סלאוקיה פייריה

ממוזער|טטרדרכמא ממִטבעת סלאוקיה פייריה; הכיתוב בגב המטבע מציין את שמה של העיר, ומטול הברקים והרעמים של זאוס – את סמלהּ
ממוזער|סלאוקיה פייריה; סרקופג רומי במעלה העיר
ממוזער|סלאוקיה פייריה; קטע ממערכת מנהרות אספסיאנוס וטיטוס
סלאוקיה פייריה (ביוונית עתיקה: Σελεύκεια ἐν Πιερίᾳ, Seleucia Pieria; לעיתים נזכרת בספרות בשם Seleucia ad Mare, סלאוקיה ליד הים) הייתה עיר הנמל של אנטיוכיה בתקופות ההלניסטית והרומית. אתרהּ נמצא כ-35 ק"מ מדרום-מערב לאנטקיה בחבל האטיי, טורקיה, מצפון לשפך נהר עאצי ומדרום להר מוסה דאג שברכס הרי נור.

 תולדות העיר 
סלאוקיה פייריה נוסדה בסביבות שנת 300 לפנה"ס על ידי סלאוקוס הראשון ניקאטור, ובתחילתה שימשה כבירה המערבית של הממלכה הסלאוקית עד שאנטיוכיה תפסה את מקומה. סלאוקיה פייריה נמנתה עם ארבע ערים-אחיות (טטרפוליס) של סוריה הסלאוקית. במהלך המלחמות הסוריות במאה ה-3 לפנה"ס נכבשה העיר בידי התלמיים, ואף בנסיגתם מסוריה המשיכו לקיים בה חיל מצב, אולם בסופו של דבר חזרה לשליטת הסלאוקים. העיר הפכה לחלק מהפרובינקיה הרומית סוריה ב-64 לפנה"ס, עם כיבושי פומפיוס במזרח.

סלאוקיה פייריה הייתה אחד הנמלים הגדולים במזרח הים התיכון בתקופה הרומית, אולם הצטברות מתמשכת של סחף, הן משפך נהר אורונטס והן מזרמי שיטפונות הרריים, סתמה בהדרגה את מעגני הנמל וגרמה בכך להידרדרות העיר. רעידות אדמה ב-526  וב-528 חתמו את גורלה. מעגן סן סימאון  תפס את מקומה של סלאוקיה פייריה כנמלהּ של אנטיוכיה; מעגן זה מילא תפקיד משמעותי במצור הצלבני על אנטיוכיה במסע הצלב הראשון. על פי המסורת הנוצרית, פאולוס וברנבא יצאו מאנטיוכיה והפליגו מנמל סלאוקיה פייריה לקפריסין בשליחותם להפצת הנצרות.

 מבנה העיר ושרידיה 
אתרהּ של סלאוקיה פייריה נמצא בתחומי העיירה צֶ'ווליק (Çevlik) שליד העיר סמאנדאג , ושרידיה המעטים מפוזרים בשדות, על המדרונות הסלעיים במעלה העיירה וכן בשימוש משני בבניינים מאוחרים. המידע על מִתאר העיר שאוב מספרות מסעות בדורות שעברו ומסקרים וחפירות שנערכו בשנים 1932–1939 וכן מסקרים שהחלו באמצע שנות ה-90 של המאה ה-20. ממצאים שנאספו בשטחהּ, בעיקר רצפות פסיפס, מצויים במוזיאון הארכאולוגי של האטיי באנטקיה ובמוזיאונים נוספים.

ההיסטוריון פוליביוס, איש המאה ה-2 לפנה"ס, מתאר אותה בכתביו: 

העיר סלאוקיה פייריה, מראשיתה, נחלקה לעיר עילית ולעיר תחתית, שביניהן הפרידו מצוקים סלעיים. כל אחד מחלקי העיר הוקף בחומה, והם חוברו בגרם מדרגות רחב ובשער שעליו הוצבו שני מגדלי שמירה. בעיר העליונה מוקמו מבני הציבור, מקדשים ובתי אמידים. העיר התחתית נסמכה על הנמל והייתה מוקד הפעילות המסחרית שבזכותה שגשגה העיר. באתר העיר התחתית נחשפו אגורה ולצידה שורת חנויות, ממגורה גדולת-מידות ושרידים של בית מרחץ ושל תיאטרון קטן. סמוך לנמל נמצאו מחסנים ומספנה קטנה.

נמלהּ של סלאוקיה פייריה הורכב משני מעגנים: פנימי וחיצוני. חומות העיר התחתית הגנו על המעגן הפנימי ותעלה קישרה בינו לים הפתוח. במוצא התעלה לים ובהמשך לגדותיה בולטים שני שוברי גלים מקבילים זה לזה. שוברי הגלים שימשו כמזחים לספינות שלא הוכנסו אל המעגן הפנימי. עוד בסוף המאה ה-1 לספירה נבנתה מערכת הטיה של מי השיטפונות ההרריים כדי להגן על העיר מפניהם ובעיקר כדי למנוע הצטברות סחף בנמלהּ. המערכת (המכונה בזמננו בשם מנהרת אספסיאנוס וטיטוס) מורכבת משתי נְקָבות (שאורכן הכולל 121 מ') ומתעלות חצובות פתוחות והיא מוליכה אל הים. בתחילת המאה ה-4, בימי דיוקלטיאנוס, נחפרה תעלה זוויתית, באורך כ-800 מ', שהוליכה מן הים אל המעגן הפנימי ממערבו, לרגלי מדרון ההר. בכניסה מן הים אל התעלה הרומית החדשה נבנה מעגן חיצוני מוגן במגדלי שמירה.
על אף המאמצים, נמלה של סלאוקיה פייריה, שהיה סיבת קיומה של העיר, נסתם כמעט לחלוטין כבר במאה ה-5. על פי תיאורים מן המאה ה-19 השתרעה ביצה באתר המעגן הפנימי, ומאז הוא ניכר בשטח כשקע טופוגרפי רדוד מכוסה בשדות מעובדים ובמטעים.

 ראו גם 
 אנטיוכיה בתקופה ההלניסטית
 מנהרת אספסיאנוס וטיטוס

 קישורים חיצוניים 

 "סלאוקיה פייריה, טורקיה", באנציקלופדיית פרינסטון לאתרים קלאסיים 
 סלאוקיה פייריה באתר Livius.org 
 הטיג'ה פמיר,  מחקרים חדשים בנמלים של סלאוקיה פייריה, 2014 


 הערות שוליים 

קטגוריה:טורקיה: אתרים ארכאולוגיים
קטגוריה:הממלכה הסלאוקית
קטגוריה:יוון העתיקה: ערים בטורקיה
קטגוריה:אנטיוכיה