קריז'בצי

קְרִיזֶ'בְצִי (בקרואטית: Križevci) היא עיירה במרכז קרואטיה השוכנת במחוז קופריבניצה-קריז'בצי.

היסטוריה
היישוב מתועד לראשונה במסמכים מ-1193 עת נשלט האזור על ידי בלה השלישי, מלך הונגריה. ב-1397 ארגן במקום זיגיסמונד, קיסר האימפריה הרומית הקדושה כינוס מיוחד של הסאבור הקרואטי במטרה ללכוד ולהוציא להורג את סטפן השני לאקפי הבאן של קרואטיה וחבר תומכיו, אשר נודעו בתמיכתם ביריביו הפוליטיים של הקיסר זיגיסמונד. סטפן נלכד והוצא להורג ב-27 בפברואר 1397.

החל מאמצע המאה ה-16 שכנה העיירה על גבול אזור הספר בין ממלכת הבסבורג לאימפריה העות'מאנית, וסבלה מפשיטות עות'מאניות תכופות. במקום התפתחו שני יישובים קריז'בצי עילית וקריז'בצי תחתית. ב-1697 התיר קרל השישי, קיסר האימפריה הרומית הקדושה לקריז'בצי להפוך לעיר שוק. ב-1752, תקופת שלטונה של מריה תרזה אוחדו שני היישובים.

בהמשך, נשלטה העיר על ידי האימפריה האוסטרית ומאוחר יותר על ידי האימפריה האוסטרו-הונגרית. העיירה הפכה לצומת תחבורה עם חיבורה לקו מסילות הברזל בודפשט-זאגרב-ביילובאר. לאחר מלחמת העולם הראשונה נכלל האזור בשטחי ממלכת הסרבים, הקרואטים והסלובנים, אשר שמה שונה בהמשך לממלכת יוגוסלביה. במקום התפתחה תעשיית פלדה וחמרי בניין, וכן הופעלו מכרות פחם באזור. בראשית אפריל 1941 פלשה גרמניה הנאצית ליוגוסלביה והכניעה את צבאה תוך ימים אחדים. בהמשך, נכללה קריז'בצי בשטחי מדינת קרואטיה העצמאית שנשלטה על ידי האוסטאשה. בשלהי 1944 עלה בידי כוחות הפרטיזנים של טיטו לכבוש אותה. לאחר מלחמת העולם השנייה נכללה קופריבניצה בשטחי הרפובליקה הפדרלית הסוציאליסטית של יוגוסלביה. ביוני 1991 הכריזה קרואטיה על עצמאותה והתנתקה מיוגוסלביה. כפועל יוצא מההכרזה פרצה מלחמת העצמאות של קרואטיה ובמהלכה התחוללו בעיר קרבות בין צבא יוגוסלביה לצבא קרואטיה. בסיום הלוחמה נכללה קריז'בצי בשטחי קרואטיה.

הקהילה היהודית
שמאל|ממוזער|260px|מבנה בית הכנסת בקריז'בצי (2017) עת שימש מרכז מידע לתיירים
שמאל|ממוזער|260px|משפחת הירשל מקריז'בצי בצילום מ-1923. יעקב הירשל היה יו"ר החברה קדישא של הקהילה (1899–1941), דבורה הירשל הייתה יו"ר אגודת הנשים ובהמשך ויצו (1920–1941), זדנקו היה ראש תנועת הנוער "בני ישראל" ובהמשך פעיל ציוני ופעיל למען קרן היסוד.
בראשית המאה ה-18 בעקבות הפיכתה של קריז'בצי לעיר שוק, החלו להגיע לאזור רוכלים יהודים מבורגנלנד וממוראביה. נאסר עליהם להתיישב בקריז'בצי עצמה ועל כן התיישבו בכפרי הסביבה וייסדו קהילות קטנות שם. בעקבות כתב הסובלנות שהוציא יוזף השני, קיסר האימפריה הרומית הקדושה החלו יהודים להתיישב בקריז'בצי עצמה ושילמו מס גולגולת בגין הזכות להתגורר שם. ב-1780 מתועד היהודי הראשון בעיר, סוחר בשם סלומון ליפמן. בראשית המאה ה-19 מתועדים בפנקס הקהילה קידושין שערך הרב וולף לוי וכן תלמוד תורה ובו ניהל את השיעורים המלמד יעקב פרידלנדר.

בית העלמין היהודי הוקם ב-1840 וב-1844 נוסדה רשמית הקהילה היהודית של קריז'בצי. במועד זה מנתה הקהילה כ-70 נפשות. בראש הקהילה עמדו בני משפחת בְּרָאיֶיר. יעקב בראייר ולאחריו בנו מרקו בראייר. מרקו בראייר כיהן כסגן ראש העיר בין 1889–1895. ב-1860 העניק פרנץ יוזף הראשון, קיסר אוסטריה זכויות סחר וקניין ליהודים ובכלל זכות לרכישת נכסי דלא ניידי. בני הקהילה היו מעורים בחיי החברה והמסחר בעיר. בשלהי המאה ה-19 רכש במכירה פומבית שמואל גולדשמידט את כנסיית "השילוש הקדוש" שבעיר ותרם אותה לעירייה. ב-1861, תרמו בני הקהילה סכום נכבד להקמת הספרייה העירונית. בתקופה האוסטרו-הונגרית נמנו מקרב בני הקהילה בעלי מקצועות חופשיים, רופאים ובנקאים. ב-1876 נפתח בית ספר יסודי יהודי אשר פעל עד 1894. ב-1895 נחנך בית הכנסת של הקהילה אשר נבנה בסגנון אדריכלי נאו-רנסאנסי. מ-1895 ועד 1930 כיהן הרב ד"ר מאיר (מקס) אנגל כרב הראשי של הקהילה. ב-1930 פרש ממשרת הרבנות בקריז'בצי על רקע חילוקי דעות עם ראשי הקהילה ועבר לזאגרב. במהלך מלחמת העולם השנייה, לאחר הפלישה ליוגוסלביה וכינון מדינת קרואטיה העצמאית, נעצר הרב אנגל על ידי שלטונות האוסטאשה, נשפט ובאוקטובר 1941, הוצא להורג בתלייה בעוון שיתוף פעולה עם הקומוניסטים.

ב-1890 התגוררו בקריז'בצי 364 יהודים שהיוו כ-11 אחוזים מכלל האוכלוסייה. ב-1899 נסגר בית העלמין הישן ובמקומו הוקמה חלקה יהודית בבית העלמין הכללי של קריז'בצי. במהלך מלחמת העולם הראשונה נפלו 6 מבני הקהילה. לאחר המלחמה החלה ירידה הדרגתית במספר בני הקהילה ובמקביל נרשמה פעילות ציונית ענפה. הוקמו אגודות נוער ותא של ויצו. ב-1938 התנצרו מספר קטן מבני הקהילה. לקהילת קריז'בצי השתייכו מספר משפחות יהודיות מכפרי הסביבה. בסוף המאה ה-19 התגוררו בכפרים אלו 170 יהודים, אך רובם היגרו לערי הסביבה, קריז'בצי, קופריבניצה וזאגרב. בפרוץ מלחמת העולם השנייה התגוררו משפחות ספורות שם. מבין הכפרים ניתן למנות את: אָפָּאטוֹבֶץ, ווֹיְקוֹבָאץ, קָאלְנִיק, גוֹרְנְיָה רֶקָה ונוֹבִי מָארוֹפ.

בפרוץ מלחמת העולם השנייה התגוררו בקריז'בצי 129 יהודים. לאחר כיבוש יוגוסלביה וכינון שלטון הבובות של האוסטאשה הוחל ברדיפות יהודים. בית הכנסת חולל, תכולתו נשדדה והועברה לכנסייה המקומית. בתחילה נשלחו בני הקהילה לעבודות כפייה ובהמשך גורשו למחנות ההשמדה ידובנו, יאסנובאץ ומקצתם לאושוויץ. לאחר השואה שבו 9 יהודים לעיירה. בית הכנסת הועבר לחזקת הרשות המקומית ומשמש מרכז מידע לתיירים. נכון ל-2012 היה המבנה במצב תחזוקתי טוב. ב-1958 הופקע שטח בית העלמין הישן. נכון ל-2009 עמד בית העלמין על תילו ואותרו בו כ-70 מצבות. בחלקה היהודית בבית העלמין העירוני מצויות כ-100 מצבות. שני האתרים במצב תחזוקתי טוב. ב-2015 הוצגה במוזיאון העירוני תערוכה שעסקה בתולדות יהודי קריז'בצי ובמעמד פתיחתה נכחו ראש העיר והרב הראשי ליהודי זאגרב.

 קישורים חיצוניים 


 הקהילה היהודית בקריז'בצי, באתר המרכז לאמנות יהודית
 בית הכנסת בקריז'בצי, באתר הרשות המקומית קריז'בצי 


הערות שוליים

קריז'בצי
קריז'בצי