מגדלית הנחלים

ממוזער|300px|מבט מלמטה על רגלו של מגדלית הנחלים הנמצא על דופן אקווריום.
ממוזער|300px|שני פרטים, עם קונכיות שחוקות.
ממוזער|300px|קונכיות שחומות של מגדלית הנחלים
מגדלית הנחלים (שם מדעי: Melanoides tuberculata), נקרא בעבר מגדלן מגובשש, הוא מין של חילזון מים מתוקים. לחילזון קונכייה בורגית גבוהה וצרה, דמוית מגדל ספירלי, בעלת 10–15 פיתולים. צבעה שחום או חום בהיר עד קרם, וכאשר החילזון בחיים יש עליה נקודות אדומות קטנות, דבר שהעניק לו את שמו המדעי. מגדלית הנחלים נפוץ במקווי מים מתוקים עד מליחים באזורים בעלי אקלים חם או אקלים סובטרופי. מגדלית הנחלים נמצא גם בישראל, בעיקר באזור הצפון, במערכת המים של נהר הירדן והכנרת.

 תיאור הקונכייה 

למגדלית הנחלים קונכייה מוארכת, גבוהה וצרה, וצורתה היא כמגדל ספירלי. הפתח אליפטי עם שפה תמימה וללא מרזב. צבעה הוא חום בהיר עד צבע קרם, ועליה נקודות אדומות בצבע דמוי חלודה. לאורך הפיתולים ישנם רכסים מגובששים (ומכאן שם המין העברי).

הקונכייה היא צרה וגבוהה: אורכה הממוצע הוא 20–27 מילימטר (מ"מ), ולעיתים 30–36 מ"מ, אך מספר פרטים ענקיים נשאו קונכייה שאורכה עד 80 מ"מ (8 סנטימטר). בקונכייה יש 10–15 פיתולים וכאשר החילזון חי על רגלו יש מכסה קרני (operculum) שסוגר את הקונכייה כאשר החילזון מתכנס לתוכה.

הקונכייה של מגדלית הנחלים בישראל שונה משאר העולם בצבעה ובגודלה. גובהה/אורכה הממוצע הוא 30–40 מ"מ וצבעה שחור או שחום, ככל הנראה לשפר את ההסוואה על רקע סלעי הבזלת שבאזור הכנרת, ורק אחרי מותו של החילזון, כאשר נשטף ממנה הציפוי השחור, היא נותרת בצבע חום בהיר או לבן-צהוב.

ממוזער|500px|מרכז|מגוון קונכיות של מגדלית הנחלים. חלקן בהירות וחלקן שחומות.

 אורח חיים 

מגדלית הנחלים הוא חילזון מים מתוקים וחי בקרקעות בוציות שבתוך מקווי מים. הוא מצוי בעומקים של 3–10 מטר אך לפעמים מעמיק עד אף ל-15–20 מטר, בעיקר בחורף. רוב הזמן הוא מתחפר לעומק של עד 3 ס"מ בתוך האדמה ופעיל בעיקר בלילות.

הוא ניזון מאצות מיקרוסקופיות ומרקבובית.

החילזון מעדיף טמפרטורות של 18 עד 25 או עד 32 מעלות צלזיוס. הוא יכול לחיות גם במים חמים יותר, אך מחקר שנערך מצא שמים בטמפרטורה מעבר ל-50 מעלות צלזיוס הם קטלניים עבורו. רמת המליחות (ריכוז מלח) שהחילזון יכול לעמוד בה היא 32.5 פרומיל.

 רבייה 

הנקבות הן בעלי גונדות ירוקות ואילו הזכרים הם בעלי גונדות אדומות. אסטרטגיית הרבייה שלהם היא מסוג r: העדפה של הולדת מספר גבוה של צאצאצים שהסיכויי של כל אחד מהם לשרוד היא מאוד נמוכה.
הנקבות של מגדלית הנחלים מסוגלות לרביית בתולים והטלת בצים מופרות. את הבצים (שמספרן נע בין 1 ל-64) הן נושאות בכיס בתוך גופן, עד אשר הן בוקעות. גודל האבקועים הוא 1.2–2.2 מילימטר, וכאשר הם מגיעים לאורך של 5–10 מילימטר הם מגיעים לבגרות מינית ומסוגלים להתרבות.

 אקולוגיה 

מגדלית הנחלים נחשב לעיתים למזיק לחקלאות, אך עיקר האיום שלו על בני האדם היא עובדת היותו פונדקאי למספר רב של טפילים, חלקם מסוכנים לאדם. מחקר שנערך ב-2011 מנה 37 טפילים שחיים בגוף מגדלית הנחלים, מהם 11 מסוכנים לאדם. לכן נעשים ניסיונות לבערו ממקווי מים מתוקים שהאדם משתמש בהם.

 תפוצה 

מגדלית הנחלים נפוץ בחלקים רבים בעולם. תפוצתו הטבעית היא בחלק הדרומי של אסיה, במזרח התיכון ובאפריקה. כמין פולש הוא חדר גם לאמריקה (הן אמריקה הצפונית והן אמריקה הדרומית), לניו זילנד ולאירופה.

 מדינות בהן הוא נפוץ באופן טבעי 

אפריקה , ,  , , , , , , , , , , , , , ,  קונגו, , .

אסיה , ,  , , , , ,  סין, , , , .

 מדינות בהן הוא קיים כמין פולש 

אמריקה , , , ,  טרינידד, , .

אירופה , , , ,  וכנראה גם מדינות נוספות.

 לקריאה נוספת 
 ד"ר דוד דרום וד"ר משה צורנמל, מדריך הים וחופיו החי והצומח, הוצאת כתר, 1992. עמ' 236–237.

 קישורים חיצוניים 

 הערות שוליים 

קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1774
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי אוטו פרידריך מולר
קטגוריה:ארץ ישראל: חלזונות
קטגוריה:סורבאוקונכה