אליאס מואדב

אליאס מואדב (בערבית:  إلياس مؤدب , שמו המקורי: איליה מוהדאב ששון; 6 בפברואר 1916, קהיר– 28 במאי 1952, קהיר) היה שחקן קומי יהודי-מצרי, אחד הגדולים של תור הזהב של הקולנוע המצרי.

ביוגרפיה
נולד לאבא יהודי סורי ואמא יהודיה-מצרייה, בעיר טנטא. כאשר היה בן ארבע, המשפחה עוברת לקהיר וגר ברובע היהודי העתיק של קהיר. סיים את בית-הספר Lycée ב-1932

בתחילת דרכו עבד בחנות המשקפיים של אביו ותיקן שעונים, אך במהרה עבר לעולם הבידור וב־1944 החל להשתמש בשם הבמה אליאס מואדב והחל את הקריירה האומנותית שלו כזמר ("מונולוגיסט" ) במועדון הלילה הידוע "אוברז' ", בו הוצג בפני השחקן והבמאי בישארה וואקים והשחקן הקומי איסמעיל יאסין, שפתחו לו את הדלתות לעבודה בעולם הקולנוע.

הופעת הבכורה הקולנועית שלו הייתה בשנת 1947 בסרטים כמו חביב אל־עומר ("אהוב חיי") ו־סטאת עפארית ("נשים הן שדות"). בתוך חמש שנים השתתף בכ־20 סרטים והפך לדמות מפתח בקומדיה המצרית, לצד גדולי התקופה כמו אסמאעיל יאסין, ליילה מוראד, סמיה גמאל, טהיה קריוקה, שדיה ו־אנואר וגדי.

מואדב הרבה לגלם דמויות קומיות שדיברו במבטא שאמי, עד כדי כך שרבים סברו שהוא סורי או לבנוני, כשלמעשה היה מצרי שורשי שגר ברחוב פיראח (רחוב התרנגולות) שברובע היהודי (חארת אל-יהוד).

בנוסף לעבודתו בקולנוע, הופיע במקביל בכמה מועדוני לילה יוקרתיים, ביניהם גם "אל-אריוזנה" ו-"חלימה פאלאס". כמו כן, לפרנסתו הופיע באירועים פרטיים כמו חתונות ובר מצוות עליהם קיבל שכר גבוה.

לאחר 1948 הופעל עליו לחץ מצד ארגונים ציוניים לעלות לישראל, אך הוא סירב ואמר: "מצרים היא מולדתי. כאן נולדתי וכאן אקבר." אך הוא הקפיד על שמירת המסורת היהודית.

סבל מכאבי ראש כרוניים ובשנת 1952 נפטר במהלך ניתוח להסרת גידול במוח, בגיל 36 בלבד. זכרו נותר חקוק ככוכב של תור הזהב של הקולנוע המצרי, ושמו הונצח בפסטיבלים קולנועיים במצרים, בהם פסטיבל לוקסור לסרטים מצריים ואירופיים.

פילמוגרפיה
 1947 - אהוב חיי (حبيب العمر)
 1948 - נשים הן שדות (الستات عفاريت)
 1948 - נשמה וגוף (الروح والجسد)
 1949 - אמבר (عنبر)
 1949 - אנשים מדברים (كلام الناس)
 1949 - המטפחת של היפה (منديل الحلو)
 1949 - רחוב אל-באהלואן (شارع البهلوان)
 1949 - ערב חג (ليلة العيد)
 1950 - עיניי ממצמצות (عينى بترف)
 1950 - מלכת היופי (ست الحسن)
 1950 - פלפל (فلفل)
 1950 - הגיבור (البطل)
 1950 - תנו לי לשיר (سيبوني أغني)
 1950 - גורל ומזל (قسمة ونصيب)
 1951 - עירני ורגוע (فايق ورايق)
 1951 - טיפות הטל (قطر الندى)
 1951 - הבנות מתוקות (البنات شربات)
 1952 - מגיע לך (حلال عليك)
 1952 - הנמר (النمر)
 הבית של נתאש (بيت النتاش)

קישורים חיצוניים

הערות שוליים

קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה יהודים מצרים
קטגוריה:אומנים יהודים שפעלו בארצות ערב
קטגוריה:יהודים הקבורים במצרים
קטגוריה:ילידי 1916

קטגוריה:נפטרים ב-1952