קניין תורה

קניין תורה (או שנו חכמים בלשון המשנה, וגם פרקי רבי מאיר) הוא שמו של הפרק האחרון (פרק ו') של מסכת אבות. פרק זה בשונה משאר הפרקים לא היה במקור חלק ממסכת אבות כפי שנחתמה על ידי רבי יהודה הנשיא, וצורף אליה בתקופת הגאונים.

 היסטוריה 
פרק זה מופיע במקור בתנא דבי אליהו זוטא פרק י"ז (מכונה גם "פרק דרבי אליעזר" פרק ב') ובמסכת כלה רבתי פרק ו', ומשם צורף כחלק ממסכת אבות.

הפרק הוא אוסף ברייתות העוסקות בדרכים לקניינה של התורה ולכך נקרא הפרק "קנין תורה". רוב מפרשי מסכת אבות לא כתבו פירוש לפרק זה. בדפוסים המצויים נדפס בצידי הפרק פירוש מיוחס לרש"י.

ישנם מספר שינויי נוסחאות בולטים בפרק זה. מיכאל היגר, במאמר בכתב העת חורב, מביא מכתבי יד אחרים, נוסח מעט שונה לפרק זה, לדעתו ייתכן שנוסח אחד הוא ארץ ישראלי, ואילו הנוסח הנוסף הוא נוסח בבלי.

מקובל בדפוסים להקדים למסכת זו את המשפט "שנו חכמים בלשון המשנה, ברוך שבחר בהם ובמשנתם", בדבר הוספה זה כתב רש"י (מיוחס לרש"י): .

 הטעם שצורף למסכת 
לפי המאירי פרק זה צורף למסכת בשל המנהג לקרוא בפרקי אבות בבית הכנסת בשש השבתות שבין פסח לשבועות, ומאחר ובפרקי אבות ישנם רק חמישה פרקים צירפו פרק זה להשלים על ידי כך את המסכת בשש השבתות הללו. פרק זה נבחר מאחר שעוסק בענייני התורה, ורצו להסמיכו לחג מתן תורה. חנוך אלבק ביסס את הדברים מבחינה מחקרית. יעקב גרטנר סבור שהמנהג הקדום היה לקרא את פרקי אבות בכל שבתות השנה ועל כן לדעתו נימוק זה לא סביר.

מרדכי הכהן טען שהפרק נוסף מתוך דמיונו למסכת אבות. יעקב גרטנר טען שטעם זה אינו מספק ועל כן הציע, שעיקר לימוד מסכת אבות בשבתות השנה היה כלי לחיזוק האמונה המסורתית נגד הקראים, ובפרק זה יש חיזוק לתורה שבעל פה ועל כן התווסף לקריאה השבועית כחלק מהמאבק בקראים.

 לקריאה נוספת 
 מיכאל היגער, פרק קניין תורה, בתוך: חורב - מאסף מוקדש לתולדות ישראל וספרותו, תרצ"ו ירושלים. עמ' 162 - 174


קישורים חיצוניים
נוסח המשנה - כתבי יד
 כתבי יד של המשנה ב"אוצר כתבי יד תלמודיים" של בית הספרים הלאומי והאוניברסיטאי, האוניברסיטה העברית, ירושלים.
 נוסח המשנה בכתב יד קויפמן - לא כולל את פרק קניין תורה
 כתב יד פרנקפורט - כולל את פרק קניין תורה, מכיל שינויים ותוספות בפרק החמישי

הערות שוליים

קטגוריה:מסכת אבות
קטגוריה:ברייתות