יצחק דמיאל

יצחק דמיאל (1892 – 24 בינואר 1972) היה סופר ומורה עברי. כתב את סיפור הילדים המפורסם שמלת השבת של חנה'לה.

 ביוגרפיה 
יצחק דמיאל נולד בשם יצחק שוַוייגֶר, בראדומישל להוריו נחמה וצבי אריה. קיבל חינוך מסורתי בחדר ובישיבה, וכן לימודים כלליים בגימנסיה באודסה ובאוניברסיטת מוסקבה. לפני עלייתו ארצה עסק בהוראה בוורשה, בצ'נסטוכוב, בגימנסיה של מאיר בלבן בלבוב ובלודז'. בלודז' ערך את העיתון לנוער "צפרירים" עד הגיליון הארבעה עשר.

דמיאל עלה לישראל ב-1920, ובתחילת ימיו בארץ שימש מורה בין פועלי "גדוד-העבודה" בכביש טבריה-צמח, אחר כך עבד בחברת החשמל.

ממייסדי קבוצת עין חרוד, ואז היה עורך כתב העת מחיינו.

התחתן בשנת 1931 עם חנה (לבית הרשברג). לימים הועלתה ההשערה כי בהשראת שם אשתו העניק דמיאל לגיבורת הסיפור שמלת השבת של חנה'לה את שמה, על שם רעייתו.

ממקימי סמינר המורים על-שם שיין בגבעת השלושה, ומראשי המורים בו.

בין מייסדי ההסתדרות ובין מניחי היסודות לזרם העובדים בחינוך.

דמיאל פרסם מאמרים, הגיגים ועיונים בעיתונות העברית מלפני מלחמת העולם הראשונה ובארץ, בעיקר בעיתונות הפועלים. עיוניו האחרונים עסקו בעמדת הדת בתקופתנו.

בערוב ימיו התקרב לרבי מנחם מנדל שניאורסון, חזר בתשובה וקיים מצוות באורח מלא. נהג להתפלל בבית הכנסת חב"ד ברמת גן.

יצחק דמיאל נפטר בתל אביב ב-24 בינואר 1972 ונקבר בבית העלמין הדרום. בנו, רזי דמיאל, היה פרופ' לזואולוגיה באוניברסיטת תל אביב.

 ספרים 
 במחנק, קיוב, 1913
 השפיפון, 1921
 על המפתן, 1927
 אשר ספרתי לילדתי, ח"א 1937 ח"ב 1941
 אני קורא בתורה, 1944
 בית נחמן, 1945
 מפה ומשם, 1946
 ספורי הניסים במקרא והוראתם, 1952
 להליכתנו, 1954
 ישראל ליחדו, 1958
 על הסף (בהוצאת עם עובד), 1960

 קישורים חיצוניים 



 יצחק דמיאל, לקסיקון הספרות העברית החדשה
 מכתבים מהרבי מליובאוויטש זצ"ל לשאלות באמונה ששלח יצחק דמיאל בשם קבוצת צעירים: מכתב א, מכתב ב, מכתב ג.

 הערות שוליים 

קטגוריה:אנשי העלייה השלישית
קטגוריה:אנשי חינוך ביישוב
קטגוריה:סופרי ילדים ונוער ישראלים
קטגוריה:סופרים כותבי עברית ביישוב
קטגוריה:חוזרים בתשובה
קטגוריה:אישים הקבורים בבית העלמין הדרום
קטגוריה:חברי גדוד העבודה
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1892
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-1972