איסור קדשה

איסור קדשה הוא מצוות לא תעשה מדאורייתא האוסרת, לפי הרמב"ם, על בני ובנות ישראל לעסוק בזנות. לפי דעות אחרות האיסור מתייחס למשכב של יהודי עם שפחה כנענית או של עבד כנעני עם יהודיה.

 מקור המצווה 
האיסור נכתב בספר :  משמעות המילה "קדשה" בפסוקים אחרים מתייחסת לזונה, ועל כן מפרש הרמב"ם שגם האיסור מתייחס לקיום יחסי מין עם זונה.
עם זאת, בגלל הופעת המילה "קדשה" בכמה פסוקים העוסקים בעבודה זרה, היו שפירשו שקדשה הייתה אישה שקיימה יחסי מין לצרכים פולחניים. פרשנות זו מבהירה את הפסוק המופיע מיד לאחר המצווה: 

 גדרי המצווה 
לפי הרמב"ם האיסור כולל כל קיום יחסי מין ללא קידושין:

ראשונים אחרים חלקו על הרמב"ם בביאור האיסור. לדעת הרמב"ן האיסור מוטל על בית הדין או על הציבור, שלא יאפשרו את קיומה של תופעת הזנות בעם ישראל, אך אינו מתייחס באופן ספציפי לבועל ולנבעלת. לדעת בעלי התוספות, על פי תרגום אונקלוס לפסוק, האיסור כלל אינו מתייחס לזנות, אלא לאיסור ביאה על עבדים ושפחות, כלומר איסור על יהודי מבני ישראל הבא על שפחה כנענית ועל עבד כנעני הבא על בת ישראל.



ראו גם
 אתנן זונה ומחיר כלב
 מעשה יהודה ותמר
 זונה (הלכה)

קישורים חיצוניים

הערות שוליים

קטגוריה:מיניות ביהדות
קטגוריה:מצוות לא תעשה
קטגוריה:תרי"ג מצוות