ראש עיריית פריז

ראש עיריית פריז (בצרפתית: Maire de Paris) הוא (או היא) ראש הרשות המבצעת במתחם המוניציפלי של העיר פריז. ראש העיר הנוכחית היא אן אידלגו, האשה הראשונה המכהנת בתפקיד. אחריות ראש העיר היא על ניהול כל הנושאים השוטפים של העיר (למעט המשטרה, ור' בהמשך). על ראש העיר מפקחת מועצת העיר פריז (המשמשת בו זמנית מועצת העיר ומועצת המחוז) המונה 109 נבחרים מ-20 רובעי פריז והיא גם זו הבוחרת את ראש העיר מבין שורותיה למשך כהונה באורך שש שנים. במשך תקופות ארוכות בהיסטוריה של העיר לא היה לה ראש עירייה מקרב תושביה (למעשה, מלבד מספר תקופות של חודשים ספורים, לא היה לה ראש עיר במובן הרגיל מ-1794 ועד 1977) והיא נוהלה על ידי פקיד שהתמנה על ידי השלטון, ואשר היה באופן מסורתי בן אצולה. במשטר המלוכני שלפני המהפכה הצרפתית היה זה "ראש הסוחרים" של פריז (prévôt des marchands). לאחר מכן היה זה מושל מחוז הסן שהיה אחראי על תקציב העירייה וניהולה, בעוד התפעול השוטף נמסר, החל מ-1871, לידי ראשי הרבעים (הקרויים אף הם "ראש עיר" עד היום ובניין המינהל של הרובע נקרא "עירייה") ולמועצה נבחרת שבראשה כיהן "נשיא" סמלי וחסר סמכויות. רק בשנת 1977 הוחזר תפקיד ראש העירייה של פריז בדומה לזה של ראשי ערים אחרות. החל מ-1357 שכן הממונה על העיר באוטל דה ויל, המשמש גם כיום כבית העירייה של פריז.

 היסטוריה 
 ראש סוחרי פריז 
נציג הסוחרים של העיר מוזכר לראשונה במסמך מאפריל 1263, זמנו של לואי התשיעי, מלך צרפת, כבא-כוחם של הבורגנים. נושא המשרה עמד בראש קבוצה של ארבעה זקנים נכבדים (Échevin) שהיו אחראים על תחזוקת העיר ונתיבי המים, על שיפוט מסחרי ואזרחי, על גביית מס ועל עבודות ציבוריות בתחום העיר המוקף חומה. בימי הביניים הייתה זו משרה נבחרת (בחירות התקיימו פעם בשנתיים ב-16 באוגוסט) ומולה ניצב פקיד שלטוני ממונה - נציב פריז (Prévôt de Paris), שפיקח על השלטון העירוני ותיווך בינו ובין המלך. המשרה הגיעה לשיא כוחה הפוליטי בימי כהונתו של אטיין מרסל (1354–1358). מיד לאחר מכן החל השלטון המרכזי לכרסם בסמכויות ראש הסוחרים עד למרד אזרחי (Révolte des Maillotins, "מרד הפטישאים") שפרץ ב-1382, על רקע עול המיסים. במסגרת דיכוי המרד על ידי שארל השישי ודודו, העוצר פיליפ השני, דוכס בורגונדיה, בוטל התפקיד כמשרה נבחרת ואוחד עם זה של הנציב השלטוני. התפקיד הוחזר ב-1412, כתפקיד ממונה על ידי המלך מקרב נאמניו.

בין האישים שנשאו במשרה זו ניתן למנות את גיום בידה (1522-1523); פרנסואה מירון (1604-1609); מישל-אטיין טורגו (1729-1740, על שמו מפת טורגו) ואחרים, שעל שם רבים מהם קרויים רחובות בעיר פריז.

 מאז המהפכה הצרפתית 
אחד הצעדים הראשונים של המהפכה הצרפתית (כבר ב-14 ביולי 1789) היה רצח "ראש הסוחרים" האחרון, ז'אק דה פלסל (Jacques de Flesselles), והקמת הקומונה של פריז בראשותו של ז'אן סילבן באיי שנחשב לפיכך לראש העיר הראשון של פריז. ראש העיר היה אחראי על הפעלת כוחות שיטור שעצרו, חקרו, עינו והוציאו להורג מלוכנים ואנשי אצולה בעיר במהלך שלטון הטרור (1793-1794). בשל הסמכויות המסוכנות שריכז בידו, בוטלה לפיכך משרת ראש העיר פריז לאחר הפיכת ה-9 בתרמידור (27 ביולי 1794), שהביאה לסיומה את תקופת שלטון הטרור. ראש העיר האחרון בתקופה זו, ז'אן-באטיסט פלוריו-לאסקו (Jean-Baptiste Fleuriot-Lescot), הוצא להורג באמצעות הגיליוטינה יחד עם פטרונו, מקסימיליאן רובספייר.

המשרה שבה ונוצרה מחדש בעקבות מהפכת פברואר 1848 והקמת הרפובליקה הצרפתית השנייה. אולם כבר בחודש יוני של אותה שנה בוטלה המשרה עקב בחירתו של נפוליאון השלישי וכינון הקיסרות השנייה. התפקיד השלטוני של מחוז פריז נמסר לידי מושל מחוז הסן שהיה מינוי אישי של שר הפנים הצרפתי. בתפקיד זה כיהנו שניים מהמשפיעים ביותר על העיר, קלוד-פיליבר ברתלו דה רמבוטו (כיהן בתפקיד בשנים 1833-1848) וז'ורז'-אז'ן אוסמן (1853-1870), אדריכל תוכנית אוסמן להתחדשות פריז, שהיה נאמנו האישי של הקיסר וזכה בסמכויות נרחבות ביותר.

לואי ז'ול טרושו, ראש ממשלת ההגנה הלאומית שקמה בספטמבר 1870 בעקבות המצור הפרוסי על פריז במסגרת מלחמת צרפת–פרוסיה, השיב את התפקיד על כנו, כצעד שתפקידו לחזק את העוצמה העצמאית של אזרחי העיר. את התפקיד מילא בעיקר ראש העיר ז'ול פרי, ששלטונו התמוטט ב-18 במרץ 1871 עקב מרד סוציאליסטי אלים שהקים את "הקומונה הפריזאית" שיצרה מדינה סוציאליסטית בתוך המדינה הצרפתית. לאחר פירוקה העקוב מדם של "הקומונה", החליטה ממשלת הרפובליקה הצרפתית השלישית לבטל את תפקיד ראש העיר, לחזק את תפקיד המושל ולחלק את העיר לרבעים. מעמד העיר נקבע חוקית בחוק ה-5 באפריל 1884, שהעניק את הכוח הביצועי בעיר למושל-המחוז (מושל מחוז הסן) ואת כוח השיטור לנציב המשטרה הכפוף לממשלה, לבטל את עיריית פריז ולחלקה לרבעים אוטונומיים, על מנת לאפשר למושל המחוז לשלוט טוב יותר בחוק ובסדר בעיר ולבודד קינים מהפכניים במידת הצורך. מועצת העיר, שנבחרה בבחירות מוניציפליות, מינתה בכל שנה נשיא, שתפקידו ייצוגי בעיקרו ותקציבה של העיר אושר ישירות על ידי המדינה. זה היה המצב עד 1975.

 חידוש המשרה 
החוק מה-31 בדצמבר 1975 (שנכנס לתוקפו לאחר הבחירות המוניציפליות של 1977) החזיר את תפקיד ראש עיירת פריז כראש מועצת העיר והמחוז, המונה 109 נבחרים, שממנים את ראש העיר. החשש המסורתי מפני ריכוז סמכויות בידי ראש העירייה נשמר והמשטרה העירונית אינה תחת סמכותו, אלא כפופה לממשלה. האיש שגיבש ועיצב את המשרה לאחר החזרתה היה "ראש העיר הנצחי" ז'אק שיראק, שכיהן כראש העיר בשנים 1977–1995.

 בית עיריית פריז 

בית העירייה של פריז הוא האוטל זה ויל (Hôtel de ville de Paris), שנמצא ברובע הרביעי של פריז.

אטיין מרסל, "ראש הסוחרים" של פריז (prévôt des marchands), ביצע את רכישתו של "בית העמודים" שבגדה הימנית בשמה של העירייה בחודש יולי 1357, ואליו הועבר מרכזם של המוסדות המוניציפליים של העיר. תחת מבנה זה הוקם במאה ה-16 היכל שתוכנן, לבקשת המלך פרנסואה הראשון, בידי האדריכל האיטלקי דומניקו דה קורטונה, שגם השתתף בתכנון טירת שמבור; והצרפתי פייר שמביז', שמזוהה בין היתר עם טירת פונטנבלו ועם קתדרלת סנלי. בניית האוטל-דה-ויל נמשכה מ-1533 ועד 1628, ובין 1836 ו-1850 נוספו לו גימורים ותוספות תוך שימורה של החזית הרנסאנסית. בימי "הקומונה הפריזאית" של 1871 נשרף הבניין, ולארכיונים, לספרייה העירונית ולאוספי-התעודות החשובים היה גורל דומה. המבנה הוקם מחדש בין 1874 ל-1882, לפי תוכנית של האדריכלים תאודור בּאלוּ ואדוּאָר דֶפֶּרְת. החזית, בסגנון נאו-רנסאנסי, ניסתה להתחקות אחר זו של הבניין שנשרף. הכיכר בחזיתו המערבית של הבניין - שב-1803 נקרא שמה כיכר העירייה, הפכה למרחב להולכי רגל בשנת 1982. לאורך ההיסטוריה מקום זה היה מוקד להתקהלויות של מתקוממים, מפגינים ומורדים.

 רשימת ראשי עיריית פריז 
הערה
* מת בעודו מכהן

 ראש עיר תקופת כהונהבחירות מפלגה 100px ז'אן סילבן באיי1776–1793 15 ביולי 1789 18 בנובמבר 1791 פטריוטים 1789 100px ז'רום פסיון דה וילנב1756–1794 18 בנובמבר 1791 1 בדצמבר 1792 ז'ירונדינים 1791 100px אנרי לפבר ד'אורמסון1745–1808 21 בנובמבר 1792 8 בדצמבר 1792 ז'ירונדינים נובמבר 1792 100px ניקולא שמבון1748–1826 8 בדצמבר 1792 14 בפברואר 1793 ז'ירונדינים דצמבר 1792 100px ז'אן-ניקולא פאש1746–1823 14 בפברואר 1793 10 במאי 1794 יעקובינים 1793 100px ז'אן-באטיסט פלוריו-לאסקו *1761–1794 10 במאי 1794 27 ביולי 1794 - נערף יעקובינים 1794 המשרה בוטלה (1794–1848) 100px לואי-אנטואן גראניה-פאז'ה1803–1878 24 בפברואר 1848 9 במרץ 1848 רפובליקאים מתונים מינוי 100px ארמן מארה1801–1852 9 במרץ 1848 19 ביולי 1848 רפובליקאים מתונים מינוי המשרה בוטלה (1848–1870) 100px אטיין אראגו1802–1892 4 בספטמבר 1870 15 בנובמבר 1870 רפובליקאים מתונים מינוי 100px ז'ול פרי1832–1893 15 בנובמבר 1870 18 במרץ 1871  הודח על ידי הקומונה רפובליקאים מתונים מינוי המשרה בוטלה (1871–1977) 100px ז'אק שיראק2019-1932 20 במרץ 1977 13 במרץ 1983 המפלגה הגוליסטית 1977 13 במרץ 1983 19 במרץ 1989 1983 19 במרץ 1989 22 במרץ 1995 1989 100px ז'אן טיברינולד ב-1935 22 במרץ 1995 25 במרץ 2001 המפלגה הגוליסטית 1995 100px ברטראן דלנואהנולד ב-1950 25 במרץ 2001 16 במרץ 2008 המפלגה הסוציאליסטית 2001 16 במרץ 2008 5 באפריל 2014 2008 100px אן אידלגונולדה ב-1959 5 באפריל 2014 מכהנת המפלגה הסוציאליסטית 2014

 קישורים חיצוניים 

 רשימת המכהנים בתפקיד, אתר עיריית פריז (ארכיון האינטרנט)
 - L’extension et l’administration de Paris sous l’Ancien Régime - "ההרחבה והמינהל של פריז תחת המשטר הישן", DREIF, Claude COTTOUR, ספטמבר 2008 

הערות שוליים

*
קטגוריה:פריז
*