מארין פטרוסיאן

מארין פטרוסיאן (בארמנית: Մարինե Պետրոսյան; נולדה ב-16 באוגוסט 1960) היא משוררת, מסאית, ובעלת טור ארמנית.

 שירתה 
תחילת הקריירה הספרותית של מארין פטרוסיאן הגיעה עם סופה של ברית המועצות. ספרה הראשון פורסם בירוואן ב-1993, שנתיים אחרי שארמניה, לשעבר הרפובליקה הסובייטית, הפכה לעצמאית.

השירים באוסף זה תורגמו לצרפתית על ידי ואהה גודל, ובשנת 1995 יצא ספרה בצרפת, בשם J’apporterai des pierres. הספר זכה להצלחה ולביקורות חיוביות, בין היתר מעיתון "לה מונד", ובעקבות זאת החליטה ההוצאה לאור להוציא עוד ספר שלה, Erevan, ב-2003.

מאז, פטרוסיאן פרסמה עוד ארבעה ספרי שירה בארמניה.

ב-2015, ההוצאה לאור הארגנטינאית אודיסאה פרסמה את Disparó el arma, אוסף שירים של פטרוסיאן המתורגמים לספרדית, על ידי אליס טר-גהבונדיאן. אירוע ההוצאה של הספר נערך בספריה הלאומית של ארגנטינה, ופטרוסיאן זכתה לסיקור בעיתונות הפופולרית.

פטרוסיאן שמשה כסופרת הבית בבית הסופרים דג'ראסי, בוודסייד שבקליפורניה, ככלת מענק אונסק"ו לאמנות (2005); ברובע המוזיאונים בווינה בווינה (2013); וכן במרכז אומני הבינלאומי לאמנויות בניו יורק (2015).

פטרוסיאן מתרגמת בעצמה את שיריה לאנגלית. חלקם פורסמו באנתולוגיה Deviation, Anthology of Contemporary Armenian Literature 

 מסות ועיתונות 
המסה של פטרוסיאן "אנטי-שירה, או כאשר המשורר אינו מחפש אליבי" עורר שיח אינטנסיבי בחוגי הספרות הארמנית. במאמר זה, פטרוסיאן מדבר על "אנטי-שירה"—שירה שאינה נראית כמו שירה, וקוראת תיגר על התפישה הרווחת לגבי שירה וטוענת כי אנטי-שירה הוא הכיוון העכשווי בשירה הארמנית.

פטרוסיאן ידועה בארמניה גם בתור כותבת טורים בעיתונות. היא התחילה בכתיבתה ב"גארון", עיתון ארמני מוביל, אוד בסוף שנות השמונים, בסמוך לפריצת סוגיית קרבאך. בשנים 2007–2009, תקופה של התפתחויות פוליטיות מתוחות לפני ואחרי הבחירות הארמניות לנשיאות של 2008, היא כתבה טור שבועי בעיתון היומי "הייקקן ג'אימנאק" ("הזמן הארמני"), עיתון האופוזיציה הראשי. מאמריה על נושאי היום הפוליטיים זכו לקהל קוראים תקדימי, והיא הפכה בשל כך לדמות ציבורית בארמניה: הרבה תוכניות טלוויזיה הזמינו אותה להתארח כפרשנית בסוגיות ציבוריות. מאמריה מאוחר יותר לוקטו בספר "הפוסטר האדום" (2011). ב-2007, פטרוסיאן זכתה בפרס "טיגראן היירפטיאן" עבור המסה שלה "למה המלחמה לא מגיעה לסיומה".

ב-2006, כחלק מפרויקט עיתונות מטעם אונסק"ו, פטרוסיאן תרגמה מספר גדול של טורים של עיתון הגרדיאן הבריטי לארמנית, לשימושם של סטודנטים לתקשורת, כדי לסייע להם ללמוד עיתונות בינלאומית בתקופת המעבר מהנורמות הסובייטיות.

 ספרים 
 Բանաստեղծություններ, առաջին գիրք (Poems, First Book) Cossu, 1993
 J’apporterai des pierres, Editions Comp’Act, 1995, coll. Morani, 1995 
 Կանոնական պատմություններ (Canonical stories), Zangak publishers, 1998
 Erevan, Editions Comp’Act, coll. Polygraphe, 2003 
 Հայաստանի ծովափին (On Armenian Seashore), actual art publishers, 2006 
 Una vegada a l’hivern (Poems of Marine Petrossian and Tigran Paskevichyan in Catalan), Institució de les Lletres Catalanes, 2008 
 Կարմիր աֆիշ (Red Poster) actual art publishers, 2011 
 Սալաթ կրակոցներով (Salad with Shots) actual art publishers, 2011 
 Ատրճանակը կրակեց (The Gun Has Fired), actial art publishers, 2014 
 Disparó el arma, audisea., 2015 

 קישורים חיצוניים 


 הטור של מארין פטרוסיאן בעיתון "טרט" (בארמנית)
 שירים של, וכן ראיון עם מארין פטרוסיאן, ב-Transcript, כתב עת אירופאי מוביל לסקירת כתיבה בינלאומית (באנגלית)
 L’infime intime étrangeté des choses. Article about Marine Petrossian in Nouvelles d’Arménie magazine, #97, May 2004, pages 58-59
 מארין פטרוסיאן בפרויקט השירה הארמנית (שירים בארמנית, אנגלית, צרפתית וספרדית)
 זה לא שירה - ריאיון עם מארין פטרוסיאן לרגל צאת ספרה בארגנטינה 
 שירים וריאיון עם מאירן פטרוסיאן, בכתב העת "Poetry International" (אנגלית)

 הערות שוליים 

קטגוריה:משוררות ארמניות
קטגוריה:סופרות ארמניות
קטגוריה:ארמניות שנולדו ב-1960