מיטלשמרץ

מיטלשמרץ (באנגלית: Mittelschmerz) הוא מונח רפואי המתאר "כאב ביוץ" או "כאב בזמן אמצע המחזור החודשי". המונח מגיע מהשפה הגרמנית ומשמעו "כאב אמצעי". כ-20% מהנשים בגיל הפוריות חוות כאבי ביוץ. כאב זה יכול להתרחש לפני, תוך כדי או אחרי הביוץ.

רקע היסטורי
המונח מיטלשמרץ היה בשימוש לראשונה על ידי פהלינג בשנת 1881, על מנת לאפיין תופעה של כאב אגן במהלך אמצע המחזור החודשי הנשי, מאז מספר תגליות תרמו להבנה טובה יותר של התופעה. ב-1904 וואן דר וול זיהה את מערכת היחסים בין שינוי טמפרטורת הגוף במהלך אמצע המחזור לבין הניבוי של מועד תחילת הווסת. בשנת 1937 רובינשטיין הוכיח את הקשר בין הווסת לבין הביוץ באמצעות שיטה ציטולוגית. שיטה זו מבוססת על בדיקות של תאים מהנוזלים בגוף, במקרה זה הנוזלים נלקחו מהנרתיק. לאחרונה, זאצ'אריס גילה שבממוצע המרווח בין דימום הווסת הראשוני שהאישה חווה לבין תקופת הביוץ הראשונה יש תקופה של בערך 24 חודשים. כמו כן, במהלך השנתיים הראשונות שלאחר הביוץ 55 עד 82 אחוז מהמחזורים הם חסרי ביוץ, אך 5 שנים לאחר דימום הווסת הראשוני הביוץ מתרחש ב-80 אחוז מהמחזורים החודשיים. ההערכה היא ש-6 אחוזים ממחזורי הביוץ מאופיינים בכאב. בשנת 1980 אוהריקילי הוכיח שהמיטלשמרץ הוא סימפטום המעיד על כך שהביוץ עתיד להתרחש בקרוב. הוא ביצע מחקר שבו עקב אחרי קבוצה של 96 נשים ומדד באופן יומיומי את ההורמון המחלמן (LH) מאמצע השלב הפוליקולרי של המחזור ואילך. כמו כן, בו זמנית הוא תיעד את הקוטר של הזקיק המתפתח. התוצאות שהתקבלו העידו על כך ש-77 אחוזים מהמטופלות חלו ביום שבו הייתה קפיצה של ריכוז ה-LH. כאשר הם ניתחו את התוצאות בשילוב עם תוצאות בדיקת אולטרסאונד, על מנת לקבוע את זמן הביוץ, הם גילו שהכאב התרחש 24 עד 28 שעות אצל 91 אחוז מהנשים.

 תסמינים ואבחון 

מיטלשמרץ מאופיין על ידי כאבים בבטן התחתונה ובאגן ומתרחש בערך באמצע המחזור החודשי של האישה. הכאב בדרך כלל מופיע פתאום ואורך שש עד שמונה שעות, וממוקם ברביע התחתון של הבטן. במקרים חמורים יותר הכאב יכול להיות מאופיין על ידי כאב ציפקי, כאב הנמצא באזור הקרום הנמצא בחלל הבטן ומקיף את האיברים הפנימיים. כמו כן, הכאב יכול לארוך שניים עד שלושה ימים. במרבית המקרים ההיסטוריה של המטופלת מספיקה על מנת לתעד את המקרה ככאב חוזר ונשנה באמצע המחזור הגורם לחוסר נוחות בינונית. הביוץ מתרחש בכל מחזור באופן אקראי בין שתי השחלות, אך עם זאת בדרך כלל הכאב יישאר באותו צד מן מחזור אחד למשנהו.

האבחון של המיטלשמרץ מבוסס על מידע היסטורי של המטופלת, על בדיקה גופנית ולאחרונה על ידי בדיקת אולטרסאונד של אזור האגן. לא קיימת דרך אבחון שמסוגלת להוכיח שמצב זה הוא הגורם לכאב. לכן, האבחנה היא על ידי שלילת גורמים אחרים לכאב. בדיקה גינקולוגית המבוצעת באמצע המחזור לא מראה בדרך כלל על שום חריגות. בנוסף לכך, בדיקה פיזית של הבטן התחתונה תיתן ממצאים נורמליים גם כן. כמו כן, בבדיקה של האגן ניתן יהיה למצוא את ריר צוואר הרחם, אשר לאחר כמה ימים לאחר הביוץ פרוגסטרון הופך את ההפרשה הזו לריר דביק. אם הכאב הוא ממושך ו/או מחמיר, קיימות שיטות אבחון אחרות כגון בדיקת אולטרסאונד של הבטן, שאותן ניתן לבצע על מנת לשלול גורמים אחרים העלולים לגרום לאותו כאב בטן. המיטלשמרץ לעיתים מאובחן באופן מוטעה כדלקת התוספתן והוא למעשה אחד של אבחנות המבדלות עבור דלקת התוספתן אצל נשים בגיל הפוריות.

 גורמים 
קיימים מספר גורמים אפשריים למיטלשמרץ, עם זאת עדיין לא ברור בדיוק מה גורם לאותו כאב.
 נפיחות הזקיקים: נפיחות של זקיקי השחלות לפני הביוץ. אף על פי שרק ביצית אחת או שתיים מבשילות עד כדי שחרורן, מספר זקיקים גדלים במהלך השלב הפוליקולרי של המחזור החודשי. זהו השלב בו מתרחש ניוון הזקיקים הלא דומיננטיים לפני הביוץ. הזקיקים מתפתחים בשני הצדדים של הבטן, לכן התאוריה הזו מסבירה מדוע המיטלשמרץ עלול להתרחש בשני הצדדים של הבטן.
 קרע בדופן השחלה: השחלות אינן מכילות פתחים, ועל מנת שהביצית תשתחרר בזמן הביוץ היא פורצת דרך דופן השחלה. תהליך זה עלול לגרום בעצמו לכאב עבור נשים מסוימות.
 התכווצות חצוצרות הרחם: לאחר הביוץ אחת החצוצרות מתכווצת ומתרחבת בדומה לתנועה הפריסטלטית של הוושט. תהליך אשר עלול לגרום כאב לחלק מהנשים.
 התכווצות של תאי השריר החלקים: בזמן הביוץ הכאב עשוי להיות קשור להתכווצות של תאי השריר בשחלה וברצועות עצמן. התכווצויות מתרחשות בתגובה לרמה מוגברת של פרוסטגלנדין F2-אלפא, שהוא בעצמו מתווך על ידי גל של הורמון מחלמן (LH).
 גירוי: בזמן הביוץ דם או נוזלים אחרים משתחררים מתוך הזקיק אשר מכיל את הביצית. נוזל זה יכול לגרום לגירוי של רירית הבטן.

 טיפול 
הכאב הוא לא מזיק ולא מסמל על נוכחות של מחלה. בדרך כלל, שום טיפול אינו הכרחי. משככי כאבים עשויים להיות נחוצים במקרים של כאב אינטנסיבי או ממושך. טיפול הורמונלי למניעת הריון יכול להילקח כדי למנוע ביוץ, וכתוצאה מכך הכאב נמנע גם כן- זו הדרך היחידה הידועה כיום למניעה של הכאב.

 תועלת 
נשים בעלות מודעות לפוריות עשויות למצוא את המיטשמרץ מועיל כסימן משני בזיהוי ביוץ. עם זאת, זמן החיים הנורמלי של הזרע הוא עד חמישה ימים, ולכן מיטלשמרץ לבדו אינו מספק התראה מספיקה כדי למנוע הריון. כמו כן, כאב מינורי באזור הבטן הוא כאב שכיח שקיימים לו מגוון סיבות וגורמים. על כן, כאמור מיטלשמרץ לבדו לא יכול לשמש כאישור על התחלה של תקופת הפוריות שלאחר הביוץ.

 תסמינים אחרים לביוץ 
נשים עשויות לשים לב לתסמינים פיזיים הקשורים למיטלשמרץ במהלך או קרוב לביוץ. הסימן הנפוץ ביותר הוא הופעה של רירית צוואר הרחם הפורייה בימים שלפני הביוץ. רירית צוואר הרחם הוא אחד הסימנים הראשונים שבהם משתמשים שיטות שונות של מודעות לפוריות. תסמינים אחרים נקראים לעיתים תסמיני פוריות משניים להבדיל אותם משלושת התסמינים הראשוניים .
 בזמן אמצע המחזור או בזמן הביוץ בשלב הדימום לעיתים צונחת רמת האסטרוגן בגוף, צניחה זו מתרחשת אך ורק לפני הביוץ. צניחה זו של ההורמונים יכולה לגרום להסתלקות הדימום באותה הדרך אשר גלולות למניעת הריון פועלות. העלייה בהורמונים אשר מתרחשת לאחר הביוץ מונעת מדימום לא צפוי באמצע המחזור, שנעשה כבד ונמשך זמן ארוך יותר מווסת אופייני.
 הפות של האישה עשוי להתנפח רק לפני הביוץ, במיוחד בצד שבו הביוץ מתרחש.
 אחת מבלוטות הלימפה באותו הצד שבו הביוץ מתרחש מתנפחת לגודל של אפון ונעשית רכה.

ראו גם
 ביוץ
 המחזור החודשי
 וסת
 שחלה
 חצוצרה (איבר)
 תנועה פריסטלטית
 בטן
 מערכת הרבייה הנקבית

לקריאה נוספת
 Ovulation side and occurrence of mittelschmerz in spontaneous and induced ovarian cycles.Marinho, A O ; Sallam, H N ; Goessens, L ; Collins, W P ; Campbell, S British Medical Journal (Clinical research ed.), 27 February 1982, Vol.284(6316), p. 632
 Mittelschmerz mimicking appendicitis Durai, Rajaraman ; Ng, Philip C H, British journal of hospital medicine (London, England : 2005), July 2009, Vol.70(7), p. 419

קישורים חיצוניים
 ביוץ - המדריך למתחיל - מאמר בנושא ביוץ מתוך המדריך להורים בנושא פוריות.
כאבים בביוץ - טיפול בכאבי ביוץ על ידי רפואה אלטרנטיבית.

הערות שוליים

קטגוריה:בריאות האישה
קטגוריה:וסת