אבן בלארני

אבן בלארני (באנגלית: Blarney Stone, באירית: Cloch na Blarnan) היא גוש של אבן גיר המשולב באחד הקירות של טירת בלארני המבוצרת, שנמצאת כ-8 ק"מ מקורק, אירלנד

על פי האגדה, כל המנשק את האבן זוכה במזל ובמתנת הדיבור, המאפשרת לשון רהוטה, שנונה וחדה. האבן נקבעה במגדל הטירה בשנת 1446. הטירה היא אתר  תיירות פופולרי באירלנד, המושך אליו מבקרים רבים מרחבי העולם, שמגיעים כדי לסייר בטירה, בגנים שלה ולנשק את האבן.

 מקורות 
ממוזער|מבט על אבן בלארני מהקרקע
אגדות רבות נקשרו בשמה של אבן בלארני בניסיון להסביר את מקורה. יש אלו הטוענים כי זה הסלע אשר משה הכה בו עבור בני ישראל, אחרים מספרים כי האבן שימשה את יעקב ככרית והובאה לאירלנד על ידי הנביא ירמיהו, ויש המאמינים כי זוהי אבן האזל, אבן הסתר בה חיכה דוד ליהונתן בבורחו מפני שאול, והובאה לאירלנד בזמן מלחמות הצלב.

מסורת מפורסמת אחת מספרת כי קורמק מקארתי, שבנה את טירת בלארני, היה מעורב בתביעה משפטית, ופנה לקלינה, מלכת הבאנשי, על מנת שתסייע לו, וזו אמרה כי כדי לנצח עליו לנשק את האבן הראשונה שימצא בבוקר בדרך לבית המשפט. מקארתי נישק את האבן וכתוצאה מכך הוא הציג את טיעוניו ברהיטות גדולה ובכוח שכנוע מרשים. לאחר הצלחתו בתביעה, נאמר על אבן הבלארני שהיא מקנה "את היכולת לרמות בלי להעליב" ומקארתי שילב את האבן בחומת הטירה.

ישנה מסורת נוספת לפיה רוברט דה ברוס העניק חלק מאבן ההכתרה לקורמק מקארתי, מלך מנסטר, לאות תודה על התמיכה האירית בקרב באנוקברן, והוא אשר קבע אותה בטירת בלארני. אולם ניתוח מודרני מראה כי שתי האבנים אינן קשורות.

 טקס 
ממוזער|אדם המנשק את אבן בלארני
טקס הנשיקה של אבן בלארני בוצע על ידי מיליוני אנשים כולל מדינאים בעולם, ענקים ספרותיים ואגדות קולנוע. על מנת לנשק את האבן, על המשתתף לעלות אל פסגת הטירה ולהשתלשל הפוך אל מעבר לקצה המעקה, לרוב בעזרתו של אדם אחר. אף על פי שכרגע המעקה מצויד ברשתות ברזל למנוע נפילה, טקס הנשיקה עלול לגרום לפחד גבהים.

לפני התקנת אמצעי בטיחות אלו, מבצעי הטקס נאלצו להשתלשל באמצעות קרסוליהם אל מעבר לחומה תוך סיכון משמעותי לחייהם. בתסכית הרדיו "ההרפתקאה של אבן בלארני", ששודר לראשונה בשנת 1946, נקרא שרלוק הולמס לחקור נפילה של אדם אשר ניסה לנשק את האבן. הולמס העלה בחקירתו כי זה היה רצח, כיוון שמגפי האיש שומנו לפני ניסיון הנשיקה

האגדה של אבן בלארני תוארה בשנת 1785 בספר "מילון קלאסי ללשון וולגרית" שכתב פרנסיס גרוס (classical dictionary of the vulgar tongue)

אבן בלארני מוזכרת בספר "עץ או פלי" מאת ג'פרי ארצ'ר, כשעובד המטבח מגיש מנות "בקסם אישי ושלוה שניחן בהם בזכות נשיקות סדורות לאבן בלארני" (הוצאת מודן 2019, עמ' 46-47).

 אגדה 
האגדה המקומית מספרת כי במסגרת ההשתלטות האנגלית על אירלנד, ציוותה אליזבת הראשונה, מלכת אנגליה על הרוזן של לנסטר להפקיע את הטירה מידי קורמק טייג מקארתי, אשר סבל מפגם בדיבור ולכן חשש מנסיעה למלכה. באותו זמן ראה מקארתי נערה טובעת בנהר סמוך ולכן צלל והציל את הנערה. הנערה התבררה כמכשפה אשר העניקה לו משאלה אחת. מקארתי ביקש את מתנת הדיבור, והמכשפה אמרה לו שהוא יצטרך לעלות לטירה ולנשק את האבן העליונה. לאחר שנישק את האבן והוענקה לו מתנת הדיבור, לא חשש מקארתי יותר מפני המלכה אליזבת. מקארתי חייך אל המלכה, החמיא והנהן בראשו, וכל הזמן שמר על אחיזתו האיתנה בריבונותו, עד שהמלכה קראה בכעס כי "זה לא אלא בלארני - מה שהוא אומר, הוא לא מתכוון!"

על פי המסורת של אוניברסיטת טקסס טק, שבר האבן שנמצאת בתצוגה מחוץ לבניין הנדסת החשמל הוא חלק מאבן בלארני, אך דבר זה מעולם לא הוכח.

 קישורים חיצוניים 


 אודות אבן בלארני באתר ערוץ ההיסטוריה
 תמונות ותיאור
 אתר תיירותי על אבן בלארני

 הערות שוליים 

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:אירלנד: מבנים