אני לא מכשפה

אני לא מכשפה (באנגלית: I Am Not a Witch) הוא סרט דרמה בריטי-צרפתי-גרמני-זמבי שביימה וכתבה רונגאנו ניוני, בבכורתה הקולנועית. הסרט נבחר להקרנה באירוע "שבועיים של במאים" בפסטיבל קאן ב-25 במאי 2017. בישראל הסרט הוקרן לראשונה בפסטיבל הקולנוע ירושלים אשר התרחש ביולי 2017. הסרט היה מועמד וזכה במספר פרסי, בינם פרס BAFTA לסרט הבכורה הטוב ביותר מאת תסריטאי, במאי או מפיק בריטי עבור ניוני ומפיקת הסרט, אמילי מורגן.. שפות הסרט הן אנגלית ובמבה , ואורכו כ-93 דקות.

 תקציר העלילה 
הסרט מתרחש באזור בו מאמינים כי ישנן מכשפות והן יכולות לעוף ולהרוג חפים מפשע. על מנת לשמר את הכוח המאגי שלהן לצרכים חיוביים, שומרים את כל המכשפות בכפר אחד וקושרים כל אחת מהן לחוט לבן, אשר ימנע מהן לעוף או לעזוב את הכפר, בו הן למעשה סוג של אסירות. כמעט כל המכשפות הן נשים מבוגרות, שכנראה עיצבנו את האדם הלא נכון, אשר שכנע אותן ואת הסביבה כי יש בהן רשע או יכולת להזיק. אבל גיבורת הסרט, שולה, היא ילדה בת 9 בלבד, אשר מביטה על מישהי בכפר שלה בשעה שזו נופלת, מה שהופך אותה אוטומטית לחשודה בכישוף. לאחר שהיא נשלחת לכפר המכשפות, נציג השלטון לוקח אותה תחת חסותו ומשתמש בה בעיקר לצרכים של שיווק וצבירת ממון לעצמו, בעוד האנשים אשר מצפים ממנה לנסים לא תמיד יוצאים מרוצים. שולה לא אוהבת את החיים במקום, אבל מובהר לה כי האלטרנטיבה להימצאות בו היא הפיכתה לעז, שזה מה שקורה למכשפות שבורחות. להיות עז חופשית מתחיל להישמע כמו רעיון לא רע.

 הדמויות והשחקנים 
 מרגרט מולובווה – שולה
 נלי מונמונגה – שוטרת
 דינה מופוני – מנהיג
 ננסי מולילו – צדקה
 הנרי פהירי – מר בנדה
 גלוריה הווילר – תיירת

 הפקה 
במאית וכותבת הסרט, רונאגנו ניוני, אמרה שהסרט בהשראת הסיפורים על האשמות כישוף בזמביה. במחקרה על הסרט, רונאגנו נסעה לגאנה ובילתה במחנה מכשפות אמיתי, שם היא התבוננה בחיי היומיום שלהן, ובדיבור שלהן.

 הפצה 
הסרט שודר לראשונה בפסטיבל הקולנוע בקאן, במסגרת השבועיים של הבמאים ב-25 במאי 2017. לאחר מכן הסרט שודר בבריטניה ב-20 באוקטובר 2017, ובשווייץ ב-31 בינואר 2018. בישראל הסרט שודר בפסטיבל הקולנוע ירושלים אשר התרחש ביולי 2017.

 קבלה 
 הכנסות 
הסרט הרוויח כ-141,043 דולר ממכירות הכרטיסים.

 ביקורות 
האתר "Rotten Tomatoes", הביא לסרט ציון של 100% על פי 37 חוות דעת של גולשים באתר. מרק קרמוד , כתב מעיתון "The Observer", שיבח את עבודתה של רונאגנו ניוני, את הצילום של דייוויד גאלגו ואת המשחק של מרגרט מולובווה. אנה סמית, כתבת מעיתון "Time Out", העניקה לסרט ארבעה מתוך חמישה כוכבים.

 פרסים ומועמדויות 
שנת 2017: פרס הקולנוע הבריטי העצמאי לבמאי הטוב ביותר.
שנת 2017: פרס דאגלס היקוקס של הקולנוע הבריטי העצמאי.
שנת 2017: פרס פריצת הדרך של הקולנוע הבריטי העצמאי.
שנת 2018: פרס באפט"א לקולנוע לסרט ביכורים יוצא מן הכלל של תסריטאי, במאי או מפיק בריטי.

 קישורים חיצוניים 

 הערות שוליים 

קטגוריה:סרטי 2017
קטגוריה:סרטים בריטיים
קטגוריה:סרטי דרמה בריטיים
קטגוריה:סרטים צרפתיים
קטגוריה:סרטי דרמה צרפתיים
קטגוריה:סרטים באנגלית
קטגוריה:זוכי פרס באפט"א: סרטים
קטגוריה:זמביה: תרבות