טטיאנה קנליס אולייר

טטיאנה קנליס אולייר (נולדה ב-27 במרץ 1952) היא שחקנית תיאטרון, קולנוע וטלוויזיה ובמאית ישראלית.

 ביוגרפיה 
קנליס אולייר נולדה בעיר בוקרשט שברומניה. אביה היה מנהל אולפנים להקפת סרט תיעודים וסרטים עלילתים ואמה הייתה טכנאית בענף הקולנוע. להוריה הייתה חיבה גדולה לתיאטרון והיא נחשפה לעולם האמנות מגיל צעיר.

 קריירת משחק ברומניה 
קנליס אולייר למדה באקדמיה לקולנוע ותיאטרון בבוקרשט בין השנים 1971–1974. בעודה סטודנטית שיחקה בתיאטרון ה"אודיאון" תפקיד ראשי בהצגה "כוס המים" מאת המחזאי אז'ן סקריב. באקדמיה, למדה אצל המורה הידועה בקשיחותה ובכישרונה - סנדה מנו, בתו של אחד השחקנים הגדולים ברומניה.

קנליס אולייר החלה את קריירת המשחק המקצועית שלה בשנה השלישית ללימודיה באקדמיה (מתוך ארבע שנות לימוד), לאחר שקיבלה הצעה להשתתף בהצגה "עמודי החברה" מאת הנריק איבסן בתיאטרון רפרטוארי בבושקרשט. מורתה סנדה מנו, סירבה בתוקף להשתתפותה של הסטודנטית בהצגה, בטענה שהיא טרם סיימה את לימודיה ואינה מוכנה עדיין לשחק בתיאטרון מקצועי. לאחר שנה אישורה את השתתפותה, ואף עבדה איתה לקראת האודישן. במשך ארבע שנות קריירה בתיאטרון ברומניה שיחקה במגוון תפקידים, בין השאר: אירינה הקטנה ב"שלוש אחיות" של צ'כוב, בתו של "החולה המדומה" של מולייר, ורוזין ב"הספר מסביליה".

בשנים אלו, רומניה הייתה תחת שלטונו של הרודן ניקולאה צ'אושסקו, ועל כן, היה מאוד קשה לצאת מגבולות רומניה. משפחתה חיכתה כ-20 שנים לקבלת אישור העלייה לישראל. מצד המשפחה, דודה (מצד האב) הגיעו ראשון והכין את הקרקע לעליית שאר בני המשפחה. דודה של קנליס סייע לה להשיג עבודה ראשונה כשחקנית, והצליח לגייס לעזרתה את שלמה בר-שביט והמורה אפרים אבא, אשר ליווה את טטיאנה בשנותיה הראשונות בישראל.

 קריירת משחק בישראל 
בשנת 1978, בשהייתה בת 26, עלתה לישראל יחד עם בעלה, המוזיקאי קוסטין קנליס אולייר והוריה. כשהגיעה החלה ללמוד עברית באולפן, ובליווי המורה אפרים אבא, אשר עזר לה עם ההגיה העברית הייתה מוכנה לגשת לאודישנים בתיאטראות בארץ. תפקידה הראשון היה סטטיסטית בהצגה "מלך מרוקאי" ב"הבימה" באפריל 1980. אחר כך פגשה בגרי בילו, שהיה באותה העת המנהל האומנותי של תיאטרון באר שבע, והיא הצטרפה לצוות התיאטרון. בשנים 1980–1982 שיחקה קנליס אולייר בבאר שבע, בין תפקידיה היו: "איבאנוב" (סאשה), "מידה כנגד מידה" (איזבלה), "שש נפשות מחפשות מחבר" (הבת החורגת), "אגדות מיערות וינה" (מריאן), "אפר" (אן), "מודיליאני" (ביאטריס הסטינגס), "שפע" (סוזן).

לאחר מכן, שיחקה כשנה בתיאטרון חיפה בהצגות: "מלחמת טרויה לא תהיה" (הלנה), "אנטיגונה" (אנטיגונה).

בשנת 1985 הצטרפה לתיאטרון "הבימה" שם משחקת ומביימת מאז. בין ההצגות ב"הבימה" בהם השתתפה היו: "נסים ונפלאות בקופסאות שימורים" (מרגרטה), "הדוד וניה" (סוניה), "האב" (לאורה), "אדם" (נדיה), "חתונת הדמים" (הכלה), "אותלו" (אמיליה), "נושים" (טקלה), "שלוש אחיות" (מאשה), "החגיגה" (אלסה), "משוגעת" (אדית), "סונטת סתיו", ו"ברטוד ואגנס" (אגנס). כמו כן ביימה את המחזות: "פרפרים הם חופשיים" ו"מישהו שישמור עלי".

השתתפה בפסטיבל "תאטרונטו" עם המונודרמה "הקארקאל" שביים שחר סגל.

בשנת 1991 שיחקה בסדרת הטלוויזיה "האיש מהצד האחר", על־פי ספרו של אורי אורלב.

בשנת 1995, החלה קנליס אולייר ללמד משחק במכללת סמינר הקיבוצים, בהמלצתו של הבמאי חנן שניר. המנהל דאז, ישראל סקר, הציע לה להישאר ולחנוך את תלמידי המשחק בסמינר והיא מלמדת במכללה מאז.

ב-2015 שיחקה בדרמה "קאפו בירושלים" בבימויו של אורי ברבש.

במרץ 2023 הופיעה בהצגה לאופולד-שטאט בתיאטרון הבימה. בנוסף, השתתפה בהצגה מניין נשים בהבימה.

פרסים והוקרה
 1982 - פרס "ורד הכסף" של העיתון "מעריב", כשחקנית השנה בתיאטרון.
 2004 - פרס ע"ש שרגא בר מטעם תיטראון הבימה, על בימוי "פרפרים הם חופשיים".

 קישורים חיצוניים 


  - ריאיון

הערות שוליים

קטגוריה:שחקניות תיאטרון ישראליות
קטגוריה:שחקני תיאטרון ישראלים
קטגוריה:שחקניות קולנוע וטלוויזיה ישראליות
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1952