עשרה נסים שנעשו לבני ישראל על הים

המשנה במסכת אבות אומרת: , אך אינה מפרטת מהם הנסים שנעשו על הים בקריעת ים סוף. פרשנים שונים השלימו את החסר.

מכילתא דרבי ישמעאל
מכילתא דרבי ישמעאל מפרטת בקצרה את הנסים, תוך הסתמכות על פסוקי התנ"ך:
עשרה נסים נעשו לישראל על הים. נבקע הים ונעשה כמין כיפה שנאמר  (חבקוק ג), נחלק לשנים עשר גזרים שנאמר , נעשה הים יבשה שנאמר , נעשה כמין טיט שנאמר  (שם), נעשה פירורין פירורין שנאמר  (תהלים עד), נעשה סלעים סלעים שנאמר , נעשה גזרים גזרים שנאמר  (שם קלו) נעשה ערימות שנאמר  שנאמר , הוציא להם זיכרי מים מתוקים מתוך מלוחים שנאמר  (שם עח), הקפיא להם את הים משני חלקים ונעשה כמין בולוס של זכוכית שנאמר .

פרופ' אביגדור שנאן העיר על כך: "מתברר שבעל המסורת הזו מפרק את סיפור קריעת ים סוף לגורמיו – על יסוד פסוקים מסיפור מעבר ים סוף ומשירת הים, בתוספת שברי פסוקים שונים מדברי הנביאים ומן המזמורים המאזכרים אירוע זה או אירועים דומים שבהם נלחם ה' במים ובכוחותיו ויכול להם – וכך מגיע אל עשרה ניסים או עשר מכות."

הרמב"ם
הנסים מוזכרים במדרש תנחומא ובאבות דרבי נתן בהרכב שונה מעט מזה שבמכילתא דרבי ישמעאל, ובעקבותיהם הרמב"ם בפירושו למשנה מציין "אבל היו"ד נסים שהיו על הים הם קבלה", ומפרט את הנסים על פי רמזים הפזורים בתנ"ך:
 הראשון: הבקעת המים כפשוטו של פסוק: .
 הב': שאחר שבקעו נעשה כקובה עד ששב כדמות גג ולא מקורה ולא משופע והיה הדרך כאילו היה נקב במים והמים מימין ומשמאל וממעל, הוא מאמר חבקוק: .
 הג': שארצו נתקשה ונקפל להם כאמרו:  ולא נשאר בקרקעיתו שום חומר וטיט כבשאר נהרות.
 הד': שדרכי מצריים היו בחומר מדובק והוא אמרו: .
 והה': שנבקעו לדרכים רבים כמספר השבטים כעין קשת עגול על זאת הצורה (=במקור מופיע ציור של קשתות, ציור המבוסס על כתב ידו של הרמב"ם) והוא אמרו: .
 והו': שנקפאו המים ונתקשו כאבנים ועל זה אמר , ר"ל שנתקשו המים עד ששבו בעניין שישבור הראשים עליהם.
 והז': שלא נקפאו כקפיאת שאר המים הנקפאים ר"ל חתיכה אחת אבל היו חתיכות רבות כאילו הם אבנים וסדרו קצתם על קצתם והוא אמרו: .
 והח' שנקפה כזכוכית או כשהם ר"ל בהיר עד שיראו קצתם אל קצתם בעברם בו, והוא אמרו: , ר"ל שקבוץ המים היה כעצם השמים לטוהר שהוא בהיר.
 והט': שהיו נוזלים ממנו מים מתוקים והיו שותים אותם.
 והיו"ד שהיו נקפים בעת שהיו נוזלים אחר שלקחו מהם מה ששתו עד שלא היו יורדין לארץ והוא אמרו: , ר"ל הדבר הנוזל היה נקפה בלב ים ומצאנו בקבלה ג"כ שהמצריים באו עליהם מכות על הים יותר ממכות מצרים אבל כלם היו מעשרה המינים ההם אשר ירדו במצרים ונחלקו למינים רבים על הים ואל זה רמז באמרו: , ר"ל במדבר ים סוף. 

רבינו יונה ורבי עובדיה מברטנורא בפירושיהם למשנה הלכו בעקבות הרמב"ם.

אביגדור שנאן
פרופ' אביגדור שנאן, בפירושו למסכת אבות, מציג גישה שונה, לפיה המשנה שלאחר המשנה שלפנינו, "עשר מכות הביא הקדוש ברוך הוא על המצריים במצרים ועשר על הים", מסבירה את המשנה שלפנינו, כלומר: "המכות שהובאו על המצרים, בארצם ובים סוף, לא פגעו בעם ישראל, אף שהוא נמצא בשני המקרים בסמוך אל המצרים, והצלתו מכל מכה ומכה היא הנס שהתרחש לו".

בפירוש "תוספת יום טוב" דפוס ראשון (שנדפס על ידי המחבר בפראג בשנת ה'שע"ה) שולל פירוש זה מטעם שאותן המכות שעל הים כולן היו מכת חרב הרג ואובדן, ולפיכך כולן שוות ולא ייחשב לעשרה ניסים מה שניצלו מהן.

הערות שוליים

קטגוריה:קריעת ים סוף
קטגוריה:נסים ביהדות
קטגוריה:משניות בפרקי אבות