פלורה גומס

פלורה גומס (בפורטוגזית: Flora Gomes; נולד ב-31 בדצמבר 1949) הוא במאי קולנוע מגינאה ביסאו.

הוא צילם את סרטו Mortu Nega (שלילת המוות) ארבע שנים אחרי עצמאות ארצו, ב-1988. היה זה הסרט העלילתי הראשון, והסרט השני סך הכל אשר הופקו אי פעם בגינאה-ביסאו. (הראשון היה N'tturudu, של הבמאי אומבאן או'קסט ב-1987). ב-FESPACO ב-1989, הסרט זכה בפרס אומארו גאנדה היוקרתי. Mortu Nega הוא בשפה הקריאולית עם כתוביות באנגלית.

ב-1992, ביים גומס את Udju Azul di Yonta, אשר הוקרן במדור Un Certain Regard של פסטיבל קאן.

 ביוגרפיה 
גומס נולד בקאדיק. בנם של הורים אנאלפביתים, כילד גומס נאבק נגד המגבלות של מעמדו החברתי והדיכוי של מערכת הקולוניאליזם הפורטוגזית תחת שלטונו של אנטוניו דה אוליביירה סלזאר. הוא תמך בהתנגדות הגינאה-ביסאואית למען שחרור מן הקולוניאליזם והעריץ את אמילקאר קבראל. ב-1972הוא עזב את גינאה-ביסאו כדי ללמוד קולנוע בקובה במכון הקובני לאמנות וקולנוע, תחת הדרכתו של סנטיאגו אלברס. הוא המשיך את לימודיו בסנגל, ב-Senegalese Journal for Motion Picture News, בהדרכתו של פולין סומאנו ויירה. הוא גם ביים במשותף שני סרטים בסנגל עם סרג'יו פינה ועבד כעוזר במאי עם כריס מרקר ואניטה פרננדז.

עם חזרתו לגינאה ביסאו המשוחררת, גומס צילם את טקס העצמאות של ארצו (24 בספטמבר 1974), ובכך הגשים את רצונו של אמילקאר קבראל שיהיו אלה גינאה-ביסאואים שיתעדו עבור עצמם את הרגע ההיסטורי בפילם. אחרי השחרור של גינאה-ביסאו מן השלטון הקולוניאלי, ביקרו בה עיתונאים ויוצרי קולנוע עצמאי רבים, ובהינתן הידע שלו בתחום הקולנוע, היה ביקוש רב לסיועו של גומס בעבודתם, מה שאיפשר לו להרחיב את היכולות שלו. בסוף שנות ה-1970, הוא החל לעבוד בתור צלם וקולנוען במשרד המידע.

בתחילה ביים גומס סרטים תיעודיים היסטוריים, וב-1987 הוא ביים את סרטו העלילתי הראשון, Mortu Nega. הסרט מתאר את המאבק לעצמאות, והאתגרים של השנים הראשונות שלאחר העצמאות בגינאה-ביסאו. הסרט הוקרן במספר פסטיבלי סרטים בינלאומיים. גומס וסרטו זכו לקבלה ותשבחות מיוחדות בצרפת, דבר אשר איפשר לו לאחר מספר שנים לגייס מימון לסרטים נוספים. בשנת 2000, הוא זכה לכבוד מצד צרפת כאשר מונה לשבלייה des Arts et des Lettres.

 פילמוגרפיה 

 1976 - O Regresso de Cabral (סרט תיעודי קצר)
 1977 - A Reconstrução, בוים בשיתוף עם סרג'יו פינה (סרט תיעודי באורך בינוני)
 1978 - Anos no Oça Luta, בוים בשיתוף עם סרג'יו פינה (סרט תיעודי קצר)
 1987 - Mortu Nega
 1992 - Udju Azul di Yonta
 1994 - A máscara (סרט תיעודי קצר)
 1996 - Po di Sangui
 2002 - Nha Fala
 2007 - As duas faces da guerra, בוים בשיתוף עם דיאנה אנדרינגה (סרט תיעודי באורך מלא)

 פרסים 
 1988 
Mortu Nega זכה ב-:

 תנית הארד ב-קרתגו פסטיבל הסרטים
 פרס השחקנית הטובה ביותר בפסטיבל קרתגו
 פרס הסרט הטוב ביותר והשחקנית הטובה ביותר ב-FESPACO

 1992 
Udju Azul di Yonta זכה ב-:

 תנית הארד בפסטיבל הסרטים קרתגו
 פרס OAU (ארגון אחדות אפריקה) בפסטיבל הסרטים קרתגו
 פרס השחקנית הטובה ביותר ב-FESPACO
 פרס השופטים המיוחד בפסטיבל הסרטים של סלוניקי (יוון)

 1994 

 כובד עם מינוי למסדר ההצטיינות בתרבות על ידי ממשלת תוניסאי
 מונה לחבר השופטים של פסטיבל הסרטים קרתגו

 1996 

 מונה למסדר האמנויות והספרות על ידי ממשלת צרפת
 סרטו Po di Sangui זכה בתנית הכסף בפסטיבל הסרטים קרתגו

 2002 

 סרטו Nha fala זכה בפרס הבינלאומי מטעם הבורסה הצרפתית לסרט הטוב ביותר מן הדרום
 Nha fala זכה גם בפרס הסרט הלטיני בפסטיבל הסרטים הבלתי רשמי בוונציה
 Nha fala זכה פרס העיר בפסטיבל הסרטים הבינלאומי באמיין (צרפת)
 גומס הוכר בטקס בפורטוגל על ידי הקהילה הגינאה-ביסאואית עבור שירותיו לתרבותם ברחבי העולם

 2003 

 סרטו Nha fala זכה בפרס הראשי בפסטיבל Vie d'Afrique במונטריאול
 Nha fala זכה בפרס לסרט העלילתי הטוב ביותר ב-FESPACO מטעם חבר השופטים המקביל ECOWAS

 2004 

 שימש בחבר השופטים בפסטיבל הסרטים הבינלאומי באמיין

 2005 

 נבחר כנשיא חבר השופטים של ECOWAS ב-FESPACO.
 אוניברסיטת ליסבון העניקה לו מדליה המכירה באוניברסליות שבעבודתו
 היה פנליסט בפסטיבל סרטי אפריקנה השני באוניברסיטת בראון

 2006 

 מונה כפרופסור אורח ואמן הבית במחלקת לימודי אפריקנה באוניברסיטת בראון.

 קישורים חיצוניים 

 הערות שוליים 

קטגוריה:במאים מגינאה ביסאו
קטגוריה:ילידי 1949