משל האדון והעבד

משל האדון והעבד הוא אחד ממשלי ישו שסופר על ידי ישו בברית החדשה, נמצא רק בבשורה על פי לוקאס (לוקאס י"ז 10-7) המשל מלמד כי כאשר מישהו "עשה את מה שאלוהים מצפה ממנו, הוא (או היא) רק מבצע את חובתו."

ממוזער|תפילת ההודיה לאחר הטקס סעודת האדון על ידי תומאס אקווינס כוללת ביטוי דומה לפסוק האחרון במשל הזה:אני מודה לך, אדון קדוש, האב הכול יכול, אלוהים הנצחי, שהעניק לי, ולא בשל מעלותי הטובות, אלא בטובך, חסדך וברחמיך אלוהים, המאפשר לי החוטא, שאינו ראוי, להיות עבדך.(ציור של אלפונס לגרוס)

 סיפור המשל 
המשל נכתב כדלקמן:

 פרשנות 
ישו מספר את המשל הזה לתלמידיו-שליחיו לאחר שהזהיר אותם שעליהם לסלוח איש לרעהו, גם אם האחד יחטא לשני שבע פעמים ביום, אם האחד שחטא יחזור בו ויבקש סליחה ממי שפגע בו. השליחים חשו שלשם כך יש צורך באמונה גדולה מאוד ובקשו מישו "הוֹסֵף לָנוּ אֱמוּנָה". בתשובתו אומר להם ישו "לוּ־הָיְתָה לָכֶם אֱמוּנָה כְּגַרְגַּר הַחַרְדָּל" הייתם יכולים לצוות על עץ שקמה להיעתק ולהישתל בים והיא הייתה מצייתת לכם ונשתלת ביםלוקס י"ז 6-3: "3 הִשָּׁמְרוּ לְנַפְשׁוֹתֵיכֶם כִּי־יֶחֱטָא לְךָ אָחִיךָ הוֹכַח לוֹ וְאִם־יִנָּחֵם מְחֹל לוֹ׃ 4 וְכִי־יֶחֱטָא לְךָ שֶׁבַע פְּעָמִים בַּיּוֹם וְשָׁב אֵלֶיךָ שֶׁבַע פְּעָמִים בַּיּוֹם וְאָמַר נִחָמְתִּי וּמָחַלְתָּ לּוֹ׃ 5 וַיֹּאמְרוּ הַשְּׁלִיחִים אֶל־הָאָדוֹן הוֹסֵף לָנוּ אֱמוּנָה׃ 6 וַיֹּאמֶר הָאָדוֹן לוּ־הָיְתָה לָכֶם אֱמוּנָה כְּגַרְגַּר הַחַרְדָּל אָז תֹּאמְרוּ אֶל־הַשִּׁקְמָה הַזֹּאת הֵעָקְרִי וְהִשָּׁתְלִי בְּתוֹךְ הַיָּם וְתִשְׁמַע לָכֶם׃

" (לוקאס י"ז 3–7). התנאי לאמונה בדרגה גבוה כזו, היא ציות לאלוהים, לכן, המשל מצביע על כך "שגם הטובים שבין עבדי אלוהים עדיין אינם ראויים, כיוון שעשו המוטל עליהם בלבד ולא מעבר לכך". איש אינו יכול "לחייב את אלוהים במשהו, ללא כל קשר עד כמה הוא מוסרי או שקד באמונה"Arland J. Hultgren, The Parables of Jesus: A Commentary, Eerdmans Publishing, 2002, , p. 251.Mark Black, Luke, College Press, 1996, , p. 285..

ויליאם ברקליWilliam Barclay, The Gospel of Luke, Westminster John Knox Press, 2001, , p. 257. (תאולוג סקוטי שחי בתחילת המאה העשרים, סופר, שדרן רדיו, כומר ופרופסור לתאולוגיה) מייחס את המשל לפסוק האחרון של המזמור של אייזק ווטס (כומר נוצרי שחי בסוף המאה ה-17 תחילת המאה ה-18, כתב כ-750 מזמורים שחלקם מושרים עד היום בטקסים כנסייתיים ותורגמו לשפות רבות) "כאשר אני סוקר את הצלב הנפלא":

הביטוי "עבדים אין מועיל בם" בפסוק האחרון של המשל מצוי בשימוש ליטורגי נרחב: כגון בליטורגיה של יוחנן כריסוסטומוס.

הסופר המקראי הסקוטי ויליאם ניקול מתייחס למשל זה, כאל "משל השירות הנוסף".

 ראו גם 
ישו
הברית החדשה
הבשורה על-פי לוקאס
משלי ישו
משל שני בעלי החוב
משל העבד הנאמן
משל גרגר החרדל

 הערות שוליים 

קטגוריה:משלים בנצרות
קטגוריה:הברית החדשה