אדוארד צ'ייטור

מפקדים בריטים ברכב קרבי. משמאל בחזית אדוארד צ'ייטור, עומד במרכז בריגדיר גנרל גרנוויל ריירי (מפקד הבריגדה הרכובה ה-2 האוסטרלית), יושב מימין גנרל אדמונד אלנבי|שמאל|ממוזער|250px
מייג'ור גנרל אדוארד צ'ייטור עם עלי ביי וואהאבי, מפקד הארמייה ה-4 הטורקית שנשבה בקרב עבר הירדן השלישי - 29 בספטמבר 1918|שמאל|ממוזער|250px
מייג'ור גנרל אדוארד צ'ייטור במפקדת דיביזיית אנזא"ק בראשון לציון לאחר סיום המלחמה - נוב 1918|שמאל|ממוזער|250px
מייג'ור גנרל אדוארד צ'ייטור|שמאל|ממוזער|250px
מייג'ור גנרל סר אדוארד וולטר קליירוו צ'ייטור (באנגלית: Sir Edward Walter Clervaux Chaytor; 21 ביוני 1868 - 15 ביוני 1939) היה קצין ניו זילנדי ששירת בתקופת מלחמת הבורים ומלחמת העולם הראשונה במהלכה לחם בסמואה, גליפולי ובמערכה על סיני וארץ ישראל במלחמת העולם הראשונה במהלכה שירת כמפקד הבריגדה הניו זילנדית הרכובה, ובהמשך כמפקד הדיוויזיה הרכובה האוסטרלית והניו זילנדית.

 ביוגרפיה 
 נעורים 
אדוארד צ'ייטור נולד ב-1868 בעיירה מוטווקה (Motueka) (בחלקו הצפוני של האי הדרומי של ניו זילנד) כבן בכור לג'ון ואמה צ'ייטור (אחריו נולדו עוד 10 ילדים). אדוארד למד בשנים 1880–1884 בקולג' נלסון שבעיר נלסון השכנה לעיר הולדתו. לאחר סיום לימודיו עבר לעבוד בחוות הכבשים המשפחתית ליד העיר בלנהיים (גם היא בחלקו הצפוני של האי הדרומי של ניו זילנד).

 שירות צבאי 
 שנות הצבא הראשונות 
ב-1886 הצטרף צ'ייטור, בתור חצוצרן, ליחידה צבאית התנדבותית בשם "מרלבורו הוסרס" (Marlborough Hussars). ב-12 באוקטובר 1888 קודם לדרגת סרג'נט ומונה ללוטננט. ב-1892 קודם צ'ייטור לתפקיד קפטן וב-22 במרץ 1893 מונה רשמית לדרגת קפטן.

 השירות בדרום אפריקה 
באוקטובר 1899 התנדב צ'ייטור להשתתף במלחמת הבורים בדרום אפריקה ומונה למפקד פלוגה. ב-17 בפברואר 1900 הפליג צ'ייטור בראש הפלוגה שלו לדרום אפריקה. במאי 1900 השתתפה הפלוגה בהתקפה על יוהנסבורג ובמהלך הקרב נפצע צ'ייטור. בנובמבר 1900, לאחר מספר חודשי החלמה, חזר צ'ייטור לפקד על הפלוגה שלו ובמהלך פברואר 1901 השתתף במרדף אחר הגנרל הבורי קריסטיאן דה וט (Christiaan de Wet).

ב-1 באפריל חזר צ'ייטור לניו זילנד והשתחרר מהצבא וזאת לאחר שהועלה לדרגת מייג'ור. אולם ב-1902, לאחר תקופה קצרה של עבודה חקלאית במשק המשפחתי, חזר צ'ייטור לשירות הצבאי, קודם לדרגת לוטננט קולונל ומונה למפקד הגדוד ה-8 של האי הדרומי של ניו זילנד. לאחר מינויו זה יצא בראש הגדוד לדרום אפריקה שם היה מעורב בפעילות צבאית במדינות נטאל, מדינת אורנג' החופשית וטרנסוואל עד לסיום המלחמה הבורית ב-31 במאי 1902 אז נחתם הסכם שלום שנודע כ"הסכם פריניחינג" (Treaty of Vereeniging).

 בין המלחמות 
עם חזרתו לניו זילנד הביעו מפקדיו הערכה לפועלו ובספטמבר 1902 מינו אותו כשליש במפקדת ההגנה של צבא ניו זילנד. ב-1906 עמד בהצלחה בבמינות הכניסה לקולג' הצבאי קמברלי (Camberley) במחוז סארי באנגליה ובסיום אותה שנה נסע לאנגליה ללמוד בקולג' והפך לקצין הניו זילנדי הראשון שסיים מוסד זה.

עם סיום לימודיו חזר צ'ייטור לניו זילנד ומונה למנהל תחום ההדרכה הצבאית. ב-13 בדצמבר 1910 מונה למפקד הצבאי של מחוז וולינגטון וב-1 בינואר 1911 קודם לדרגת קולונל (מינוי זמני). ב-17 ביולי 1914 מונה לדרגת גנרל אדמיניסטרטיבי ועסק בעיקר בארגון הצבא לקראת המלחמה המתקרבת.

 מלחמת העולם הראשונה - קרב סמואה 
עם פרוץ מלחמת העולם הראשונה הצטרפה ניו זילנד למדינות ההסכמה שפעלו נגד גרמניה. ב-14 באוגוסט 1914 יצא צ'ייטור, מניו זילנד, בראש כוח צבאי לכבוש את סמואה הגרמנית מידי הגרמנים. כיבוש האי הושלם ב-29 באוגוסט 1918.

 מלחמת העולם הראשונה - קרב גליפולי 
עם חזרתו לניו זילנד מונה צ'ייטור למפקד בכיר על המשלחת הצבאית הניו זילנדית (New Zealand Expeditionary Force (NZEF)) עליה פיקד מייג'ור גנרל סר אלכסנדר גודלי. ב-16 באוקטובר 1914 הפליג הכח מניו זילנד כשמטרתו הראשונית הייתה להצטרף לכוחות הבריטים במערב אירופה אולם עקב שינוי בתוכנית הופנה הכוח למצרים שם מונה למפקד האדמיניסטרטיבי של הדיוויזיה של הכוחות הניו זילנדים והאוסטרלים עליה פיקד גנרל גודלי.

לאחר מספר חודשי אימון במצרים נשלחה הדיוויזיה למערכת גליפולי וצ'ייטור יחד עם חיל החלוץ הגיע למקום ב-24 באפריל 1915 ומייד החל לארגן את הנדרש לדיוויזיה. בהמשך סייע לכוחות הלוחמים בקרבות גליפולי עד שנפצע מירי בכתפו ב-19 במאי 1915 בזמן שתיצפת על הקרבות. לאחר תקופת החלמה בבית חולים בלונדון חזר ב-28 באוגוסט 1915 לגליפולי לתפקידו כמפקד אדמיניסטרטיבי של הדיוויזיה. ב-12 בדצמבר מונה למפקד בפועל של הבריגדה הרכובה הניו זילנדית וקודם לדרגת בריגדיר גנרל.

 מלחמת העולם הראשונה - כיבוש ארץ ישראל 
עם פינוי גליפולי חזרו צ'ייטור, וחיילי הבריגדה שבפיקודו, למצרים שם הצטרפה הבריגדה לדיביזיית אנזא"ק הרכובה וזאת במסגרת חיל המשלוח המצרי (1916) (EEF). בפברואר 1916 חצתה הבריגדה הניו זילנדית את תעלת סואץ ואת החודשים הבאים ניצלו הכוחות לאימונים. בהמשך היו צ'ייטור והבריגדה שלו מעורבים בסדרה של פעילות מבצעית שכללה:
 ב-19 ביולי 1916 יצא צ'ייטור לטיסת סיור, במטוס קל, מעל עמדות הצבא הטורקי באזור רומני ונפצע קל מאש נ"מ.
 ב-3 באוגוסט 1916 יצא צ'ייטור, בראש הבריגדה, להשתתף בקרב רומני שהסתיים בניצחון הכוחות הבריטים.
 ב-21 בדצמבר 1916 השתתפה הבריגדה בכיבוש אל עריש.
 ב-23 בדצמבר 1916 השתתפה הבריגדה בקרב מגדבה.
 ב-9 בינואר 1917 השתתפה הבריגדה בקרב רפיח ונחישות חייליה הביאה לניצחון בקרב.
 במהלך מרץ ואפריל הוביל צ'ייטור את הבריגדה בקרב עזה הראשון וקרב עזה השני במהלכם ספגה הבריגדה אבדות רבות.

באפריל 1917 מונה מפקד דיוויזיית הרגלים הרכובים אנזא"ק, מייג'ור גנרל הנרי שובל, לתפקיד מפקד קורפוס-המדבר הרכוב והועלה לדרגת גנרל. כתוצאה מכך מונה צ'ייטור למפקד דיביזיית אנזא"ק והועלה לדרגת מייג'ור גנרל. בתפקידו זה הוביל את הדיוויזיה להמשך הקרבות שכללו את:
 ב-31 באוקטובר 1917 השתתפה הדיוויזיה בקרב לכיבוש באר שבע והעמדות מצפון לה.
 לאחר כיבוש באר שבע המשיכה הדיוויזיה להתקדם וכבשה את תל ג'מה (ב-8 בנובמבר 1917), אל-מג'דל ואיסדוד והקימו ראש גשר על ואדי סוכריר (גשר עד הלום).
 ב-14 בנובמבר 1917 הוביל צ'ייטור את הדיוויזיה לניצחון בקרב עיון קרא שאפשר השתלטות על אזור רחובות - נס ציונה - ראשון לציון (כחלק ממרדף פלשת).
 עד ה-16 בנובמבר 1917 השלימה הדיוויזיה את כיבוש רמלה, לוד ויפו.
 ב-24 בנובמבר 1917 הוביל צ'ייטור את ניסיונה של בריגדת ניו זילנד לצלוח את הירקון. הכוחות הצולחים נהדפו חזרה לגדה הדרומית של ההירקון.
 במהלך דצמבר, לאחר הקמת קו שתי העוג'ות, נשלחה הדיוויזיה לכבוש את בקעת הירדן כשבשלב ראשון, ב-19 בפברואר 1918, נערך הקרב לכיבוש יריחו.
 לאחר ייצוב האחיזה בבקעת הירדן יצאו כוחות הדיוויזיה לפעולות בעבר הירדן בניסיון לכבוש את עמאן ולהשתלט על תחנת הרכבת של העיר כדי לחסום שימוש כוחות טורקים במסילת הברזל החג'אזית. הקרבות החשובים היו קרב עבר הירדן הראשון (ב-21 במרץ 1918), קרב עבר הירדן השני (ב-30 באפריל 1918) וקרב עבר הירדן השלישי (ב-21 בספטמבר 1918) שבסופו נכבשה עמאן.
עם כיבוש עמאן וההשתלטות על מסילת הברזל הסתיימה פעילותו הצבאית של צ'ייטור ודיביזיית אנזא"ק. כוחות אחרים של חיל המשלוח המצרי המשיכו במרדף צפונה אחר הצבא הטורקי הנסוג ולאחר כיבוש דמשק וכיבוש חלב נכנעו הטורקים בסוף אוקטובר 1918.

 לאחר סיום המלחמה 
ב-1919 שב צ'ייטור לניו זילנד וב-10 בדצמבר 1919 מונה למפקד צבא ניו זילנד תפקיד אותו מילא עד 30 באפריל 1924. במהלך תקופה זו הוביל שינוי משמעותי בצבא הניו זילנדי.

 לאחר הפרישה מהצבא 
לאחר פרישתו מהצבא ב-1924 עבר עם משפחתו ללונדון שם חי את שנות פרישתו מהצבא.

 אותות, תארים וציונים לשבח 
 1920 - אות המסדר הוויקטוריאני המלכותי. הוענק על ידי אדוארד השמיני, מלך הממלכה המאוחדת.
 מסדר מיכאל הקדוש וג'ורג' הקדוש
 מסדר האמבט
 מסדר הנילוס

בנוסף צוין לשבח 7 פעמים.

 משפחתו 
ב-17 באוקטובר 1898 נישא צ'ייטור ללואיזה ג'יין קולינס. לזוג נולדו בן (אדוארד) ושתי בנות (קתרין ודורותי). לאחר הפרישה מהצבא חיה המשפחה בקנזינגטון שבלונדון. צ'ייטור נפטר ב-15 ביוני 1939 והובא לקבורה בלונדון. אשתו, לואיזה, נפטרה ב-1948.

 ראו גם 
 ניו זילנד במלחמת העולם הראשונה

 לקריאה נוספת 
פילדמרשל ארצ'יבלד פרסיוול ויוול, מסעי המלחמה בארץ ישראל, הוצאת אריאל, 2007

 קישורים חיצוניים 

 אדוארד צ'ייטור באתר על אישים במלחמת העולם ה-1
 אדוארד צ'ייטור באתר האנציקלופדיה של ניו זילנד
 אדוארד צ'ייטור באתר ההיסטוריה של ניו זילנד
 אדוארד צ'ייטור באתר מוזיאון נלסון (אורכב)
 אדוארד צ'ייטור באתר הבריגדה הניו זילנדית

 הערות שוליים 

קטגוריה:מלחמות הבורים: אישים
קטגוריה:אנשי צבא ניו זילנדים במלחמת העולם הראשונה
קטגוריה:ניו זילנד במלחמת העולם הראשונה
קטגוריה:ילידי 1868
קטגוריה:נפטרים ב-1939