טיפול יונים לצהבת

טיפול יונים לצהבת היא צורה של רפואה עממית יהודית למחלת הצהבת. לטיפול אלטרנטיבי זה אין בסיס מדעי והוא עלול לסכן את החולה. יש המחשיבים טיפול זה כסגולה.

מקור
שימוש ביונים לצהבת מופיע לראשונה בספרות היהודית אצל הרב החסידי-הונגרי יצחק אייזיק וייס (סבליאבה), בספרו "דברי יצחק" (ליקוט שמועות וסגולות מתלמידי הבעל שם טוב), סגולה זו נעתקה בשמו בספר "סגולות ישראל" (שבתאי ליפשיץ) ובספר "טעמי המנהגים".

צורת הריפוי היא על ידי תלישת נוצות היונה באזור פתח הביב והצמדתו לטבור החולה. כתוצאה מכך חלק מן היונים מתות. לטענת המטפלים, היונה 'שואבת' את הצהבת מהחולה, ולכן היא מתה.

פרופ' פרד רוזנר מצא בכתב יד (מהמאה ה-16 או ה-17) מקור עברי קדום לטיפול בצהבת על ידי העברת המחלה לדג. בנוסף הוא מצביע על תפיסת 'העתקת המחלה' – העברת המחלה לבעל חיים אחר, ששימשה בקרב הרפואה בעולם העתיק, ומביא דוגמאות נוספות לשיטה זו, מהתלמוד ומספרי רפואה שונים.

תומכים ומתנגדים
בקרב אנשי הרפואה הקונבנציונלית ישנה התנגדות לשימוש בשיטה זו מאחר שלא הוכחה מדעית. כמו כן קיים חשש להידבקת החולה במחלות יונים והחמרת מצבו של החולה עקב אי טיפול.

מקרב הרבנים הביעו התנגדות הרב שלמה זלמן אוירבך, שלדבריו מדובר בהבל ואמונה טפלה, והרב צבי טאו, שתולה את תמותת היונים בחניקתם בידי המטפל. הרב שלמה אבינר, אף רואה בטיפול זה איסור הלכתי מטעם "דרכי האמורי". לעומתם יש רבנים אחרים שתומכים ומתירים את פעולה זו, בהם הרב יוסף בא-גד, שהקדיש לכך פרק בספרו (נחלי בא גד), והרב זמיר כהן, שמסתמך בין היתר על מחקר שלדבריו אישש את יעילות טיפול זה.

בהיבט של איסור צער בעלי חיים בהלכה, עבור רפואה 'סגולית' שאיננה בדוקה, מספר רבנים דנו בטיפול והתירוהו. הרב יצחק זילברשטיין כתב שהטיפול אינו מתיר חילול שבת.

 לקריאה נוספת 

 פרד רוזנר, Pigeons as a remedy (segulah) for jaundice בתוך Jewish Bioethics עמ' 59

קישורים חיצוניים
 דליה מזורי, "נוסיף להשתמש ביונים-על-הטבור לריפוי הצהבת", מעריב, 23 באוקטובר 1984, עמ' 12

 שימוש בשיטה זו במצריים , סרטון באתר medical videos

הערות שוליים

קטגוריה:רפואה אלטרנטיבית
קטגוריה:מאגיה ביהדות