מרוז (אתר מקראי)

מרוז הוא אתר המוזכר במקרא בספר שופטים, בשירת דבורה לאחר ניצחון ברק בן אבינועם לסיסרא.

בשירתם, מקללים דבורה וברק בן אבינועם בשם "מלאך ה'" את העיר מרוז ויושביה, מפני שלא באו לעזור לגיבורים במלחמה: .

 זיהוי ופירוש 
שם המקום לא נזכר במקום אחר במקרא, ולא ידוע איפה נמצא.אליה שמואל הרטום, שופטים, יבנה, 1992, סדרת תורה נביאים כתובים – מפורשים פרוש חדש בצירוף מבואות, עמ' 23 נעשו כמה ניסיונות לזיהוי המקום, כולם לא ודאיים.זאב וילנאי, "מֶרוֹז", בתוך: אנציקלופדיה אריאל כרך 5 (ל–נ), עם עובד, 1977, עמ' 4853John M‘Clintock, James Strong, "Me´roz", (2), in: Cyclopedia of Biblical, Theological, and Ecclesiastical Literature בתרגומי המקרא זיהו כשם מקום: בתרגום השבעים Μηρώζ (מרוז), בוולגטה: terra Meroz (ארץ מרוז).John M‘Clintock, James Strong, "Me´roz", (2), in: Cyclopedia of Biblical, Theological, and Ecclesiastical Literature

יש המזהים את מרוז עם הכפר אל-מורסס , ששכן כ-5 ק"מ צפונית מערבית לביסאן, על המדרונות שמצפון עמק יזרעאל. הכפר כפר מצר זוהה אף הוא כאתר אפשרי, בשל קרבתו לאתרים עתיקים במקום.

יצחק קולר הציע כי התיבה "מרוז" מורכזת ממ"ם השימוש + "רוז", מלה מהשורש ר־ז־ן; הוא טוען ששמות קיבוציים במקרא באים בצורת קיצור: אֳנִי – צי אניות, עני – מצב של דלות וכו'. בדומה, הוא סבור ש"רוז" הוא רוזנים, בעלי תואר רם מעלה. בתחילת השירה פונה דבורה אל אצולת העם והנכבדים:  ולקראת אמצעיתו מקללת היא אותם נמרצות באמרה "אוֹרוּ מֵרוֹז" משום שלא עודדו את העם להשתתף במלחמה ואף מנעו מאלה שרצו להשתתף לעשות כן.

 בספרות הרבנית 
לפי פרשני הפשט, מרוז הוא שם מקום שהיה קרוב למקום המלחמה, ודבורה קיללה בשם "מלאך ה'" את יושבי אותה עיר על שלא באו לעזור במלחמה.

בתלמוד הבבלי הובאה פרשנות נוספת לכוונת דבורה בפירוש המילה "מרוז", כך שהכוונה לאדם מסוים שהיה חשוב, או לכוכב ששמו "מרוז", שלא בא לעזרת ברק במלחמתו, והתקלל על ידי מלאך ה':

לפי הפירוש הראשון, הקללה היא ל"מרוז" שהיה אדם חשוב, והיה מצופה ממנו שיתגייס גם הוא למערכה, ומשלא עשה כן קולל. לפי הפירוש השני, מאחר שעל פי הפסוק כל הכוכבים נלחמו עם סיסרא ועזרו לברק במלחמה, ו"מרוז" היה הכוכב היחיד שלא בא לעזרתם, ועל כך קולל.

 קישורים חיצוניים 

 הערות שוליים 

קטגוריה:אתרי המקרא
קטגוריה:ספר שופטים
קטגוריה:מילים יחידאיות בתנ"ך