הבעיה הקשה של התודעה

הבעיה הקשה של התודעה היא מושג יסוד בתחום פילוסופיה של הנפש ומדעי הקוגניציה. היא מתייחסת לקושי בהסבר כיצד תהליכים נוירוניים, כימיים וחשמליים במוח מולידים איכויות חוויה פנימיות (קוואליה), כגון תחושת הטעם של שוקולד או תחושת כאב.

המושג הוטבע על ידי הפילוסוף דייוויד צ'אלמרס בשנת 1995.Chalmers, D. J. (1995). Facing up to the problem of consciousness. Journal of Consciousness Studies, 2(3), 200-219. צ'אלמרס הבחין בין:
 "הבעיות הקלות" של התודעה – שאלות הניתנות להסבר באמצעות מנגנונים חישוביים ונוירופיזיולוגיים (לדוגמה: כיצד המוח מעבד מידע חושי או כיצד אנו שולטים בהתנהגות).
 "הבעיה הקשה" – שאלת הקשר ההכרחי בין מנגנון פיזי לחוויה סובייקטיבית: מדוע פעילות מוחית מלווה בתחושה מודעת ולא רק בעיבוד מידע אוטומטי.

הבעיה הקשה של התודעה היא אתגר מרכזי בפילוסופיה של המאה ה-21, המחייבת התייחסות רב-ממדית הכוללת את הגישה הפילוסופית, המדעית והחווייתית.

 רקע היסטורי 

 דקארט והדואליזם הקרטזיאני 
הפילוסוף הצרפתי רנה דקארט (המאה ה-17) טען כי המציאות מחולקת לשני סוגי ישויות נפרדים – חומר נמדד (הגוף) ומחשבה בלתי נמדדת (הנפש). תפיסה דואליסטית זו הציבה את השאלה כיצד נוצרת חוויה מתוך חומר.

 עליית הפיזיקליזם 
בעקבות ההתפתחויות במדעי המוח במחצית השנייה של המאה ה-20 הפכה הגישה הפיזיקליסטית לדומיננטית. הפילוסופים החומרניים טענו כי תודעה ניתנת להפחתה מלאה לתהליכים מוחיים. צ'אלמרס ניסח את "הבעיה הקשה" כאתגר ישיר לפיזיקליזם וטען כי לא ניתן לגשר על פער ההסבר שבין הפעילות הפיזית לחוויה הפנימית.Robinson, H. (2020). Dualism. In E. N. Zalta (Ed.), The Stanford Encyclopedia of Philosophy.

 גישות עיקריות 
 הגישה הפילוסופית והאונטולוגית 
 דואליזם: הטענה כי גוף ותודעה הם שתי ישויות יסודיות ונפרדות.
 פיזיקליזם: הטענה כי התודעה ניתנת להסבר מלא על בסיס חומר ואנרגיה בלבד.Churchland, P. S. (2013). Touching a Nerve: The Self as Brain. W. W. Norton & Company.
 פאן-פסיכיזם: הטענה כי יסודות של חוויה קיימים בכל חומר בסיסי.Goff, P. (2017). Consciousness and Fundamental Reality. Oxford University Press.

 הגישה הנוירו-מדעית 
 המתאמים העצביים של התודעה (NCC): חקר הקשר בין פעילות מוחית ספציפית לבין הופעת חוויה סובייקטיבית.
 תורת המידע המשולב (IIT): מודל מתמטי המציע כי תודעה נוצרת במערכות המסוגלות לשלב מידע באופן מובחן. התודעה נמדדת באמצעות המדד Φ (פי).Tononi, G. (2004). An information integration theory of consciousness. BMC Neuroscience, 5(1), 42.

 הגישה הפסיכולוגית והסובייקטיבית 
 קוואליה: איכויות החוויה הבלתי ניתנות להפחתה או להעברה מילולית מלאה.
 מודעות עצמית: היכולת להכיר בכך שה"אני" הוא המערכת החווה.
 מצבי תודעה משתנים: חקר החוויה הסובייקטיבית בשינה, חלום, מדיטציה וכדומה.

 ניסויי מחשבה מרכזיים 
 חדר מרי: ניסוי מחשבה הבוחן את פער ההסבר בפיזיקליזם ומדגים כי ידע פיזיקלי שלם אינו מספיק כדי לכלול את הקוואליה.Jackson, F. (1982). Epiphenomenal Qualia. Philosophical Quarterly, 32(127), 127–136.
 הזומבי הפילוסופי: יצור היפותטי הזהה פיזית ובהתנהגות לאדם, אך נטול חוויה סובייקטיבית פנימית.

 ראו גם 
 הבעיה הפסיכופיזית

הערות שוליים

קטגוריה:פילוסופיה של הנפש  
קטגוריה:תודעה