האירוויזיון למוזיקאים צעירים

ממוזער|מרטין קוט מנגן באקורדיון, 2014.
האירוויזיון למוזיקאים צעירים (באנגלית: Eurovision Young Musicians; בצרפתית: L'Eurovision des Jeunes Musiciens; לעיתים נכתב כקיצור: EYM, או Young Musicians) היא תחרות מוזיקה קלאסית דו-שנתית למוזיקאים צעירים עד גיל 18. התחרות מאורגנת על ידי איגוד השידור האירופי (EBU/UER) ומשודרת בטלוויזיה ברחבי אירופה בערוצי המדינות הנוטלות בה חלק.

תחרות זו היא אחד האירועים המשפיעים בעולם בקידום נגנים צעירים בתחום המוזיקה הקלאסית כשהצעירים הנוטלים בה חלק מתמחים במשך שנים בכלי נגינתם ובחלקם כבר נודעים בעת השתתפותם, בצד מנצחי תזמורת ושופטים בעלי שם עולמי. בנוסף לכך זוכה התחרות לחשיפה בפני קהל של מיליוני צופי טלוויזיה ולקהל חי של אלפים ואף עשרות אלפים משנות האלפיים. בין המשתתפים בהפקות התחרות שהם מהנודעים והמוערכים בעולם בתחום המוזיקה הקלאסית נמנים יוליה פישר ויוליאן רחלין כנציגים, פנחס שטיינברג וסימון יאנג כמנצחי תזמורת ויהודי מנוחין כנשיא צוות השיפוט.

התחרות הראשונה התקיימה במנצ'סטר, אנגליה, בריטניה ב-11 במאי 1982 ונטלו בה חלק בה 6 מדינות. בתחרות ניצח מרקוס פוליק מגרמניה המערבית, שניגן בפסנתר. אוסטריה היא המדינה המצליחה ביותר בתחרות, לאחר שזכתה בה חמש פעמים ב-1988, 1998, 2002, 2004, ו-2014 ואירחה את התחרות 6 פעמים. התחרות האחרונה התקיימה בבודו נורווגיה ב 17 אוגוסט 2024 ,והמנצח בתחרות היה הכנר האוסטרי לאונרד באומגארטנר.

היסטוריה
התחרות הראשונה של האירוויזיון למוזיקאים צעירים התקיימה במנצ'סטר, בריטניה ב-11 במאי 1982 ונטלו בה חלק  6 מדינות. ניצח בה מרקוס פוליק כנציגה של גרמניה המערבית, כשאחריה צרפת ושווייץ במקום השני והשלישי בהתאמה. גרמניה זכתה גם באירוויזיון 1982 כמה שבועות קודם לכן.

 כלי נגינה והופעתם הראשונה 
הרשימה מכילה רק כלים שהופיעו בשלבי הגמר של התחרויות (סיבובים מוקדמים או חצאי גמר אינם כלולים):
#כלי נגינההופעה ראשונהמדינה1פסנתר19822קלרינט19823כינור19824ויולה19845צ'לו19846קרן יער19887אקורדיון19908מפוחית פה19929טרומבון199410אורגן199411כלי הקשה199812קונטרבס200013חצוצרה200014נבל200015סקסופון200416אבוב200617חליל צד200618צימבלום201219בסון201220קאנון201221גיטרה201422חלילית201423דאבל בס201624טמבוריקה2016

מתכונת
התחרות כוללת אירוע גמר וחצאי גמר. הגמר משודר ברשתות טלוויזיה ורדיו במדינות משתתפות ובמדינות נוספות בעלות רשתות שידור החברות באיגוד השידור האירופי מראשית התחרות, ובשנות האלפיים הוצג מול קהל חי של אלפים ואף עשרות אלפים. שלב חצי הגמר חשוף בשנים האחרונות גם לציבור וגם דרך רשתות השידור, לאחר שבשנים מוקדמות נערך בפני צוות שיפוט וקהל מוזמנים בלבד. שני האירועים מבוססים על החלטה משותפת של צוות שיפוט המורכב ממומחים בתחום המוזיקה הקלאסית. עם זאת, מסוף העשור הראשון לשנות האלפיים קיים גם פרס בחירת הקהל. בגמר, המבוסס לרוב על שלב סינון, משתתפים בין חמישה לשמונה נציגים, העולים מבין מעל לעשרה ועד לעשרים כלל נציגי מדינות המשתתפים בשלב חצי הגמר. זאת פרט לתחרויות בשנים 2014 ו-2016 עם מעל לעשרה מתחרים בגמר, בהן לא נעשה סינון טרום-גמר, אלא סיבוב מקדים בתורת הצגה ראשונה של כלל היצירות שנרשמו באותן שנים והתחרו כולן (והוצגו שוב) היישר באירוע הגמר.

גמר
נציג אחד מכל מדינה ורשת שידור מבצע ומוביל יצירה על כלי הנגינה שבו הוא מתמחה, כשהוא מלווה על ידי תזמורת סימפונית של המדינה המארחת. עד לשנת 2012 השתתפו בין חמישה לשמונה נציגים, שעלו מבין כלל המשתתפים בשלב חצי-גמר. בשנת 2014 הופיעו בגמר כלל 14 הנציגים שנרשמו לתחרות לאחר שהופיעו בשלב "סיבוב מקדים" שהחליף את שיטת סינון שלב חצי הגמר. אותו דבר בשנת 2016, בה השתתפו בסיבוב המקדים ובגמר כלל 11 הנציגים שנרשמו. לפני כל ביצוע, מספר מנחה המופע על המבצע ועל היצירה. בסיום הביצועים נערך מופע אומנותי נוסף, לרוב ביצוע יצירה קלאסית נוספת, שבהפקה מסוימת למשל לוותה בשירת אופרה הכרוכה גם היא בתחום המוזיקה הקלאסית, ובהפקה אחרת הוצג ריקוד עכשווי כמפגן של התרבות הפופולרית. בכמה הפקות היה התוסף האומנותי קטעי ראיונות עם הנציגים לאחר כלל ביצועיהם או פיזור הראיונות כקטעי מעבר לפני כל ביצוע.

בתום הביצועים המתחרים מתדיין צוות השיפוט בפרטיות לבחירה במנצח, ובמקומות שני ושלישי; שאר הנציגים נותרים ללא דירוג. בתום המופע האמנותי מכריז צוות השיפוט על בחירתו, מהמקום השלישי למקום הראשון, ומוענקים בהתאם שלושה פרסים שהם פסלים ותעודות זכייה, מלגות לימוד, הופעה עם תזמורת סימפונית בקונצרט עתידי או גם פרס כספי. החל בתחרות לשנת 2008, גם אנשים במדינה המארחת מצביעים באמצעות שליחת מסרונים לבחירת "פרס הקהל", בנפרד מבחירת צוות השיפוט.

חצי גמר
שלב חצי-גמר נערך לסינון כלל המדינות ששלחו נציג, כבר מתקופת התחרויות הראשונות באמצע שנות השמונים, שמתוכם עולים לגמר בין חמישה לשמונה, פרט לשנים 2014 ו-2016. עד לשנת 2010 נערך אירוע חצי גמר אחד; משנת 2012 נערכים שניים לחלוקת כלל הנציגים לשתי קבוצות. בשלב חצי הגמר יכול כל נציג לבצע מספר יצירות ואם יעלה לשלב הגמר, יוכל לבצע בו יצירה אחרת, שלא הייתה בין ביצועיו בחצי הגמר. חצי הגמר מתקיים לרוב בתוך אולם לפני צוות שיפוט, אנשים המעורבים בהפקת התחרות ומוזמנים מהתקשורת. צוות השיפוט מכריז, ללא קביעת דירוג כלשהו, על מספר הנציגים שבחר להעלות לתחרות הגמר. תפקוד זה של צוות שיפוט הוא כאמור, פרט לתחרויות בשנים 2014 ו-2016.

תחרויות לאומיות-מקדימות
תחרות בריטית בשם "מוזיקאים צעירים", שהביאה את ההשראה לתחרות בינלאומית זו, שלחה את הזוכה בה לייצג את בריטניה. מדינות נוספות, כגון באזור סקנדינביה, מקיימות גם הן תחרויות לאומיות לבחירת נציג ותחרויות בינלאומיות קטנות משלהן, דבר שהביא בשנים 1982 ו-1984 לנציג משותף של כמה מהן בתחרות הבינלאומית.

השתתפות
ההשתתפות מורכבת בעיקר ממדינות פעילות באיגוד השידור האירופי, אלה הנמצאות בתחום השידור האירופי, או שהן חברות באיחוד האירופי. לחברות פעילות מוכרח להיות ארגון שידור, ששידורו זמין ל-98% לפחות ממשקי הבית בארצם, ושמצויד לצורך קבלת שידורים כאלה. אם חברה פעילה באיגוד השידור האירופי מבקשת להשתתף, עליה למלא את התנאים שנקבעו בכללי התחרות.

הזכאות להשתתף אינה נקבעת בהכללה גאוגרפית של המדינה בתוך יבשת אירופה, למרות ה-"אירו" ב-"אירוויזיון". לאורך השנים התחרו מספר מדינות הנמצאות מחוץ לגבולות אירופה: ישראל, קפריסין וארמניה, מאז 1986, 1988 ו-2012 בהתאמה.

42 מדינות נטלו חלק באירוויזיון למוזיקאים צעירים משנת 1982, מתוכן, 10 זכו בתחרות.

רשימת המדינות על-פי מועד הצטרפותן לתחרות
ממוזער|300px|השתתפות המדינות מאז שנת 1982:
 שנה רשימת המדינות על-פי מועד הצטרפותן לתחרות 1982  אוסטריה,  הממלכה המאוחדת,  גרמניה,  צרפת,  נורווגיה,  שווייץ 1984  הולנד,  פינלנד 1986  איטליה,  אירלנד,  בלגיה,  דנמרק,  יוגוסלביה,  ישראל,  שוודיה 1988  ספרד,  קפריסין 1990  יוון,  פורטוגל 1992  הונגריה,  פולין 1994 אסטוניה,  לטביה,  ליטא,  מקדוניה הצפונית,  סלובניה,  קרואטיה,  רוסיה 1998 סלובקיה 2002 צ'כיה,  רומניה 2006 בולגריה,  סרביה ומונטנגרו 2008 אוקראינה,  סרביה 2010 בלארוס 2012 ארמניה,  בוסניה והרצגובניה,  גאורגיה 2014 מולדובה,  מלטה 2016 סן מרינו 2018 אלבניה

אירוח התחרות
ממוזער|300px|המדינות המארחות של האירוויזיון למוזיקאים צעירים:
רוב ההוצאות של אירוח התחרות מכוסות על ידי נותני חסות מסחריים ותרומות של מדינות משתתפות אחרות. אירוח התחרות נחשב כהזדמנות ייחודית לקידום המדינה המארחת כיעד תיירותי. הרשימה שלהלן מציגה רשימה של ערים ומדינות שאירחו את האירוויזיון למוזיקאים צעירים, פעם אחת או יותר. עם 6 תחרויות, אוסטריה ובירתה וינה אירחה את רוב התחרויות.
 תחרויות מדינה עיר אולם שנים6 וינה מוזיקפראיין 1990 הקונצרטהאוס של וינה 1998 ראטהאוספלאטץ 2006 • 2008 • 2010 • 20123  ברלין קוצרטוס ברלין 2002  קלן קתדרלת קלן 2014 • 20162  ז'נבה אולם ויקטוריה 1984  לוצרן לוצרן אולם תרבות וקונגרס 2004  מנצ'סטר אולם פרי טרייד 1982  אדינבורו אשר הול 20181   קופנהגן רדיוהאסט 1986   אמסטרדם קונצרטחבאו 1988   בריסל סירקה רויאל 1992   ורשה התזמורת הפילהרמונית של ורשה 1994   ליסבון אולם התרבות של בלם 1996   ברגן גריג הול 2000   מונפלייה קורום מונפלייה 2022

המדינות הזוכות
 זכיות לפי שנה 
 שנה תאריך העיר המארחת זוכה אמן כלי נגינה יצירה מקום שני 1982    מנצ'סטר, אנגליה, בריטניה  מרכוס פוליק פסנתר Piano Concerto No.1 על ידי פליקס מנדלסון-ברתולדי  1984   ז'נבה, שווייץ  איסבל ואן קאולן כינור Violin concert no. 5 op. 37 על ידי אנרי וייטאן  1986   קופנהגן, דנמרק  סנדרין לזרידס פסנתר Piano Concerto E flat על ידי פרנץ ליסט  1988   אמסטרדם, הולנד  יוליאן רחלין כינור Concerto for violin and orchestra in d, op.22 על ידי הנריק וייניאבסקי  1990   וינה, אוסטריה  ניק ואן אוסטרום פסנתר .Concert for Piano and Orchestra a-minor op. 16, 1 Mov על ידי אדוורד גריג  1992   בריסל, בלגיה  ברטק ניזיול כינור Concerto for violin and orchestra in d major op. 77 על ידי יוהנס ברהמס  1994   ורשה, פולין  נטלי קליין צ'לו Cello Concerto in E minor, op. 85, part I על ידי אדוארד אלגר  1996   ליסבון, פורטוגל  יוליה פישר כינור - 1998   וינה, אוסטריה  לידיה בייץ' כינור Violin Concerto no. 5, 1st Mov. by על ידי אנרי וייטאן  2000   ברגן, נורווגיה  סטניסלב דרזביצקי פסנתר Piano Concerto in E minor, op. 11, 3rd movement על ידי פרדריק שופן  2002   ברלין, גרמניה דליבור קרוואי כינור Carmen Fantasy על ידי פרנץ וקסמן  2004   לוצרן, שווייץ אלכסנדרה סואום כינור Violin Concerto No.1 (1st Movement) על ידי ניקולו פאגאניני  2006   וינה, אוסטריה  אנדראס ברנטליד צ'לו Concerto for Violoncello and Orchestra, 1st movement על ידי יוזף היידן  2008   וינה, אוסטריה  דיוניסיס גרמנוס קלרינט Concerto for Clarinet and Orchestra, 4th movemen על ידי ז'אן פראנסה  2010   וינה, אוסטריה  אווה נינה קוזמוס חליל צד Concerto for flute, III. mov. Allegro scherzando על ידי ז'אק איבר  2012   וינה, אוסטריה  איבינד הולצמרק ויולה Viola concerto, 2 & 3 mov. על ידי בלה בארטוק 2014   קלן, גרמניה צ'יו הא כינור 2. Violinkonzert על ידי בלה בארטוק  2016   קלן, גרמניה  לוקאס דיזכו סקסופון Rhapsody pour Saxophone alto על ידי אנדרה וינגנן  2018    אדינבורו, סקוטלנד, הממלכה המאוחדתאיוון בסונובפסנתר3rd mvt from Piano Concerto No. 1 by P.I. Tchaikovsky2020 זאגרב, קרואטיההתחרות בוטלה עקב התפרצות מגפת הקורונה 2022   מונפלייה, צרפתדניאל מטיצ'הכינורViolin Concerto No. 1 3rd and 4th movements Cadenza, Allegro con brio – Presto מאת דמיטרי שוסטקוביץ'

זכיות לפי מדינה
הטבלה שלהלן מציגה את שלושת המקומות הראשונים מכל תחרות, יחד עם השנים שבהן המדינה זכתה.ממוזער|300px|מספר הפעמים בהן זכתה כל מדינה באירוויזיון למוזיקאים צעירים
 זכיות מדינה קובץ:Med 1.png קובץ:Med 2.png קובץ:Med 3.png סה"כ שנות זכייה 5 5 2 1 8 1988 • 1998 • 2002 • 2004 • 2014 3  3 0 0 3 1992 • 2000 • 20162  2 2 0 4 1982 • 1996  2 0 0 2 1984 • 19901  1 3 2 6 2012  1 1 2 4 1994  1 1 1 3 2010  1 1 0 2 1986  1 1 0 2 2022 1 0 4 52018  1 0 1 2 2006  1 0 0 1 20080  0 3 1 4  0 1 1 2  0 1 0 1  0 1 0 1  0 1 0 1  ארמניה 0 0 1 1  0 0 1 1  0 0 1 1  0 0 1 1  0 0 1 1

 ראו גם 
 תחרות הזמר של האירוויזיון
 אירוויזיון למוזיקאים צעירים 2018

קישורים חיצוניים



 האירוויזיון למוזיקאים צעירים באתר כאן

הערות שוליים

*
קטגוריה:מוזיקה קלאסית
קטגוריה:תחרויות מוזיקה