הנדסת התפלה

שם החברה
בעברית החברה ידועה בשם "הנדסת התפלה לישראל" באנגלית מקור שם החברה הוא בראשי תיבות של "Israel Desalination Engineering Technologies" שקוצר ל"IDE Technologies" או "איי.די.אי. טכנולוגיות בע"מ" שהוא כיום השם הרשמי של החברה.
 היסטוריה 
הקמת החברה
הנדסת התפלה הוקמה כחברה ממשלתית בשנת 1965 על בסיס טכנולוגיה שפיתח מהנדס והממציא אלכסנדר זרחין ויושמה לראשונה בשנת 1961 על ידי ממשלת ישראל בשותפות עם חברה אמריקאית ואלכסנדר זרחין ב"חברת מתקנים להתפלה (מפתחי תהליך זרחין) בע"מ" אשר בשנת 1965 הפכה לחברה ששמה "הנדסת התפלה לישראל (תהליך זרחין) בע"מ". מתקן נסיוני הוקם בחוף תל ברוך ואבן פינה למתקן התפלה ראשון על פי שיטת זרחין הונחה במרץ 1961 באילת. בתחילת 1964 הופעל המתקן באופן חלקי ואז התברר שהמים שהוא מייצר יקרים והשיטה אינה כלכלית. זרחין טען שהסיבה לכך היא שלא בנו את המתקן על פי הוראותיו ודרש חצי מיליון לירות למימוש מתקן בקנה מידה מסחרי שיוקם על פי הוראותיו. העניין עורר פולמוס בציבור בישראל והיה אף מי שהקים מגבית לגיוס חצי מיליון לירות לצורך מימוש תוכניותיו של זרחין. ביוני 1964 הוחל בהזרמת מים מהמתקן של זרחין לתושבי אילת. המתקן באילת פעל במשך כשלוש שנים אך נסגר בגלל חוסר הצדקה כלכלית להפעלתו. זרחין לא היה מעורב יותר בחברת הנדסת התפלה עם זאת אושר לו תקציב להמשך הפיתוח של הטכנולוגיה שלו. ואילו הנדסת התפלה המשיכה בפיתוח טכנולוגיות התפלה בנפרד ומתקנים של החברה נמכרו לצה"ל לשימוש בסיני.

זרחין תבע את מדינת ישראל בדרישה לתמלוגים על כל מתקני ההתפלה שהוקמו בישראל, ללא קשר לשיטה בה פעלו, בהתאם לנוסח החוזה שהיה לו עם מדינת ישראל. תביעתו זו נתקבלה בבית המשפט המחוזי, אולם בערעור בבית המשפט העליון נקבע שיש לפרש את החוזה בהתאם לשרשרת ההסכמים בין מדינת ישראל וזרחין, מהם ברור כי הכוונה הייתה רק למתקנים על פי שיטת ההקפאה. הפרקליטות סירבה לשלם לזרחין תמלוגים אפילו על המתקן באילת שלטענתם היה נסיוני, אולם בית המשפט העליון לא קיבל טענה זאת והעניק לזרחין תמלוגים על המתקן באילת.

בחברת הנדסת התפלה ניצלו את שיטת זרחין גם לפיתוח מכונות לייצור שלג המשמשות לקירור מכרות עמוקים, יצור שלג למשטחי סקי, לאגירת אנרגיה ולחימום בשיטת משאבת חום.

פעילות בינלאומית
כבר בעת הקמת חברת הנדסת התפלה הוצבה המטרה לייצא את מתקני ההתפלה לחו"ל. חוזה יצוא ראשון לאיטליה נחתם בשנת 1966. ב-1968, נמכרו שלושה מתקנים לאיים הקנרים בספרד, וב-1969 לאיראן. בשנת 1971, מכרה הנדסת התפלה 17 מתקנים והכנסות החברה הגיעו ל-2.5 מיליון דולר. בשנת 1970 הקימו שאול אייזנברג ויעקב נמרודי חברה לשיווק והקמה של מתקני הנדסת התפלה באיראן, מאחר שהמתקן הראשון שנמכר פעל בהצלחה. עד שנת 1976 הקימה החברה 26 מתקנים של הנדסת התפלה באיראן ועד 1977 יותר מ-60 מתקנים. מתקנים שהיו מרכיב חשוב באספקת המים במדינה והמשיכו לפעול עד העשור הראשון של המאה ה-21.

בשנת 1980, איי הבתולה רכשה מתקנים להתפלת מים מהנדסת התפלה ובשנת 1987, איי מרשל.

בעשוריה הראשונים התמקדה IDE בעיקר בטכנולוגיות התפלה תרמיות, ובפרט בזיקוק רב־שלבי (MED) ובדחיסת אדים מכנית (MVC).

משנות ה־2000 ואילך הרחיבה החברה את סל הפתרונות ואת יכולות הביצוע שלה גם להתפלה ממברנלית, בעיקר אוסמוזה הפוכה של מי ים (SWRO), השתתפה במכרזים וזכתה בפרויקטים מוניציפליים מרכזיים, בהם מתקני חדרה, אשקלון, שורק 1 ושורק 2 בישראל, ומתקן הגליל המערבי בישראל שנמצא בשלבי הקמה ומתקנים בינלאומיים וגם עבור לקוחות תעשייתיים. בנוסף, החברה פיתחה מערכות אוסמוזה הפוכה תעשייתיות בעלות שיעורי השבה גבוהים, ובהן תהליכי MAXH2O לריכוז תמלחות ולטיפול בשפכים, שיושמו בין היתר בתחומי ייצור אנרגיה, כרייה ומיקרואלקטרוניקה.

הפרטת החברה
בשנת 1976, הציעה רשות החברות הממשלתיות למכור את החברה. החברות כלל תעשיות וכור תעשיות התעניינו ברכישת החברה אך לבסוף בשנת 1980, היא נמכרה לחברת כימיקלים לישראל, שהייתה אז חברה ממשלתית והציעה סכום של 2.5 מיליון דולר עבור החברה לעומת 2 מיליון דולר שהציעה כור תעשיות. בשנות ה-90 של המאה ה-20 הופרטה בהדרגה חברת כימיקלים לישראל.
שינוי בעלות
בספטמבר 2000 רכשה קבוצת דלק מחברת כימיקלים לישראל 50% ממניות הנדסת התפלה תמורת 22 מיליון דולר, כך שמאז הייתה בבעלותן השווה של שתי החברות. בנובמבר 2007, ניסתה החברה להנפיק את מניותיה בבורסה לניירות ערך בלונדון לפי שווי של 500 מיליון דולר ולגייס 125 מיליון דולר, אך המהלך לא הושלם עקב המשבר הכלכלי העולמי. ב-2010 נעשה ניסיון נוסף להנפיק את החברה לפי שווי של עד כמיליארד דולר שלא יצא לפועל. ב-2016 החליטו קבוצת דלק וכימיקלים לישראל למכור את החברה. חברת התשתיות הסינית CCCC הגישה הצעה לא מחייבת לרכוש את הנדסת התפלה תמורת 650 מיליון דולר שלא ממושה. באפריל 2017 מכרה כימיקלים לישראל את חלקה בחברה (50%) תמורת 175 מיליון דולר לקבוצה בראשות כלל ביטוח והיו"ר אבשלום פלבר.

בינואר 2019 מכרה קבוצת דלק 30% ממניות חברת הנדסת התפלה ב-530 מיליון שקל לשותפות אלפא מים שבראשות היו"ר אבשלום פלבר ואמיר לנג. במרץ 2020 מכרה קבוצת דלק את יתר 20% שבבעלותה לשותפות אלפא מים והיא ממשיכה לפעול כחברה פרטית.

חריגות במתקן שורק
במרץ 2019, לנוכח תלונות של תושבי חולון על עכירות מי שתייה שמקורם במתקן ההתפלה שורק, התגלה כי ריכוז הכלורידים במים עומד על 50-90 מג"ל, לעומת ריכוז של 20 מג"ל אליו התחייבה החברה. הממצא הפתיע את הרשויות, מפני שהמים נבדקים מדי יום ביומו במתקן, ובבדיקות השגרתיות לא נתגלו חריגות.

ב-1 במאי 2019 מינה שר האנרגיה ועדת בדיקה ייעודית שבראשה עמד מנכ"ל משרד האנרגיה, אודי אדירי. לאחר שלמדה את הנושא ושמעה עדויות, הוועדה הגיעה למסקנות הבאות: לאורך תקופה של כשנה וחצי, החל מהרבעון האחרון של 2017 ועד לגילוי התופעה במרץ 2019, התקיימה חריגה בריכוז הכלורידים במים שסופקו על ידי מתקן ההתפלה בשורק. על פי "נוהל דיגום בוקר", סמוך לשעה תשע מדי בוקר, בוצע שינוי ידני באופן תפעול המתקן באופן ששיפר את איכות המים. לאחר ביצוע הדגימה, היה התפעול חוזר לשגרה. כך נוצר מצג שווא של מים העומדים בבדיקות. הוועדה קבעה כי הפעולה נעשתה בידיעת הנהלת המתקן.
מבלי לגרוע מחומרת הממצאים, הוועדה גם מצאה מעבר לכל צל של ספק, שהמים שסופקו על ידי המתקנים עמדו בכל הדרישות המחייבות של משרד הבריאות, ולא היוו כל סכנה בריאותית. ריכוז הכלורידים במים היה בכל שלב נמוך משמעותית מהרף המותר לפי משרד הבריאות (400 מג"ל), ונמוך משמעותית מריכוזו ברובם המכריע של מקורות מי השתייה האחרים בארץ.

ממצאי הוועדה קבעו כי בעלי מניותיה של חברת הזכיין ושל חברת התפעול המפעילים את מתקן ההתפלה, ביניהן חברת IDE, לא היו מודעים או מעורבים בקיומן של חריגות על ידי המתקן וכל פעולה חריגה או כוזבת, ככל שנעשתה, הייתה ללא מעורבות וידיעת בעלי המניות.

צוות אכיפה שהוקם החליט לא לפתוח בחקירה פלילית, ובמקום זאת להטיל על מתקן שורק לספק 30 מיליון קוב מים מותפלים בשווי של 75 מיליון ש"ח, ללא עלות.

פרויקטים נבחרים
מאז הקמתה הקימה הנדסת התפלה כ-500 פרויקטים ב־40 מדינות. החברה מחזיקה ב־75% משוק ההתפלה התרמית (הוצאת המלח מהמים באמצעות תהליך אידוי) בעולם (לא כולל ארצות ערב). בין השאר הקימה את:
 מתקן התפלה חדרה - פעיל מאז 2009; עם הפעלתו היה מהגדולים בעולם ויישם תהליכי סילוק בורון.
 מתקן התפלה אשקלון - הוזמן בשנת 2005, מהראשונים בעולם מסוג SWRO בקנה מידה גדול, וסיפק כ־15% מצריכת המים של ישראל בעת חנוכתו.
 מתקן התפלה אילת - מתקן זה היה הראשון שהוקם בישראל בשנות ה-70 במתקני אידוי. מ-1997 המתקן עובד בשיטת האוסמוזה ההפוכה.
 מתקן התפלה שורק - נפתח ב־2013 והיה מתקן SWRO הגדול בעולם בזמנו; זכה בפרס מתקן ההתפלה של השנה (2014).
 מתקן ההתפלה שורק 2 - באר מרים - מתקן התפלה בקנה מידה גדול הכולל משאבות קיטור ישירות ואמצעים להפחתת פליטות פחמן; מייצר כ־670,000 מ"ק מים ליום.
 הגליל המערבי – ברכת מרים – IDE נבחרה לממן, לתכנן, להקים ולהפעיל את המתקן (צפי השלמה: 2027).
 מתקן ההתפלה בעיר קרלסבאד  שבקליפורניה - מתקן ההתפלה הגדול ביבשת אמריקה שהוקם בהשקעה של מיליארד דולר.
 מתקן ההתפלה בקפריסין שנפגע בפיצוץ בבסיס הימי אוונגלוס פלורקיס.
 מתקן התפלה ומתקן לטיפול ואיסוף שפכים באי לוס רוקס בוונצואלה.
 מתקן ההתפלה בעיר צ'נאי, הודו שהוקם בהשקעה של 230 מיליון דולר.
 רילאיינס ג'מנגר (הודו) – מתקני MED ו־SWRO המספקים מים למתחם זיקוק מהגדולים בעולם.
 Sino Iron (אוסטרליה) – מתקן מודולרי בקיבולת כ־140,000 מ״ק/יום עבור תעשיית הכרייה.
 Cherokee (קולורדו, ארה"ב) – מתקן השבת מים בטכנולוגיית PFRO.
 Prospect Lake (פלורידה, ארה"ב) – מתקן השבת מים לשתייה ישירה במסגרת PPP.
 Dos Bocas (מקסיקו) – מתקן קדם־טיפול במים מליחים לייצור מים אולטרה־טהורים.
 Aconcagua (צ'ילה) – מתקן התפלה בקיבולת 86,400 מ״ק/יום.
 Bonaire – מתקן התפלה חסכוני באנרגיה וללא כימיקלים, המספק 5,600 מ״ק/יום.

 טכנולוגיות ותהליכים 
סל הטכנולוגיות של IDE כולל פתרונות התפלה תרמיים וממברנליים, לצד מערכות מתקדמות לטיפול במים תעשייתיים ולהשבת מים.

 טכנולוגיות עיקריות כוללות 
התפלה תרמית – טכנולוגיות MED ו-MVC המבוססות על אידוי ועיבוי של מי הים להפרדת המומסים הנפוצות בתחנות כוח ובמתקנים תעשייתיים. IDE פיתחה גם מאיידי MVC וטכנולוגיית Vacuum Ice Maker, שיושמו הן בהתפלה והן ביישומים ייחודיים כגון ייצור שלג בתנאי מזג אוויר משתנים.

התפלת מי ים באוסמוזה הפוכה (SWRO) – מערכות בקיבולת גבוהה, לרבות “מתקני־על” (mega-plants), תוך שימוש בתצורות חסכוניות באנרגיה כגון תכנון Pressure Center, שיושם לראשונה במתקן אשקלון ומרכז שאיבה ולכידת אנרגיה בלחץ גבוה.

שימוש בממברנות בקוטר 16 אינץ’, במקום 8 אינץ’ כנהוג בעולם, והעמדתן בתצורה אנכית ולא אופקית – יושמו לראשונה במתקן שורק 1, לצמצום שטח המתקן ולשיפור הביצועים ההידראוליים.

תהליכי הסרת בורון – פותחו לצורך עמידה בתקני מי שתייה במים מותפלים, ויושמו לראשונה במתקן חדרה.

תכנון מודולרי טרום־הרכבה (MPD) – יחידות התפלה המורכבות מחוץ לאתר ומובלות כמודולים, כפי שיושם בפרויקטים כגון Sino Iron באוסטרליה, בונייר באי בונייר ו־Quebrada Blanca בצ׳ילה.

משאבות Direct-Drive – פתרון פטנטי שבו משאבות לחץ גבוה מחוברות ישירות לטורבינת קיטור, תוך שימוש בחשמל ובקיטור המיוצרים באתר. שיטה זו מבטלת רכיבים כגון גנרטור, מנוע חשמלי וממירי תדר (VFD), ומשפרת את יעילות זרימת האנרגיה. במתקן שורק 2 תורמת מערכת זו להפחתה של עד כ־10% בצריכת האנרגיה הסגולית בהשוואה למתקני התפלה דומים.

פתרונות השבה גבוהה – מערכות שנועדו לצמצם תמלחות ולהגדיל את שיעור השבת המים:

 MAXH₂O Desalter – מערכת אוסמוזה הפוכה משולבת בהשבת מלחים, עם שיעור השבה של עד 98% בשפכים תעשייתיים מאתגרים.
 Pulse-Flow RO) PFRO) – תצורת RO חד־שלבית המשתמשת בזרימה פולסטיבית של תמלחת למניעת הצטברות אבנית וזיהומים, הארכת חיי הממברנות ושיפור היעילות.

 שווקים ופעילות 
IDE מספקת פתרונות לרשויות מקומיות וממשלות ולתעשיות כרייה, נפט וגז, כימיה, מוליכים למחצה ומזון ומשקאות בארץ ובעולם. לחברה פעילות באירופה, אמריקה, אסיה־פסיפיק והמזרח התיכון, עם משרדים אזוריים בארצות הברית, הודו וצ׳ילה. החברה פועלת במודלים שונים, לרבות EPC, Turnkey, O&M ו־BOT/PPP.

 פרסים והכרה 
פרויקטים שתכננה, וביצעה IDE זוכים להכרה בינלאומית ופרסים רבים, בינהם:

 Globee Award לחדשנות בטכנולוגיות ניהול מים (2025)
 פרס IDRA לטביעת רגל פחמנית נמוכה בהתפלה – שורק 2 (2024)
 פרס זהב של EEF Global Water Awards (2024)
 Best P3 Utility Project of the Year – P3 Bulletin - פרס (2023)
 Desalination Company of the Year - פרס (2011, 2022)
 Desalination Plant of the Year – אשקלון (2006),שורק 1(2014)
 Desalination Deal of the Year – קרלסבד (2013)

החברה נכללה פעמיים בדירוג “50 החברות החכמות ביותר” של MIT Technology Review.

 קישורים חיצוניים 



הערות שוליים

קטגוריה:ישראל: תעשייה
קטגוריה:ישראל: חברות ממשלתיות שהופרטו
קטגוריה:התפלה בישראל
קטגוריה:חברות מים ושפכים ישראליות