נשיא קרואטיה

נשיא קרואטיה (בקרואטית: Predsjednik Hrvatske), הנקרא באורח רשמי נשיא הרפובליקה (Predsjednik Republike) הוא ראש המדינה, המפקד העליון של הכוחות המזוינים והנציג הראשי של רפובליקת קרואטיה הן בתוך שטחיה והן מחוצה לה. הנשיא עומד בראש סדרי הקדמה הממלכתיים בקרואטיה. אך, עם זאת, הנשיא אינו ראש הרשות המבצעת ("נשיא לא-ביצועי") מאחר שבקרואטיה רווחת שיטת הממשל הפרלמנטרית, בה ראש הממשלה הוא הפוליטיקאי הבכיר ביותר בפוליטיקה היום-יומית.

הנשיא מתחזק ומתפעל את מערכת השלטון הלאומי, ושומר על עצמאותה ושלמותה הטריטוריאלית של המדינה. לנשיא היכולת לכונן בחירות כלליות ויוצאות דופן לפרלמנט הקרואטי (באופן שייקבע על ידי החוקה), כמו גם להורות על עריכת משאל עם (בהתניית ראש הממשלה). הנשיא ממנה רשמית את ראש ממשלת קרואטיה על בסיס מאזן הכוחות בפרלמנט והתייעצויות עם ראשי המפלגות הפרלמנטריות, מעניק חנינה, עיטורים צבאיים ואזרחיים ופרסים אחרים. הנשיא והממשלה משתפים פעולה בניהול מדיניות החוץ. בנוסף, הנשיא הוא המפקד העליון של הצבא הקרואטי. הנשיא ממנה את מנהל סוכנות הביטחון והביון בהסכמת ראש הממשלה. הנשיא רשאי לפזר את הפרלמנט בנסיבות שנקבעו על ידי החוקה. אף על פי שנהנה הנשיא מחסינות, הוא עלול לעמוד בפני הליך הדחה בגין הפרת החוקה. במקרה של נבצרות זמנית או קבועה ואי-יכולת למלא את תפקידו כראוי, יושב ראש הפרלמנט ממלא את תפקידו של הנשיא בפועל עד שהלה יחזור למלא את תפקידו, או עד קיום לבחירות נשיאותיות לאחר חודשיים של בהם נעדר הנשיא ממשרדו.

המשרד של נשיא הרפובליקה (Ured Predsjednika Republike) מורכב מסגל מידי הצמוד לנשיא קרואטיה, בדומה לצוות התמיכה המעדכן ומדווח לנשיא אודות המאורעות הרלוונטיים. המשרד ממוקם בארמון הנשיאות שבזאגרב. חוקת קרואטיה מגדירה את המראה והשימוש בנס הנשיאותי, אשר מתנוסס על משכני משרד הנשיא, מקום מגוריו של הנשיא, כלל כלי הרכב הנשיאותיים בשימוש, ובאירועים טקסיים אחרים.

הנשיא נבחר בידי בעלי זכות בחירה אוניברסלית, בהצבעה חשאית, לתקופת כהונה בת חמש שנים. אם אף מועמד בבחירות לא ישיג למעלה מ-50% מכלל הקולות (כולל פתקים לבנים ופסולים), יתקיימו בחירות לנשיאות בשנית. החוקה של קרואטיה מקציבה את מספר תקופות הכהונה לשניים. הנשיא הנבחר נשבע לתפקידו בשבועה לפני שופטי בית המשפט החוקתי. פרניו טוג'מן זכה בבחירות הראשונות לנשיאות קרואטיה ב-1992 וב-1997. בתקופת כהונתו, החוקה שאומצה ב-1990 קבעה שיטת ממשל סמי-נשיאותית (כמו זו השוררת בצרפת), שהתחזקה עוד יותר בשנים הקרובות על ידי חוקים שנועדו לספק לטוג'מן סמכויות גורפות, שהתבטאו בנטילת רוב פרלמנטרי מיוחס בידי מפלגתו במהלך שנות ה-90 של המאה ה-20. לאחר מותו ב-1999, תוקנה החוקה וסמכויות נשיאותיות רבות הועברו לפרלמנט, לראש הממשלה ולממשלה. סטייפן מסיץ' זכה בשתי תקופות כהונה רצופות: בשנים 2000 וב-2005 וכיהן כנשיא עד 2010. איוו יוסיפוביץ' זכה בבחירות לנשיאות שנערכו בשנים 2009–2010 ועזב את המשרד בשנת 2015 לאחר שכוונתו להיבחר שנית לתפקיד ירדה לטמיון. הזוכה האחרון בבחירות לנשיאות, שנערכו בדצמבר 2019 ובינואר 2020, הוא זוראן מילנוביץ' שצפוי לכהן בתפקידו עד 18 בפברואר 2025.

 התפקיד, סמכויותיו ואחריויותיו 
נשיא קרואטיה, שבאופן רשמי כאמור נקרא "נשיא הרפובליקה" (בקרואטית: Predsjednik Republike) מייצג את הרפובליקה של קרואטיה בשטחיה ומחוצה לה כראש המדינה, מתחזק את התפעול והיציבות הסדירים של מערכת השלטון הלאומי ושומר העצמאות והשלמות הטריטוריאלית של המדינה. הנשיא מנוע מלכהן בכל תפקיד ציבורי או מקצועי אחר באופן סימולטני בעת נשיאותו.

ביכולתו של הנשיא לכונן הבחירות לפרלמנט הקרואטי ומכנס את הישיבה הראשונה של האספה הפרלמנטרית. הנשיא נדרש גם למנות ראש ממשלה, על בסיס מאזן הכוחות בפרלמנט. בדומה לתהליך במדינת ישראל, ראש המפלגה עליו הטיל הנשיא להרכיב ממשלה ולבנות רוב בפרלמנט נדרש לבקש את אמון הפרלמנט באמצעות רוב, על מנת לקבל מנדט לעמוד בראש הממשלה הקרואטית (לאחר שקיבל אמון מידי רובו המוחלט של הפרלמנט, הנשיא ממנה – באורח רשמי – את ראש המפלגה הפלוני לראש ממשלת קרואטיה בעוד שראש הממשלה הנכנס ממנה את השרים, באישורו הנוסף של יושב ראש הפרלמנט הקרואטי). הנשיא רשאי גם לערוך משאלי עם, להעניק חנינות ולהעניק פרסים ועיטורים מטעם המדינה.

 ענייני חוץ 
על-פי החוקה, נשיא קרואטיה והממשלה משתפים פעולה בגיבוש ויישום מדיניות החוץ של קרואטיה. הוראה זו של החוקה מהווה מקור סכסוך מזדמן בין הנשיא לבין הממשלה. הנשיא מחליט על הקמת נציגויות דיפלומטיות ומשרדים קונסולריים של הרפובליקה של קרואטיה במדינות אחרות, על-פי הצעת והמלצת הממשלה בכפוף לאישורו של ראש הממשלה. הנשיא, בעקבות החלטותיו של ראש הממשלה, ממנה ומאציל סמכויות לנציגים דיפלומטיים של הרפובליקה של קרואטיה – על-פי החלטות הממשלה – בכפוף לקבלת חוות דעת של ועדה רלוונטית מטעם הפרלמנט. הנשיא מקבל כתבי האמנה ומכתבי זיכרונות מנציגים דיפלומטיים זרים.

 ביטחון לאומי וצבא 
נשיא קרואטיה הוא המפקד העליון של הכוחות המזוינים של קרואטיה, ממנה וממלא את מקומם של המפקדים הצבאיים, בהתאם לחקיקה הרלוונטית. על פי החלטות הפרלמנט, הנשיא מכריז מלחמה ומבטל מצבי שלום. במקרים של איום מיידי על עצמאותה, אחדותה וקיומה של קרואטיה, רשאי הנשיא להורות על שימוש בכוחות מזוינים, גם אם לא תוכרז מלחמה, ובלבד שיורה על כך ראש הממשלה. במהלך מצב מלחמה רשאי הנשיא להודיע באופן רשמי על אסדרות מכוח ועל בסיס חוקים שהאציל לו הפרלמנט. בנסיבות כאלה, הנשיא רשאי לכנס ישיבות ממשלה ולנהל אותן. במקרה של איום מיידי על עצמאותה, אחדותה וקיומה של המדינה, או אם ימנעו הגופים השלטוניים מלמלא את חובותיהם החוקתיות באופן סדיר, רשאי הנשיא על-פי הצעתו של ראש הממשלה, להכריז על תקנות שמוציאות לפועל את חוקי המדינה. תקנות אלה חייבות בנוסף להיות באישורו של ראש הממשלה, אשר כוחו יפה. הנשיא נדרש להגיש תקנות שיעוגנו בחוק בידי הפרלמנט ושיאושרו על ידו באופן מידי, אחרת יבוטלו התקנות. הנשיא וראש הממשלה ממנים במשותף את ראשי רשויות הביטחון והביון של קרואטיה.

 פיזור הפרלמנט 

נשיא קרואטיה רשאי לפזר את הפרלמנט הקרואטי לפי בקשת הממשלה אם זו מציעה הצעת אמון בפני הפרלמנט ורוב חברי הפרלמנט לא תומכים בהצעה, או אם הפרלמנט נכשל באישור תקציב המדינה מאה ועשרים יום לאחר הגשת התקציב בפני מליאת הפרלמנט. החלטה זו צריכה להיות מאושרת על ידי ראש הממשלה אשר ייתן את תוקפו להחלטה. נוסף על כך, הנשיא רשאי לפזר את הפרלמנט אם הממשלה המכהנת נפלה בהצעת אי-אמון וממשלה חדשה לא תקום בתוך שלושים יום, או אם ממשלה חדשה לא יכולה לקום לאחר הבחירות הכלליות (לאחר תקופה מקסימלית בת כשלושה חודשים). עם זאת, ביכולתו של הנשיא לא לפזר את הפרלמנט לבקשת הממשלה אם הנשיא נחשד בהפרת הוראות החוקה.

 משרד הנשיא 
משרד נשיא הרפובליקה (בקרואטית: Ured Predsjednika Republike) מורכב מסגל מידי הצמוד לנשיא קרואטיה, בדומה לצוות התמיכה המעדכן ומדווח לנשיא אודות המאורעות הרלוונטיים. החל מחודש מאי 2008 הועסקו במשרד 170 עובדים, כאשר כמות העובדים המקסימלית שיכולים לעבוד בסגל המשרד היא 191 כפי שנקבע בתקנות הארגון הפנימי של לשכת נשיא קרואטיה. בתקציב המדינה של קרואטיה לשנת 2009 הוקצו למשרד כ-54 מיליון קונה (כ-7.3 מיליון אירו). משכורתו החודשית של הנשיא היא 23,500 קונה (כ-3,170 אירו) נטו.

משרד הנשיא נוסד באמצעות צו נשיאותי שפורסם על ידי הנשיא פרניו טוג'מן ב-19 בינואר 1991. בראש המשרד עומד ראש סגל ("פרדסטויניק אורדה"), הממונה באופן אישי על ידי הנשיא. הנשיא מכריז על חוקי עזר המסדירים את הרכב המשרד. המשרד מעסיק יועצים לנשיא וכולל שמונה מחלקות, ארבע מועצות, ועדת חנינה נשיאותית ושני ועדות סמלים ופרסים.
משרד נשיא הרפובליקה של קרואטיהתפקידבעל המשרהראש הסגלאנמריה קיריניץ'ראש המשרד האישי של נשיא הרפובליקהנטליה המלינההמזכיר הכללי של משרד נשיא הרפובליקהמרים קטוליץ'
ראש הסגלתקופת כהונהנשיא הרפובליקההתחלהסיוםחרבויה סריניץ'15 באפריל 19927 באוגוסט 1992פרניו טוג'מןיורה ראדיץ'7 באוגוסט 199212 באוקטובר 1994חרבויה סריניץ'12 באוקטובר 199424 בנובמבר 1995איבו סאנאדר24 בנובמבר 19955 בנובמבר 1996חרבויה סריניץ'5 בנובמבר 19961998איוויצה קוסטוביץ'1998ינואר 2000ז'ליקו דוברנוביץ'22 במאי 200027 באפריל 2001סטייפן מסיץ'דאבור בוז'ינוביץ'10 בפברואר 200430 בספטמבר 2005בוריס ספרם1 באוקטובר 2005שלהי 2007אמיר מוהארמי1 באפריל 200819 בפברואר 2010יוסקו קליסוביץ'19 בפברואר 201031 בדצמבר 2011איוו יוסיפוביץ'ויטו טורסיץ'1 בפברואר 201218 בפברואר 2015דומאגוי יורצ'יץ'19 בפברואר 20152 במאי 2016קולינדה גרבר-קיטרוביץ'אנמריה קיריניץ'2 במאי 201618 בפברואר 2020אורסאט מילייניץ'18 בפברואר 2020מכהןזוראן מילנוביץ'

 נשיאי קרואטיה 
ב-30 במאי 1990 נבחר פרניו טוג'מן על ידי הפרלמנט ל"נשיא נשיאות הרפובליקה הסוציאליסטית של קרואטיה". אז, הישות הקרואטית הייתה עודנה חלק מהרפובליקה הפדרלית הסוציאליסטית של יוגוסלביה. טוג'מן ניהל את המשרד יחד עם סגני נשיא אחדים במשרד הנשיאות. הנשיאות הקולקטיבית צומצמה לשבעה חברים ב-25 ביולי 1990, ושמה של הרפובליקה הפנים-יוגוסלבית שונה ל"הרפובליקה של קרואטיה" על ידי הוצאת המילה סוציאליסטית משמה ושמות מוסדותיה. הנשיאות הקולקטיבית בוטלה לחלוטין ונהפכה לתפקיד "נשיא הרפובליקה של קרואטיה" עם אימוץ חוקה חדשה ב-22 בדצמבר 1990.

הפרלמנט הקרואטי הכריז על עצמאות ב-25 ביוני 1991, ובכך נהפך טוג'מן רשמית לנשיאה הראשון של אומה קרואטית עצמאית. התיקונים החוקתיים של נובמבר 2000 ביטלו את שיטת הממשל החצי-נשיאותית (כמו זו שבצרפת) לטובת רפובליקה פרלמנטרית (עם נשיא הנבחר ישירות על ידי העם) ובנוסף הפכו את מוסד הנשיאות למוסד אי-מפלגתי. דהיינו, גם אם הנשיא נבחר מטעם מפלגה מסוימת, עליו להתפטר מהמפלגה טרם כניסתו לתפקידו כנשיא. את טוג'מן החליף סטייפן מסיץ' שכיהן בתפקיד עשור, ואת האחרון ירש איוו יוסיפוביץ'. קולינדה גרבר-קיטרוביץ', היא האישה הראשונה שכיהנה בתפקיד.
+מקרא: דיוקןהנשיאתקופת כהונהמפלגההתחלהסיום1מרכז|100px פרניו טוג'מן30 במאי 199012 באוגוסט 1992האיחוד הדמוקרטי-קרואטי12 באוגוסט 199212 באוגוסט 199712 באוגוסט 199710 בדצמבר 19992מרכז|100pxסטייפן מסיץ'18 בפברואר 200018 בפברואר 2005מפלגת העם הקרואטית (לאחר מכן עצמאי)19 בפברואר 200518 בפברואר 20103מרכז|100pxאיוו יוסיפוביץ'19 בפברואר 201018 בפברואר 2015המפלגה הסוציאל-דמוקרטית4 מרכז|100pxקולינדה גרבר-קיטרוביץ'19 בפברואר 201518 בפברואר 2020האיחוד הדמוקרטי-קרואטי5מרכז|100pxזוראן מילנוביץ'19 בפברואר 2020מכהןהמפלגה הסוציאל-דמוקרטית

 קישורים חיצוניים 



 הערות שוליים 

*
קטגוריה:קרואטיה: פוליטיקה