סתוויון

צמח הסתוויון הוא זן של דורה ממוצא דרום אפריקני, שגודל בישראל כמספוא ירוק לבקר בעונת הסתיו, משנות ה-40 ועד שנות ה-60.

תכונות
הסתוויון הוא זן רב-שנתי ממין הדורה התרבותית (Sorghum bicolor). הסתוויון נבדל מן הזן העיקרי של הדורה התרבותית בגובהו הרב, המגיע למעל ארבעה מטרים, ובהיותו רב-שנתי ולא חד-שנתי. הסתוויון גדל בצפיפות רבה, הוא אינו מתעצה והוא נותר ירוק עד לאחר הפריחה. עליו מתוקים. עונת הצמיחה שלו הוא לקראת הסתיו, ומשך הגידול הוא כ-3 חודשים

כגידול חקלאי הסתוויון מושקה בהמטרה והיבול מגיע לכ-10 טון לדונם. הסתוויון משמש כמספוא ירוק לבקר כאשר יחידת מזון אחת דורשת בין 7.5 ל-8 קילוגרם סתוויון. תכולת החלבון המתעכל בסתוויון היא נמוכה יחסית לסוגי מספוא אחרים ועומדת על כ-50 גרם ליחידת מזון.

בין המזיקים של הסתוויון בישראל נמנים דרור הבית וחזיר בר.

תפוצה
מקורו של זן הסתוויון בדרום אפריקה, שם הוא נקרא באנגלית Kaffir Corn או Kafir Corn, אך שם זה איננו בשימוש כיום מסיבות של תקינות פוליטית, שכן המונח "כאפירים" היה שם גנאי לילידי אפריקה שחורי-עור. מספר זנים דומים יובאו גם לארצות הברית, כבר בסוף המאה ה-19, וגודלו שם כמספוא לבהמות וכצמח גרעינים להאכלת עופות, בעיקר בקנזס.

בארץ ישראל
הסתוויון הובא לארץ ישראל מדרום אפריקה על ידי המחלקה לחקר החקלאות ברחובות בתחילת שנות ה-40, כדי לספק מספוא ירוק לפרות החולבות בעונת הסתיו, בין אספסת לתלתן. הוא נזרע בסביבות חודש מאי. בשנת 1945 גודל הסתוויון בארץ ישראל על שטח של כ-1000 דונם ובראשית שנות ה-50 על כ-10,000 דונם. בין השאר, הוא גודל במשמר השרון, בארות יצחק, עין חרוד, ומרחביה. בבוסתן הגליל שגשג הסתוויון למרות האדמה המלוחה יחסית, שהקשתה על האספסת והתירס. בשנת 1958 היה הסתוויון סוג המספוא הזול ביותר למעט מרעה.

היקף השימוש בסתוויון היה שונה במשקים שונים. במאמר משנת 1953 הומלץ להשתמש בשמינית השטח המוקצב לגידול מספוא לצורך סתוויון ושהסתוויון ישמש להאכלת הבקר בחודשים אוקטובר - נובמבר, בהם אין מרעה. במשמר הנגב עמד היקף הסתוויון מכלל החציר הירוק על כ-2% בשנת 1955. בגניגר מצאו אנשי המשק שהסתוויון פחות טוב מגידולי התירס והפסיקו לגדלו במהלך שנות ה-50. בבית זרע היווה הסתוויון 4.6% ממספוא הבקר בשנת תשי"א ובשנת תשט"ו לא נעשה בו שימוש. בחוקוק מצאו שהסתוויון, כגידול שלחין, הוא יקר ועברו למרעה טבעי וגידולי בעל. במזרע היה הסתוויון פחות מאחוז ממספוא הבקר בשנת תשי"ד. בבית אלפא בתש"ך (1960) סיפק הסתוויון כ-1.5% ממספוא הבקר. בסוף שנות ה-50 כמעט ופסק השימוש בסתוויון בעמק יזרעאל בגלל עלויות המים.

בשנות ה-50 עשה דוד ליבנה בעין חרוד ניסיונות הכלאה של סורגום וסתוויון.

קציר הסתוויון נעשה תחילה במגל שכן החרמש לא התאים לקצירתו. בשנת 1950 נעשו ניסיונות לשימוש בקומביין לקצירתו. לקראת סוף שנות ה-50 שיווק מפעל גל-נע מנהריה מקצצת שהתאימה לקציר הסתוויון. בשנת 1963 הציגה חברת מ.ה.ל מכסחת המתאימה לקציר סתוויון.

קישורים חיצוניים




הערות שוליים

קטגוריה:צמחים שתוארו ב-1794
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי קונרד מואנך
קטגוריה:דגניים