אשוט נדניאן

אשוט נדניאן (בארמנית: Աշոտ Նադանյան; נולד ב-19 בספטמבר 1972) הוא שחמטאי ארמני בדרגת אמן בינלאומי, תאורטיקן של שחמט, ומאמן שחמט.

ההישגים הבולטים שלו הם בתחום תאוריית הפתיחה והאימון. שתי וריאציות של פתיחה נקראות על שמו: וריאציית נדניאן בהגנת גרינפלד והתקפת נדניאן בפתיחת רגלי המלכה. הוא התחיל לאמן בגיל 22, והכשיר שלושה רבי אמנים. הוא אימן את הנבחרות הלאומיות של כווית ושל סינגפור והוענקו לו תוארי כבוד, ביניהם מאמן כבוד של ארמניה ב-1998 ומאמן בכיר של פיד"ה ב-2017.

הוא התחרה ב-1996 באולימפיאדת שחמט. לדברי ולרי צ'כוב, נדניאן הוא "בעל פוטנציאל עצום בשחמט, אבל הוא לא היה מסוגל למצוא מספיק זמן כדי לעבוד באופן מקצועי על המשחק שלו." לבון ארוניאן אמר כי בשל המצב בארמניה, נדניאן "לא היה מסוגל להציג אפילו עשירית מכישרון המשחק שלו."

עקב סגנון ההתקפה היצירתי שלו, נדניאן תואר כ"גאון אקסצטנרי", וכ"טל הארמני" ו"אחיו-למחצה של קספרוב". הפרק השישי בספרו של טיבור קרוליי משנת 2009, Genius in the Background, מוקדש לנדניאן.

 תחילת דרכו 
נדניאן נולד ב-19 בספטמבר 1972 בבאקו, אזרבייג'ן, אשר הייתה אז חלק מברית המועצות, לסרגיי ואירינה, מעצבי שיער. אביו לימד אותו לשחק שחמט כשהיה בן שבע. המאמן הראשון שלו היה רפאל סרקיסוב, אשר קיבל אותו בתור תלמיד בבית הספר ספרטק בבאקו. במאמר שלו The Voiceless Old Man נרדיאן כתב שכאשר הוא היה בן תשע או עשר לא היו כמעט תחרויות שחמט שבו שחקנים צעירים יכולים היו לשחק עם הבוגרים, ולכן לעיתים קרובות הוא הלך לגן ליד הבית שלו לשחק שחמט עם מבוגרים חובבי שחמט. הוא זכר כי באחד ממשחקים אלו הוא שיחק נגד איש זר, שקט ומסתורי, שהסתבר שהיה אלוף השחמט ולדימיר מקוגונוב. ב-1986 ו-1987 נדניאן ניצח באליפות הנוער עד גיל 16 של אזרבייג'ן. עם תחילת מלחמת נגורנו קרבאך ב-1988, נאלצה משפחתו לעזוב את באקו, ולברוח לארמניה.

 קריירת שחמט 
נדניאן שיחק באליפות הנוער בשחמט של ברית המועצות בשנים 1987, 1988 ו-1989, באליפות ארמניה בשנים 1997, 1998 ו-1999 (אז זכה במקומות 7-8), באולימפיאדת השחמט 1996 בירוואן, בגביע מועדון השחמט של אירופה ב-1997, בטורניר האזורי בפנורמו בשנת 1998, שם הוא דורג 7–11 מתוך 72 המשתתפים, באליפות אירופה בשחמט בשנים 2000 ו-2014 ובאליפות בליץ ומשחק מהיר של פיד"ה בשנת 2013 בחנטי-מנסיסק. ב-2014, כשהוא משחק בלוח 4, הוא סייע לקבוצה שלו BKMA ירוואן לזכות במדליית כסף באליפות ארמניה בשחמט קבוצות.

 סגנון וחוזקות 
נדניאן הגיע למד כושר הטוב ביותר שלו ביולי 1997 עם 2475 נקודות. הביצוע הטוב ביותר שלו היה בתחרות אירופלוט הפתוחה במוסקבה, בשנת 2002, שבה הוא השיג חמש מתוך תשע נקודות אפשריות (56%), ציון העולה על הנדרש לציון הראשון שלו לתואר רב-אמן בחצי נקודה. הציון השני שלו לרב-אמן שלו הגיעה בתחרות מוסקבה 2004, שם הוא השיג שמונה נקודות מתוך אחת עשרה אפשריות עם רמת ביצוע (פרפורמנס) של 2630.

לנדניאן סגנון משחק הרפתקני ובעל דמיון, ואפילו הטעויות שלו, על פי טיבור קרוליי, "מכילים אלמנטים של יצירתיות". הוא אוהב ליצור עמדות חדשניות ולא טיפוסיות ישר מהפתיחה, לעיתים קרובות באמצעות תמרונים משונים. פתיחות בלתי שגרתיות במשחק היו תמיד חלק מן הרפרטואר שלו (למשל הפתיחה הפולנית, גמביט בודפשט).

מגזין Kingpin כינה אותו "גאון אקסצנטרי". טיבור קרוליי הקדיש לו פרק בספרו משנת 2009 Genius in the Background וכינה אותו בבדיחות הדעת, "אחיו למחצה של קספרוב", שכן קספרוב ונדניאן שניהם אומנו על ידי אלכסנדר שקרוב, וקיים דמיון בסגנון משחקם. בפרט, קרוליי מדגיש את היכולת שלהם ליישם רעיונות אפקטיביים בקצה הלוח, ומייחס זאת להשפעת "אביהם בשחמט" המשותף. כדוגמה של התקדמות רגלי מן האגף לעומת מרכז סולידי, ג'ון ל. ווטסון, בספר השחמט שלו משנת 2003, Chess Strategy in Action מציין את המשחק בין נדניאן לרוסלן פונומריוב, בשנת 1997 בקייב, וקורא לו "כמעט סאטירה על שבירת הכללים", שכן תשעה מתוך 13 המהלכים הראשונים של הלבן היו של רגלים, כשרק אחד מהם היה של רגלי מרכזי, ועדיין השחור הושם בעמדה קשה מאוד.

זוכה גביע העולם בשחמט 2005 לבון ארוניאן אמר על נדניאן: "התשוקה שלו ליופי, המסירות שלו לאסכולה הרומנטית של השחמט, תמיד היו מעוררי השראה." רב-האמן וולרי צ'כוב ציין כי "יחד עם תכונות חיוביות כמו הבנה מורכבת של עמדות דינמיות, חוש יוזמה טוב מאוד, וחשיבה מהירה, למשחק של אשוט יש כמה היבטים שליליים כמו רפרטואר חלש של פתיחות, הגנה לא טובה, וכן הפן הפסיכולוגי של המשחק."

 תאורטיקן שחמט 
Grünfeld Defence, Nadanian Variation

 1.d4 Nf6 2.c4 g6 3.Nc3 d5 4.cxd5 Nxd5 5.Na4

נדניאן תרם לתאוריית הפתיחה עם שתי וריאציות על שמו: וריאציה נדניאן בהגנת גרינפלד (אחרי המהלכים 1.d4 Nf6 2.c4 g6 3.Nc3 d5 4.cxd5 Nxd5 5.Na4) ותקיפת נדניאן בפתיחת רגלי המלכה (אחרי המהלכים 1.d4 Nf6 2.Nf3 h6 3.c4 g5). הווריאציה הראשונה שומשה בידי רבי אמנים חזקים רבים, כגון ויקטור קורצ'נוי, מקסים ושייה-לגראב, בו צ'יאגז'י, אלכסנדר ריאזנצב, וולטר בראון, סמבט לפוטיאן, ג'ונתן רוסון, אנדריי חרלוב, בוגדן לליץ', ואיגור ליסיי, ואילו השני מעולם לא נהנה מפופולריות בקרב שחקני הדרגות העליוניות.

כפי שתיאר אותו ג'ון דונלדסון כ"יוצר החידושים הבלתי נדלה", הוא עשה מספר חידושים בולטים אחרים, כולל:
 1.d4 d5 2.c4 e6 3.Nc3 Be7 4.Nf3 Nf6 5.Bf4 0-0 6.e3 c5 7.dxc5 Bxc5 8.Qc2 Nc6 9.a3 Qa5 10.Ra2;
 1.d4 Nf6 2.c4 e6 3.Nf3 b6 4.g3 Ba6 5.b3 Bb4+ 6.Bd2 Be7 7.Bg2-c6 8.Bc3 d5 9.Ne5 Nfd7 10.Nd3;
 1.c4 e5 2.Nc3 הפג 6 3.Nf3 Nc6 4.g3 e4 5.Ng5 Ng4;
 1.Nf3 c5 2.c4 Nc6 3.Nc3 e5 4.e3 Nf6 5.d4 e4 6.d5 exf3 7.dxc6 bxc6 8.e4. ארוניאן השתמש בחידוש הזה נגד פביאנו קרואנה בסוונגאר ב-2012 והפיל רגלי במהלך 19. הוא התגאה בכך שזו המצאה של השני שלו.

נדניאן גם תרם ניתוחי שחמט רבים לפרסומים ברחבי העולם, כולל Chess Informant,  New In Chess Yearbook, Europe Échecs, 64, Kaissiber ו-Szachy Chess. הוא היה בעל טור באתר Chessville.com וגם כתב עבור ChessBase ועבור האתר של האקדמיה הארמנית לשחמט.

על פי רב-האמן הרוסי איגור זייצב, נדניאן הוא "אחד מחוקרי הפתיחות החשובים ביותר".

 מאמן 
אחרי שנדניאן סיים את לימודיו במכון המדינה הארמנית לתרבות גופנית ב-1994, הוא הפך למאמן שחמט. בגיל 26 הוא היה ה"כבוד המאמן של ארמניה" הצעיר ביותר לזכות בתואר זה. בין תלמידיו כלולים רבי האמן גבריאל סרגיסיאן, ורוז'אן אקוביאן, ודאוויט ג. פטרוסיאן. הוא מדי פעם סייע גם לרב-האמן טיגראן ל פטרוסיאן.

מדצמבר 1999 עד אוגוסט 2001, נדניאן עבד בתור מאמן הנבחרת הלאומית של כווית. בין 2005 ל-2010, הוא היה המאמן הלאומי של קבוצת הגברים של סינגפור. ב-2007 הוא קיבל את התואר של מאמן פיד"ה. ב-2017, הוענק לו תואר פיד"ה של מאמן בכיר (FST), הרמה הגבוהה ביותר של מאמני שחמט.

במהלך חודש פברואר 2011, נדניאן, יחד עם צוות של חמישה רבי אמן—וואנג האו, מובססיאן, סרגיסיאן, פשיקיאן ומלקומיאן, ערך מחנה אימונים בצגקדזור, כדי לעזור ללבון ארוניאן, חברו ושותפו למשחק של נדניאן, התכונן לתחרות המועמדים של מחזור אליפות העולם בשחמט 2012.

נדניאן אמר פעם בראיון שאחד האירועים השמחים של חייו היה סיום אולימפיאדת השחמט 2006 בטורינו בשנת 2006, כאשר התלמיד שלו סרגיסיאן היה לאלוף אולימפי עם הקבוצה הארמנית, והתלמיד השני שלו, אקוביאן, זכה במדליית ארד עם נבחרת ארצות הברית. באולימפיאדה בדרזדן, הסיפור חזר על עצמו: סרגיסיאן זכה במדליית זהב לקבוצות ואקוביאן בארד.

 חיים אישיים 
 פעילויות שחמט ותחביבים אחרים 
אחד מתחביביו של נדיניאן, בנוסף לקריאה והופעות פסנתר קלאסי, וכתיבת פתגמים, הוא כתיבת בעיות שחמט הרכב. בעיית השחמט הראשונה שחיבר הופיעה בשנת 1986 ומאז הוא חיבר כחמישים בעיות, מתוכם הוא מחשיב כעשר או שתים עשרה כטובות. הוא אוהב בעיקר בעיות שבהן בסוף הלבן מנצח עם מלך ופרשים בלבד. בעוד שני פרשים אינם יכולים לכפות מט נגד מלך בודד, הם יכולים לעשות זאת במקרים חריגים מסוימים, כאשר לצד השני יש רגלים או כלים אחרים. הרעיון מגולם באופן הברור ביותר בבעיה המקורית של נדניאן עם שבעה פרשים (ר' תרשים). בדצמבר 2009, ChessBase פרסם שלוש בעיות של נדניאן בתמת פרשים, וקראו לו "מלחין שחמט היפופילי".

נדניאן גם אוסף ספרי שחמט, ויש לו ספריה פרטית של יותר מאלף כרכים.

הוא גם משחק שחמט בהתכתבות.

 משפחה 
נדניאן חי בירוואן. הוא נשוי מאז 1999 לאוולינה זחריאן, והם הורים לבן ובת.

 ספרים 


 לקריאה נוספת 











 קישורים חיצוניים 


 ריאיון עם אשוט נדניאן באתר SGChess.net
 הבלוג של אשוט נדניאן

 הערות שוליים 

קטגוריה:שחמטאים ארמנים
קטגוריה:אספני ספרים
קטגוריה:אמנים בין-לאומיים
קטגוריה:שחמטאים שהשתתפו באולימפיאדת השחמט
קטגוריה:מאמני שחמט
קטגוריה:פרובלמאים
קטגוריה:כתבי שחמט
קטגוריה:באקו: אישים
קטגוריה:שחמטאים סובייטים
קטגוריה:אזרים שנולדו ב-1972