אדוארד ספיר

אדוארד ספיר (Edward Sapir; 26 בינואר 1884 – 4 בפברואר 1939) היה אנתרופולוג ובלשן יהודי אמריקאי, שנחשב לאחת הדמויות החשובות ביותר בהתפתחותה המוקדמת של דיסציפלינת הבלשנות.

ביוגרפיה
ספיר נולד למשפחה של יהודי ליטא בלאונבורג (כיום לֶמבּורק, בפולין) שבמחוז פומרניה, שם עבד אביו, יעקב דוד ספיר, כחזן. המשפחה לא הייתה אורתודוקסית, ואביו שמר על קשריו ליהדות באמצעות המוזיקה. משפחת ספיר לא נשארה זמן רב בפומרניה ומעולם לא קיבלה את הגרמנית כלאום. שפתו הראשונה של אדוארד ספיר הייתה יידיש,Darnell 1990:1–4 ואחר כך אנגלית. בשנת 1888, כשהיה בן ארבע, עברה המשפחה לליברפול, אנגליה, וב-1890 לארצות הברית, לריצ'מונד, וירג'יניה, שם איבד את אחיו הצעיר מקס למחלת טיפוס הבטן. אביו התקשה לשמור על עבודה בבית כנסת ולבסוף השתקע בניו יורק בלואר איסט סייד, שם חיה המשפחה בעוני. מאחר שיעקב ספיר לא יכול היה לפרנס את משפחתו, אמו, אווה סיגל ספיר, פתחה מכולת. הוריו התגרשו רשמית ב-1910.

לאחר שהשתקע בניו יורק, הוא גדל בעיקר על ידי אמו, שהדגישה את חשיבות החינוך לצורך עליה באיכות החיים, והרחיקה את המשפחה יותר ויותר מהיהדות. למרות שלאמו הייתה השפעה חשובה עליו, הוא קיבל מאביו את תאוות הידע והעניין שלו בלימוד, אסתטיקה ומוזיקה. בגיל 14 זכה ספיר במלגת פוליצר ללימודים בבית הספר התיכון היוקרתי הוראס מאן, אך הוא בחר שלא ללמוד בבית הספר, שלדעתו היה יוקרתי מדי, במקום זאת הלך לבית הספר התיכון דוויט קלינטון,Allyn, Bobby"DeWitt Clinton's Remarkable Alumni", The New York Times, July 21, 2009. Accessed September 2, 2014. וחסך את כספי המלגה עבור לימודיו בקולג'. בעזרת כספי המלגה עזר לאמו לשלם את שכר הדירה שלה.

ספיר למד תואר ראשון ושני בבלשנות גרמאנית באוניברסיטת קולומביה, אך הדוקטורט שלו כבר עסק באנתרופולוגיה.
ספיר היה תלמידו של האנתרופולוג הנודע פרנץ בועז ועסק רבות בפיתוח תפיסת הקשר ההדוק בין הבלשנות והאנתרופולוגיה. כאשר ניסה להתחקות אחר היחסים שבין ההבדלים הלשוניים לבין ההבדלים בתפיסות העולם והתרבות של דוברי שפה נתונה (כאשר את מרבית מחקריו ביצע על שפות ילידים בצפון אמריקה). חלק זה של תפיסתו פותח על ידי תלמידו בנג'מין לי וורף לעקרון היחסות הלשונית או "השערת ספיר-וורף" (באנגלית: Sapir-Whorf hypothesis, ובראשי תיבות SWH).
היפותזה שנויה במחלוקת הגוררת עד היום דיונים אקדמיים ערים, סביב שאלת הדטרמיניזם הלשוני.

עם תרומותיו לחקר הבלשנות ניתן למנות את סיווג שפות הילידים של אמריקה, שעליו עבד במשך רוב חייו המקצועיים. בנוסף, ספיר מילא תפקיד חשוב בפיתוח המושג המודרני של הפונמה, וקידם מאוד את ההבנה של הפונולוגיה.
כמו כן ספיר היה הראשון להראות שהמתודות המודרניות של הבלשנות המשווה וההיסטורית תקפות גם למשפחות שפות שאינן נמנות עם משפחות השפות ההודו-אירופיות והשמיות, שהרבו להיחקר בזמנו – כגון שפות הילידים בצפון אמריקה, שנתפסו כשפות פרימיטיביות בתקופתו – ואף יישם מתודות אלו במחקריו.

ספיר התמחה בחקר שפות האתבסקה (Athabascan), הצ'ינוקאן (Chinookan) והשפות היוטו-אצטקיות (Uto-Aztecan), ובהמשך הקריירה שלו עבד גם עם השפות יידיש (שפת אמו), עברית וסינית וכן עם שפות גרמאניות, ואף ניסה לפתח שפת עזר בינלאומית.

 הערות שוליים 

קישורים חיצוניים





קטגוריה:מהגרים מגרמניה לארצות הברית
קטגוריה:בלשנים ולשונאים אמריקאים
קטגוריה:בלשנים ולשונאים יהודים
קטגוריה:יהודים אמריקאים
קטגוריה:סגל אוניברסיטת ייל
קטגוריה:סגל אוניברסיטת שיקגו
קטגוריה:חוקרי השפה היידית
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1884
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1939