סלאטינה (קרואטיה)

סְלָאטִינָה (בקרואטית: Slatina, במקורות בעברית מוכרת גם כ:פּוֹדְרָאבְסְקָה סלאטינה) היא עיירה במזרח קרואטיה, השוכנת במחוז וירוביטיצה-פודראבינה, 29 קילומטרים דרומית-מזרחית מבירת המחוז וירוביטיצה.

היסטוריה
היישוב מתועד לראשונה במסמכים מ-1297 עת נשלט האזור על ידי ממלכת הונגריה. ב-1542 נכבשה העיר על ידי צבאו של סולימאן הראשון, סולטאן האימפריה העות'מאנית ונכללה בהמשך בשטחי סנג'ק פוז'גה. ב-1684, במהלך מלחמת האימפריה העות'מאנית-הליגה הקדושה (1683–1699) נכבשה העיר על ידי צבא ממלכת הבסבורג.

בהמשך, נשלטה העיר על ידי האימפריה האוסטרית ומאוחר יותר על ידי האימפריה האוסטרו-הונגרית. בתקופה האוסטרו-הונגרית נכללה בשטחי ממלכת קרואטיה-סלאבוניה אשר הייתה ישות אוטונומית בתוך שטחי האימפריה. במקום התפתחו בהדרגה תעשייה קלה כגון תעשיית לבנים, טחנות רוח לצד חקלאות ענפה.
לאחר מלחמת העולם הראשונה נכלל האזור בשטחי ממלכת יוגוסלביה. בראשית אפריל 1941 פלשה גרמניה הנאצית ליוגוסלביה והכניעה את צבאה תוך ימים אחדים. בהמשך, נכללה וירוביטיצה בשטחי מדינת קרואטיה העצמאית שנשלטה על ידי האוסטאשה. במאי 1945, שוחררה העיר על ידי כוחות הפרטיזנים של טיטו ולאחר מלחמת העולם השנייה נכללה בשטחי יוגוסלביה.

ביוני 1991 הכריזה קרואטיה על עצמאותה והתנתקה מיוגוסלביה והעיירה עברה לתחומה.

הקהילה היהודית
יהודים מאזור מוראביה התיישבו בעיירה במחצית השנייה של המאה ה-18. קהילה ממוסדת נוסדה באמצע המאה ה-19. ב-1858 הוקם בית עלמין וב-1896 בית הכנסת הקהילתי. ב-1900 מנתה הקהילה 100 נפשות וב-1926 התגוררו בפודראבסקה סלאטינה 304 יהודים. לאחר מלחמת העולם הראשונה החלה בעיירה פעילות ציונית. הוקמו תאים של תנועות נוער כגון השומר הצעיר, החלוץ ו"מקס נורדאו". בחוות גוֹלֶנִיץ' (בקרואטית: Golenić) הסמוכה הוכשרו עשרות רבות של בני נוער במהלך שנות ה-30 עשרות בני נוער לקראת עלייה לארץ ישראל המנדטורית. בין השנים 1900–1940 כיהן כרב הראשי של הקהילה ד"ר הינקו גרינוואלד ((בקרואטית: Hinko Grünwald; 1865, ניטרה – 1940, סלאטינה). בפרוץ מלחמת העולם השנייה התגוררו בפודראבסקה סלאטינה 136 יהודים. לאחר כיבוש יוגוסלביה על ידי גרמניה הנאצית והחלת שלטון הבובות של האוסטאשה, הוחל ברדיפות יהודים. בני הקהילה גורשו למחנות ההשמדה ורובם המוחלט נרצחו. ב-1947 התגוררו בעיירה 8 יהודים.

ב-1942 נפגע מבנה בית הכנסת על ידי שלטונות האוסטאשה. לאחר המלחמה הופקע המבנה ושוקם. נכון ל-2000 עמד מבנה בית הכנסת על תילו בשטח העיירה. במהלך שנות ה-70 של המאה ה-20 פונו שרידי בית העלמין היהודי מהמקום.

 קישורים חיצוניים 




הערות שוליים

סלאטינה
סלאטינה