קרע רחמי

קרע רחמי (באנגלית: Uterine rupture) הוא מצב בו קיר השרירים של הרחם נקרע במהלך ההיריון או הלידה. הסימפטומים שבדרך כלל כוללים כאב מוגבר, דימום בנרתיק, או שינוי בצירי לידה לא תמיד נוכחים. בנוסף, עלולים להתרחש נכות או מוות של האם או התינוק.
שיעורי הקרע ברחם במהלך הלידה הנרתיקית בעקבות ניתוח קיסרי קודם, שנעשה על ידי הטכניקה האופיינית, נאמדים ב -0.9%. השיעורים גבוהים יותר בקרב אלו שעברו מספר רב של ניתוחים קיסריים או ניתוחים קיסריים לא טיפוסיים. נשים שיש להן צלקות ברחם, הסיכון במהלך הלידה הנרתיקית הוא בערך 1 ל-12,000. הסיכון למוות של התינוק הוא כ -6%. כמו כן, נראה שנשים בעולם המתפתח צפויות להיות מושפעות יותר ויהיו להן תוצאות גרועות יותר.

סימנים ותסמינים
תסמינים של הקרע עשויים להיות תחילה די מוחלשים. צלקת קיסרית קיימת עלולה לעבור מצב המוגדר כבקע. עם לידה נוספת, האישה עלולה לחוות כאבי בטן ודימומים בנרתיק, קשה להבדיל בין התסמינים הללו המצביעים על קרע ברחם לתסמינים המופיעים בלידה רגילה. ניתן לקשר מצב של הידרדרות קצב הלב של העובר לקרע ברחם בעוד שהסימן הקרדינלי של קרע ברחם הוא אובדן תחנת העובר בבדיקה ידנית של הנרתיק. דימום פנים בבטן יכול להוביל למקרים של תת לחץ דם ומוות. אף על פי שתמותת האם במקרים כאלו כעת, פחות מאחוז אחד, שיעור התמותה העוברי הוא בין 2% ל 6% כאשר הקרע הרחמי מתרחש בבית החולים.
בעת ההיריון קרע ברחם עלול לגרום הריון בטני (חוץ רחמי). הנחה זו מסבירה את רוב הלידות המתרחשות מחוץ לרחם, בבטן.

תסמינים נוספים לקרע ברחם:
 כאבי בטן ורכות. הכאב יכול להיות לא חמור; קרע רחמי עלול להתרחש פתאום בשיא של התכווצות. האישה יכולה לתאר תחושה שמשהו "נלקח מהמקום" או "נקרע".
 כאבים בחזה, כאב בין עצם השכמה, או כאב בזמן שאיפת אוויר - הכאב מתרחש בגלל גירוי הדם מתחת לסרעפת של האישה.
 תת לחץ דם שנגרם על ידי דימום - ירידה בלחץ הדם, טכיקרדיה, טכיפנאה, עור חיוור דביק וקר ומצב של חרדה. הירידה בלחץ הדם היא לעיתים קרובות סימן מאוחר של דימום.
 סימנים הקשורים לחמצון עובר כגון השתנות מופחתת, טכיקרדיה, וברדיקרדיה.
 קולות לב עובריים נעדרים עם הפרעה גדולה של השליה; היעדרות פעילות הלב העוברי הנמצא בבדיקת אולטרה סאונד.
 הפסקת התכווצויות הרחם.
 מישוש של העובר מחוץ לרחם (בדרך כלל מתרחשת רק עם קרע גדול, שלם). העובר צפוי להיות מת בשלב זה.
 סימנים להריון בטני.
 הריון לאחר לידה.

גורמי סיכון
גורמי סיכון כוללים: לידה נרתיקית לאחר ניתוח קיסרי(VBAC), צלקות רחם אחרות, עצירת לידה, הפרעה לעבודה, טראומה וצריכת קוקאין. בעוד שבדרך כלל קרע מתרחש במהלך הלידה, זה עלול לקרות מדי פעם בתחילת ההיריון. ניתן לחשוד שיש קרע כאשר יש ירידה מהירה בקצב הלב של התינוקות במהלך הלידה. דלקת צוואר הרחם היא מצב פחות חמור, שבו יש רק הפרדה חלקית של הצלקת הישנה.
הטיפול כרוך בניתוח מהיר כדי לשלוט על הדימום וליילד את התינוק. לעיתים נדרש לכרות את הרחם על מנת לשלוט בדימום. כמו כן, לעיתים נדרש עירוי דם על מנת להשלים את החסר מהדימום. נשים שהיה להן כבר קרע ברחם מומלץ שיעברו ניתוח קיסרי בלידות הבאות.

מנגנון וטיפול
בקרע חלקי הצפק עדיין שלם. בקרע מוחלט תוכן הרחם נשפך לתוך חלל הצפק או לרצועה הרחבה.

טיפול בניתוח חירום מלווה בעירוי נוזלים דם מסומנים לניהול של קרע הרחם. בהתאם לאופי של הקרע ולמצבו של החולה, ניתן לתקן או להסיר את הרחם. דחיית הטיפול מעמידה הן את האם והן את הילד בסיכון משמעותי.

קישורים חיצוניים

מתי מופיע קרע ברחם ומה ניתן לעשות
לידה עם קרע ברחם
קרע רחמי, באתר PUBMED (באנגלית)
 קרע הרחם כמקור לדימום (באנגלית)
גילויים אחרונים, אתר PUBMED (באנגלית)
קרע רחמי לאחר ניתוח קיסרי (באנגלית)
סיכוני בקרע רחמי במהלך הלידה (באנגלית)

הערות שוליים

קטגוריה:רפואת חירום
קטגוריה:סיבוכים בלידה
קטגוריה:כאב
קטגוריה:רחם