אבנים מן הנהר

אבנים מן הנהר (באנגלית: Stones from the River) הוא רומן מאת אורסולה הגי משנת 1994. הוא מספר את סיפורה של טרודי מונטג, אישה גמדה מן העיירה הגרמנית הפיקטיבית ברגדורף, ואת חייה לפני, במהלך ואחרי מלחמת העולם השנייה.

הספר היה רב מכר, זכה במועמדות לפרס PEN Faulkner, ונכלל במועדון הקריאה של אופרה וינפרי.

עלילה
טרודי מונטג נולדת בשנת 1915 לאביה, לאו מונטג, יוצא מלחמת העולם הראשונה, ואמה, גרטרוד מונטג, אישה הסובלת מהפרעות נפשיות. לאו מנהל ספרייה בתשלום מתוך בית המשפחה. גרטרוד בהתחלה דוחה מעליה את התינוקת, שנולדה עם גמדות, אך בגיל שנתיים בערך מתחילה לגלות כלפיה אהבה. אך האם, לאחר שהיות במוסד לחולי נפש, נפטרת כשטרודי בת ארבע.

טרודי מגלה עם הזמן שהסביבה אינה מקבלת אותה כמות שהיא. היא שומעת שתושבי העיירה מכנים אותה "צוורג" (גמדה), וסובלת גם מהתקפות וביזוי מצד ילדים אחרים. טרודי אוצרת בליבה את הרצון לנקמה, ומחליטה שמכיוון שלא תצליח להתערות בחברה הנורמטיבית, היא תתרכז בהישרדות ולא בקבלה.

טרודי עוזרת לאביה בספרייה, שם היא נפגשת עם מגוון מבני העיר, ושומעת על רכילות, סיפורי חיים, אירועים, ומידע אחר. טרודי הופכת למאזינה סימפתית עבור המספרים, ובתורה מוסיפה על הסיפורים ומעבירה אותם הלאה. היא לומדת להשתמש בשוני שלה כדי להתקרב ולהתנקם בסביבה. טרודי נמשכת במיוחד לאנשים אחרים שכמוה נדחקים אל השוליים מכל מיני סיבות, ובמיוחד, בהקשר של התקופה, ליהודים השנואים והנרדפים, ואף מסתירה אישה יהודייה במרתף ביתה.

הפוליטיקה הגרמנית לא מאחרת להגיע גם לעיירה הקטנה, והצעירים מתגייסים לתנועות הנוער והסטודנטים של היטלר – שמטרתם בין היתר לשרוף ספרים אסורים – מטרה שמביאה להתנגשות ישירה בינם לבין טרודי והספרייה.

ביקורת
בביקורתה בניו יורק טיימס, סוזן רוטה משבחת את הכתיבה של הגי, ומשווה את הדמות של טרודי לדמותו של אוסקר בספרו של גינטר גראס, תוף הפח, ואומרת כמה זה נדיר שגיבורה בספר תהא מכוערת. היא כותבת בחיוב על מטרתה של הגי לספר על התקופה הזו, מזווית ראייה של בני האדם שחיו בה, דבר שלדבריה חסר בתרבות, ומציינת שהתוצאה של בניית הדמויות הארכטיפיות בספר היא תחושה שעולה מדי פעם של הנדסתן ולא צמיחתן של האנשים המתוארים.

Publishers Weekly קרא לספר בביקורתו "רומן עוצמתי, אשר הכנות המצמררת והחזון המוסרי המהדהד שלו מגישים לנו סיפור דרמטי" אשר "מעמיק את הבנתנו את הזמן והמקום" דרך תיאורם של גרמנים רגילים, בהקשר התרבותי שלהם. הביקורת מציינת את ההתמודדות עם האמנזיה ההמונית ששרתה בקרב גרמנים אחרי המלחמה אשר זמן קצר קודם לכן היו נאצים נלהבים.

ג'ודי גיגסטאד, מקבוצת The Book Report Network, מציינת כיצד דרך ההתבוננות של טרודי, הספר מתאר את חיי היומיום של אנשים רגילים במהלך עליית הנאצים בגרמניה, ומספק הצצה לתוך לבם ונפשם – כך שמאוחר יותר בעלילה, כאשר כל אחד מהם נאלץ להתייחס או לפעול במסגרת אירועי התקופה, הקורא מעורה בהליכים הפנימיים של הדמויות, וכך מרגיש גאווה כשהם פועלים נכון או בגידה וכעס כאשר מעשיהם אינם עומדים בציפיותיו, וכך הקורא נאלץ להכיר במורכבותם, ואף לשאול את עצמו כיצד היה פועל באותן הנסיבות.

 פרסים ומועמדויות 
הספר היה מועמד לפרס פן/פוקנר, ונבחר למועדון הספרים של אופרה וינפרי.

 הערות שוליים 

קטגוריה:ספרי 1994
קטגוריה:ספרים אמריקאיים
קטגוריה:ספרים על השואה
קטגוריה:רומנים (סוגה ספרותית)
קטגוריה:ספרות מלחמת העולם השנייה