צולל ימי

צולל ימי (שם מדעי: Aythya marila) הוא מין ברווז בסוג צולל השייך לתת-המשפחה ברווזים צוללים. ברווז זה חי בחלק הצפוני של כדור הארץ באירופה, אסיה ואמריקה הצפונית, לאורך החופים והאגמים וגם בטונדרות של אלסקה ורוסיה ובאזור הטייגה. בישראל הוא מזדמן נדיר ביותר בחורף עם כ-21 תצפיות עד היום, האחרונה מביניהן היא מה-19.01.2026 בבריכות הדגים של מעיין צבי.

 תיאור 
ברווז זה מגיע לאורך 39–56 ס"מ, מוטת כנפיים של 71–84 ס"מ, ולמשקל 726–1,360 גרם. הוא בעל נוצות שחורות עם בטן וצידיים לבנים, כנפיים מנומרות כסופות-אפורות וצוואר וראש ירוקים כהים. העיניים צהובות והמקור השטוח כחול בהיר עם שן כהה בקצהו. הנקבה חומה ברובה, אך בעלת ראש שחור, מקור תכול וסביבו אזור לבן ועיניה צהובות.

 הבדלה ממינים דומים 
נקבות וזכרים צעירים דומיםל אלו של הצולל החלודי והמצויץ, אבל הצולל הימי גדול יותר, הראש עגול מאוד, המקור ארוך כשצבע השחור ב"שן" בקצהו מצומצם, יש כתם לבן נרחב בבסיס המקור, וסוככות האוזן בהירות.

 אקולוגיה 
הצולל הימי גדל בטונדרה וטייגה. כעת מוערך ששבעים וחמישה אחוזים מאוכלוסיית הצולל הימי מתפתחת באלסקה. הצולל הימי בדרך כלל מתחיל לגדול בגיל שנתיים אף על פי שהוא מתחיל לקנן כבר בהגיעו לגיל שנה.

צוללים ימיים זכרים משתמשים בשריקה רכה וזריזה בשביל למשוך את תשומת לבם של הנקבות בתקופת החיזור (בין סוף החורף עד תחילת האביב), בדרך חזרה לאזורי הקינון שלהם. נקבות צוללים ימיים משמיעים קול אחד, "ארר-ארר-ארר-ארר" צורם. טקס החיזור של הצולל הימי מורכב ומסתיים בצורת זוגות של זכר ונקבה. הקן של צולל ימי הוא שקע באדמה אותו הנקבה מרפדת.

אחרי שהנקבה מטילה את הביצים, הזכר נוטש אותה והולך עם זכרים אחרים לאגמים, אליהם הם חוזרים באופן שנתי. באגמים האלה יש מזון ומחסה. הנקבה מטילה שש עד תשע ביצים ואז דוגרת עליהם במשך עשרים ושישה עד עשרים ושמונה ימים. האפרוחים שרק בקעו מכוסים בפלומה וזמן מה לאחר מכן הם יכולים ללכת, לשחות, להאכיל את עצמם ועוד, אבל רק אחרי ארבעים עד ארבעים וחמישה ימים אחרי הבקיעה. האפרוחים הפגיעים עוקבים אחרי אמם. הצעירים נחשפים לטורפים רבים כמו: שועלים, ינשופים, בואשים, דביבונים, זאבים ואיומים רבים אחרים.

ברווזים אלה חיים רוב הזמן על פני הים או באגמים גדולים ורוב זמנם מצויים במים. הם צוללים כדי להשיג את מזונם המורכב מתולעים, צמחייה מימית, רכיכות ודגיגים.

 תפוצה בישראל 
בישראל הוא מזדמן נדיר ביותר בחורף עם כ-21 תצפיות עד היום:
+תצפיות בצולל ימי בישראלתאריךמיקוםהערות22.01.1937עמק החולהבודד13.12.1955עמק זבולוןפרט שניצוד1965–1990מעגן מיכאל6 תצפיות שונות בפרטים בודדים01.11.1971עמק זבולוןבודד07.02.1979עמק החולה2 זכרים יחד28.02.1980צפון הכנרת2 זכרים יחד25.10.1980מט"ש שפד"ןבודד, נשאר חודש07.12.1980מאגר רבדיםבודד21.02.1982מאגר רבדיםבודד14.12.1982מאגר רבדיםבודד25.12.1982חוף עין גדיפרט מת12.12.2003בריכות הדגים של כפר רופין2 נקבות שנשארו לחורף13.01.2005בריכות הדגים של כפר רופיןזכר01.12.2006בריכות הדגים של טירת צבי09.12.2016בריכות המלח בק"מ 19 של כביש 902 פרטים19.01.2026בריכות הדגים של מעיין צבינקבה

 שימור 
לפי IUCN הצולל הימי נמצא בדרגה מוגנת ועם הכי פחות חשש לסכנת הכחדה. בזמן ספירת האוכלוסייה של המין, הוא נספר ביחד עם מין דומה - צולל קטן (Aythya affinis), מכיוון שאי אפשר להבדיל בין המינים בצילום אווירי. מוערך שבערך כאחד עשר אחוזים מהצוללים יבשתיים.

מאז שנות השמונים אוכלוסיית הצוללים הימיים קטנה באיטיות. הגורמים העיקריים לכך הם: מחסור במקומות גידול ושינויים בבית הגידול, חומרים מזהמים, וסיכויי ההישרדות הנמוכים של הנקבות.

ב-2010 נספרו 4.2 מיליון צוללים, אבל מעריכים שמתוכם רק 1,200,000 עד 1,600,000 הם צוללים ימיים.

 גלריה 

קישורים חיצוניים

 צולל ימי באתר דיסקוס הגליל (בעברית)
 צולל ימי באתר All About Birds (באנגלית)
 צולל ימי באתר הצפרות הישראלי (בעברית)

הערות שוליים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי קארולוס לינאוס
קטגוריה:ברווזי צלילה
קטגוריה:ארץ ישראל: אווזאים
קטגוריה:שוודיה: עופות
קטגוריה:אלסקה: עופות
קטגוריה:הממלכה המאוחדת: עופות
קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1761