחליט על הליך הדחה, בעוד ההחלטה הסופית בנוגע להגשת אישום פלילי נמסרה לתובע הכללי ויליאם בר. 

ראו גם
 הבחירות לנשיאות ארצות הברית 2016

קישורים חיצוניים

הערות שוליים

קטגוריה:נשיאות דונלד טראמפ הראשונה
קטגוריה:2019 בארצות הברית
קטגוריה:התערבות רוסיה בבחירות לנשיאות ארצות הברית ב-2016