משל השאור

משל השאור (נקרא גם את משל השמר) הוא אחד ממשלי ישו הקצרים ביותר, מופיע במתי י"ג 33 ולוקס י"ג 20-21. בשני המקומות מופיע המשל מיד אחרי משל גרגר החרדל, אשר המשותף להם הוא נושא מלכות השמים הגדלה מהתחלות קטנות.

 סיפור המשל 
המשל מתאר מה קורה כאשר אישה מוסיפה לעיסת הבצק שאור (בצק המותסס באמצעות שמרים, מכיל בדרך כלל חיידק בשם לקטובצילוס ושמרים) לכמות גדולה של קמח (בערך בנפח של כ-8 וחצי גלונים או 38 ליטר). היצורים החיים בתוך השאור צומחים בין לילה, כדי שבבוקר כל הבצק מחמיץ ותופח.

במתי י"ג 33 נוסח המשל הוא כדלקמן:

בלוקס י"ג 21-20, נוסח המשל הוא כדלקמן:


 פרשנות 
המשל הזה הוא חלק מצמד משלים ושהמשותף להם המשמעות של המשל שקדם לו, משל גרגר החרדל, כלומר עוצמת הצמיחה של מלכות האלוהים מהתחלות קטנות. התוצאה הסופית הבלתי נמנעת מרגע שתהליך הצמיחה הטבעי החל.

למרות שהשאור מסמל השפעות רעות במקומות אחרים בברית החדשה (כמו הלוקאס י"ב 1), בדרך כלל לא מפרשים אותו באופן זה בהקשר למשל הנוכחי עם זאת, ישנם פרשנים הרואים בשאור כמשקף השפעה משחיתה בעתיד בקהילה ובכנסייה.

משל זה, כמו במשל המטבע שאבד, הוא חלק מצמדי משלים, כאשר המשל הראשון מתאר את פועלו של ישו במונחים של פעילויות חקלאיות, והמשל השני בצמד במונחים של פועלה הביתי של אישה. יואל בי. גרין כותב כי ישו "מזמין אנשים, בין שמדובר בזכר או נקבה, בין שמדובר בעירוני או חקלאי, להיכנס למשק ביתה של עקרת הבית, בעת שהיא היא אופה לחם, בתקופת ראשית המאה הראשונה לספירה (או בתקופת בית המקדש הראשון), על מנת לרכוש תובנות על מהות מלכות אלוהים."

כמות הקמח הגדולה עשויה לרמז על אירוע חגיגי מתוכנן, שכן הלחם המיוצר ממנו יכול להאכיל מאה איש. שלוש סאים של קמח שמשו את שרה לאפות לחם כאשר היא ואברהם ארחו את שלושת המלאכים. וזו גם הכמות ששימשה לאפיית לחם הפנים בבית המקדש בישראל.

 ראו גם 
הבשורה על-פי מתי
 ישו
 הברית החדשה
משלי ישו

קישורים חיצוניים

 הערות שוליים 

קטגוריה:משלים בנצרות
קטגוריה:ישו
קטגוריה:הברית החדשה