תוכי חום-ראש

{{מיון
|שם=תוכי חום-ראש
|תמונה=250px|תוכי חום-ראש
|ממלכה=בעלי חיים
|מערכה=מיתרניים
|מחלקה=עופות
|סדרה=תוכאים
|משפחה=תוכיים
|סוג=תוכי גדל ראש
|מין=תוכי חום-ראש
|שם מדעי=Poicephalus cryptoxanthus
|טקסונום= (Peters, 1854)
|כיתוב=תוכי חום-ראש}}תוכי חום-ראש' (שם מדעי: Poicephalus cryptoxanthus) הוא מין עוף הנמנה עם משפחת התוכיים, ונפוץ בדרום-מזרח אפריקה. לתוכי חום-ראש תפוצה רחבה ואוכלוסייתו נחשבת יציבה על אף ציד לא חוקי למטרת גידולו כתוכי מחמד, זאת בשל מזגו הנוח והשקט ההופך אותו לנפוץ בשבי האדם.

תיאור
תוכי בצבע ירוק, פלג גופו התחתון בצבע ירוק בוהק וכנפיו בצבע ירוק כהה. פנים כנפיו בצבע צהוב. צווארו בצבע חום-אפור וראשו חום. זנבו בצבע זית-חום. עינו בצבע ירקרק-צהוב או צהוב. רגליו בצבע אפור. החלק העליון של המקור בצבע אפור כהה והתחתון בהיר. ישנם פריטים בעלי מספר נוצות צהובות בראש בצוואר ובכנפיים.
גודלו 22–25 ס"מ, אורך כנפיו 14–17 ס"מ, ומשקלו 115–150 גרם.

מידע טקסונומי
המין תואר לראשונה ב-1854 על ידי החוקר הגרמני ויליאם פיטרס. מקור שמו המדעי מיוונית,kryptos שמשמעו חבוי ו-xanthos שמשמעו צהוב, מאחר שהחלק הפנימי של כנפי התוכי בצבע צהוב.

תת-מינים
לתוכי חום-ראש מוכרים 3 תת-מינים הנבדלים זה מזה בצבעם ובגודלם:
 P. cryptoxanthus cryptoxanthus - נפוץ ממערב דרום אפריקה, דרום מוזמביק ודרום-מזרח זימבבואה.
 P. cryptoxanthus tanganyikae - לתת-מין זה צבעים בהירים יותר, יותר ירוק ופחות חום. נפוץ בצפון מוזמביק, דרום מלאווי, מזרח טנזניה ואזורי החופים בקניה.
 P. cryptoxanthus zanzibaricus'' - -נפוץ באיים זנזיבר ופמבה. ישנה מחלוקת בין חוקרים האם אכן מדובר בתת-מין נפרד.

התנהגות
בטבע נצפה באזורי סוואנה, אזורים מיוערים ובמטעים. בדרך-כלל בלהקות של 4–12 פריטים, לעיתים בלהקות גדולות יותר של עד כ-40 פריטים. תזונתו מורכבת מזרעים, פירות, אגוזים וניצני עלים, לעיתים נדירות ניזון מזחלי חרקים. מין זה נחשב מזיק לחקלאות שכן פושט על שדות ומטעים.
רבייה
עונת הרבייה משתנה בהתאם למיקום הגאוגרפי: בין אפריל לאוקטובר בדרום אפריקה, מאי במלאווי, יולי עד ספטמבר במוזמביק, ספטמבר-אוקטובר בזנזיבר.
מקנן בחורים בעצים. הנקבה מטילה 2–3 ביצים, עליהם היא שומרת למשך של 26–30 יום בזמן שהזכר מביא מזון. הגוזלים בוקעים עירומים ובעלי עיניים חומות. הגוזלים עוזבים את הקן לאחר כ-50–54 יום ונשארים בסביבתו למשך כ-28 יום נוספים בטרם נעשים עצמאיים.

גלריה

קישורים חיצוניים

Guide to the Senegal Parrot and its family. By M.S. Allan & D. Deter. Barron's. 

הערות שוליים

קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1854
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי וילהלם פטרס
קטגוריה:תוכיים
קטגוריה:טנזניה: עופות