משל הכבש האובד

משל הכבש האובד הוא אחד ממשלי ישו. מופיע בבשורות של מתי פרק י"ח 12–14 ולוקס ט"ו 3–7. המשל מדבר על רועה העוזב את עדר הכבשים שלו המונה תשעים ותשעה כבשים על מנת למצוא כבש אחד אשר אבד. זהו המשל הראשון מבין טרילוגיה של משלים על הגאולה שישו מספר לאחר שהפרושים והסופרים, מנהיגי הדת, מאשימים אותו בכך שקיבל בברכה "חוטאים" ואף סעד עמהם. שני המשלים האחרים (בבשורת לוקס) הם משל המטבע שאבד ומשל הבן האובד. משל הרועה הטוב, שנמצא בבשורת יוחנן י' 1–21, נובע ממנו.

 סיפור המשל 
לפי הבשורה על פי לוקס, המשל הוא כדלקמן:

לפי בשורת מתי המשל הוא כדלקמן:

 פרשנות 
שמאל|ממוזער|286x286 פיקסלים|תיאור של הרועה הטוב על ידי ז'אן-בפטיסט דה שמפיין מדגים את השפעתו של משל זה.
במשל זה קיימים נושאים משותפים בנושאי אובדן, חיפוש האובד והשמחה על מציאתו עם משל המטבע שאבד. הכבש האובד או המטבע שאבד מייצגים אובדן (מבחינת חיי נצח) של בן אנוש לקרבת אלוהים.

כמו באנלוגיה של הרועה טוב, ישו הוא הרועה, ובכך מזהה את עצמו כאדם שהוא צלם אלוהים, אלוהים שגם הוא מתואר בספר יחזקאל כרועה המחפש אחר כבשה תועה (יחזקאל ל"ד: 16-11).

משל הכבש האובד מופיע בשתי גרסאות עיקריות בברית החדשה – בבשורת מתי ובבשורת לוקס – כאשר כל גרסה מקשרת את המשל להקשר רעיוני שונה.

בבשורת מתי (י"ח 14-12), המשל מסופר בעקבות שאלה שהפנו תלמידיו של ישו, שביקשו לדעת מי הגדול במלכות השמים. ישו קרא אליו ילד קטן, והסביר לתלמידיו כי רק מי שישוב להיות כילד – בתמימותו, תלותו ובאמונתו – יוכל להיכנס למלכות השמים. בהמשך הוא מזהיר שלא להכשיל את הקטנים המאמינים בו, ומתוך כך עובר לספר את משל הכבש האובד. במשל זה מדמה ישו את אהבתו של הרועה – המוכן לעזוב את תשעים ותשעת הכבשים כדי לחפש כבש אחד שאבד – לאהבתו של אלוהים לכל אדם, במיוחד לחלשים ולתועים. הילד והכבש מיוצגים כדמויות תמימות ותלויות, הנתונות לחסדו של הרועה.

בבשורת לוקס (ט"ו 7-3), המשל מסופר בהקשר שונה: הוא מובא בתגובה לביקורת מצד הפרושים והסופרים, שהתלוננו על כך שישו סועד עם חוטאים. גם כאן מדגיש המשל את חמלתו של הרועה על הכבש שאבד, כסמל לרחמי שמיים כלפי החוטאים השבים בתשובה.

למרות הדמיון בין שני הנוסחים, ייתכן שהמשל סופר בשתי הזדמנויות שונות, בהתאם לקהלים ולהקשרים השונים. בשני המקרים מדגיש המשל את תפקידו של ישו כרועה טוב, הדואג לכל פרט בעדרו – בין אם הוא נחשב לצדיק ובין אם הוא טועה – כסמל לאהבתו של אלוהים לאדם.

ג'ואל ב. גרין כותב כי " משלים אלה הם ביסודם על הטבע האלוהי ... מטרתם לחשוף את הטבע האלוהי בתגובה לחזרה בתשובה של בני אדם "אובדים".

חדוות הרועה עם רעיו, מייצגת את שמחת אלוהים עם מלאכיו. הרועה שהוא כמו האדם הראשון צלם האלוהים, שמח על חזרתם של חוטאים, אובדים, בתשובה. כל זאת כנגד הביקורת הצבועה של הפרושים והסופרים שהובילה לסיפור המשל.

 תיאור באמנות 
הדמות מתוך המשל הזה של הרועה הנושא על כתפיו את הכבש האובד שימש כר נרחב ליצירות אמנות בתיאורים של הרועה הטוב. כתוצאה מכך, משל זה מופיע באומנות בעיקר מושפעים מהתיאורים של רועה טוב ולא כנושא בפני עצמו.

 מזמורים 
שמאל|ממוזער|ג'יימס טיסו - (Le bon pasteur) הרועה הטוב- מוזיאון ברוקלין
בעוד שישנם אינספור אזכורים לדמות הרועה הטוב במזמורים נוצריים, ניתן לייחס למשל זה באופן מיוחד אזכורם של תשעים ותשעה הכבשים האחרים.

הידוע מביניהם הוא אולי המזמור "תשעים ותשעה" מאת אליזבת סי. סלפיין (1868), אשר מתחיל כך:

קבלת פנים בשירה המודרנית מזמורים ושירים...

המשורר הגרמני פרידהלם "פריץ" אקנגה מדורטמונד בשירו "DU DA"

אכן מיישם את הרמז המטאפורי של הסיפור המקראי הזה. מתוך תשעים ותשע הספינות.

"...Du bist nicht da, ich bin bei neun und neunzig Schafen..." /

"...אתה לא שם, אני (נשאר עם) תשעים ותשע כבשים..."

- כתב בסיפורו הרומנטי בחרוזים, כשהוא מגלם אהבה נכזבת בדמותה של עדר הכבשים העזות בן תשעים ותשע...

- ...

 ראו גם 
הברית החדשה

 קישורים חיצוניים 

 אמנות מקראית בנושא הכבש האובד WWW:
 המשל בבשורת לוקס, גרסת NIV
 המשל בספר מתי, גרסת NIV
 ישוע מספר את משל הכבש האובד הערוץ המורמוני
 משל הכבש האובד מתוך המנון איש האלוהים

 הערות שוליים 

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:ישו
קטגוריה:משלים בנצרות
קטגוריה:הברית החדשה