שטיינאך (תורינגיה)

שטיינאך (בגרמנית: Steinach) היא אחת מתשע עיירות ומועצות מקומיות במחוז זונברג, תורינגיה, גרמניה. העיירה שוכנת ביער התורינגי , 12 ק"מ צפונית לעיר זונברג (בירת המחוז). אופי העיירה כיום מושפע בעיקר מתיירות כעיר קיט לספורט חורף וטיולים רגליים, וכן כיעד לשימור המוכר על ידי המדינה. בעבר שטיינאך הייתה עיר תעשייה של כריית עפרת ברזל, לוחות צפחה (עשויים מסלע לווחה) שנשלחו לכל העולם, ותעשיית צעצועים מפותחת.
טקסט=Steinach Schiefer|ללא|ממוזער|סלעי לווחה מפוזרים ביער התורינגי של שטיינאךממוזער|שטיינאך, תורינגיה

 קֶרווה (Kerwa) 
ה-קרווה (Kerwa, בגרמנית מלאה: Kirchweih, בתורינגיה גם Kirmes) הוא פסטיבל עממי שנתי שמתקיים בשטיינאך סביב מועד חנוכת הכנסייה המקומית (Kirchweih). האירוע נחשב לשיא השנה החברתית והתרבותית בעיירה ומושך אליו תושבים לשעבר, בני משפחות ואורחים מהסביבה. במהלך החגיגות נערכים מצעדים מסורתיים, מוזיקה חיה, מתקני יריד, ריקודים ושתייה. מנהג מקומי ייחודי הוא מפגשים בבתי הקהילות ובפונדקים, בהם מציינים את ההיסטוריה של העיירה ושרים שירים דיאלקטיים. בגרמניה המזרחית נחשב ה־Kerwa לאחד מהחגים המעטים ששרדו את התקופה הסוציאליסטית, ובשטיינאך הוא ממשיך עד היום כסמל לזהות מקומית ותחושת שייכות.

ה־Kerwa בשטיינאך נחשב לאחד הפסטיבלים התוססים בדרום תורינגיה, ומושך אליו מבקרים רבים מהסביבה. מספר המשתתפים והמבקרים גדול פי כמה ממספר תושבי העיירה, ולכן נחשב לאירוע בקנה מידה יוצא דופן ביחס לגודלה של שטיינאך.

 המצעד 
המצעד של ה־Kerwa בשטיינאך הוא החלק המרכזי של החגיגות. בבוקר יום ראשון מתכנסים המשתתפים במרכז העיירה וצועדים בשיירה צבעונית שמלווה בתזמורות, דגלים ובגדי מסורת. קבוצות מקומיות – אגודות ספורט, כבאיים מתנדבים, מועדוני צעירים ומשפחות ותיקות – משתתפות במצעד ומציינות את השתייכותן לעיר. לאורך הרחובות מחלקים לעיתים משקאות קטנים (Schnaps) וממתקים, ותושבים לשעבר שחוזרים במיוחד לאירוע מצטרפים לחגיגה. המצעד מסמל את שימור המסורת והלכידות החברתית של שטיינאך, והוא מהווה אטרקציה קהילתית גם לאורחים מהכפרים הסמוכים.
ללא|ממוזער|פסטיבל ה-Kerwa בשטיינאך

 שטיינאך והרכבת 

 רקע 
כבר ב־1832 עברה דרך שטיינאך עגלת דואר, וב־1848 הוקמה תחנת דואר קבועה. במחצית המאה ה־19 החלו דרישות מקומיות לחיבור למסילות ברזל בשל תעשיית העפרות, הזכוכית והצעצועים. אחרי ניסיונות מוקדמים (כולל רעיון למסילת ברזל צרה), התקבלה ב־1885 החלטה להקים קו מסילה רגילה (1435 מ"מ) של חברת Werrabahn, בתמיכת הדוכסות סקסוניה-מיינינגן. עבודות ההקמה החלו ב־1885, והמסילה נחנכה רשמית ב־1 באוקטובר 1886.

הקו עבר מ־Coburg דרך Sonneberg, Neustadt ו־Blechhammer, המשיך לשטיינאך והסתיים תחילה ב־Lauscha. לאורך הדרך נחצבו מנהרות, נבנו גשרים והמסילה עלתה בשיפועים תלולים (1:40).

 חשיבות כלכלית של תחנת הרכבת 
התחנה נבנתה בשולי היישוב, בין שדות, וכללה מבנה קבלה גדול עם אולם נוסעים, מגורי עובדים, מסעדה ומתקני תפעול. לצד המסילה הוקמו מסילות עוקפות, מחסנים ורמפות לפריקה. החיבור לרשת הארצית אפשר שינוע מאסיבי של חומרי גלם ותוצרת תעשייתית: גריפלים (עפרונות לוחות צפחה), מוצרי עץ וצעצועים, וכן תוצרת זכוכית וקרמיקה. המסילה תרמה גם לפיתוח תיירות ונגישות.

פתיחת הקו סימנה את סיום עידן הדואר בכרכרות באזור. התחנה שימשה נקודת תפעול חשובה, עם פעילות מטענים ודואר לצד תנועת נוסעים.
ללא|ממוזער|צילום היסטורי של תחנת הרכבת שטיינאך (תורינגיה), כפי שמוצג על לוח מידע בתחנה.

קישורים חיצוניים



קטגוריה:תורינגיה: ערים
קטגוריה:גרמניה: רשויות מקומיות