ריוקיצ'י אינאדה

רִיוֹקִיצִ'י אִינָאדָה (ביפנית: 稲田 龍吉, 18 במרץ 1874 – 27 בפברואר 1950) היה רופא ובקטריולוג יפני נודע, אשר התפרסם בעקבות גילוי החיידק Leptospira icterohaemorrhagiae, מחולל מחלת העכברת. על תגלית זאת היה מועמד לפרס נובל לפיזיולוגיה או לרפואה לשנת 1919.

קורות חייו
אינאדה נולד ב-18 במרץ 1874 בעיר נגויה שבמחוז אאיצ'י. בשנת 1895, התקבל ללימודי הרפואה באוניברסיטה הקיסרית בטוקיו, ובשנת 1900, עם סיום לימודיו, החל להתמחות ברפואה פנימית. בשנת 1902 יצא אינאדה, בשליחות ממשלת יפן, להשתלמות בפקולטה לרפואה בשטרסבורג שבגרמניה. עם חזרתו ליפן בשנת 1905 מונה לפרופסור לרפואה פנימית בפקולטה לרפואה באוניברסיטה הקיסרית בקיושו שבפוקואוקה{{הערה|[http://www.1nai.med.kyushu-u.ac.jp/about/inada.php Professor Ryukichi Inada - Contribution toward discovery and eradication of Weil's disease] .}}.

בשנת 1908, בעקבות התפרצות מחלת העכברת באי קיושו, החלו אינאדה ושותפו יָסוּשִׁי אִידוֹ (Yasushi Ido) לחקור מההיבט הבקטריולוגי את המחלה וזאת על מנת לגלות את המחולל שלה. ב-20 בינואר 1915 זכו אינאדה ואידו בפרסום עת הכריזו כי הצליחו לבודד, לאפיין ולזהות באופן חד-משמעי את החיידק הסלילוני-מחולל המחלה, לו קראו Leptospira icterohaemorrhagiae japonica. כחודש ימים לאחר מכן, ב-13 בפברואר 1915, פרסמו אינאדה ואידו מאמר מדעי, הראשון בסדרת מאמרים בנושא מחלת העכברת, בהם סיכמו את ממצאיהם אודות המיקרוביולוגיה, המורפולוגיה והפיזיולוגיה, אופן ההדבקה, הפתוגנזה והאבחנה של המחולל, וכן את דרכי הטיפול, המניעה והחיסון כנגדו. מחקרם פורץ הדרך עורר עניין רב בקרב הקהילה המדעית ובמרץ 1916 פרסמו אינאדו ואידו את מאמרם הראשון אודות מחולל העכברת בשפה האנגלית, ובאוגוסט אותה השנה בגרמנית. במחקרם הצליחו להראות כי מחולל המחלה ביפן זהה לזה שבאירופה ובעקבות זאת תיקנו את שמו ל-Leptospira icterohaemorrhagiae. בשנת 1919 הוכרזו אינאדה ואידו כמועמדים לקבלת פרס נובל לפיזיולוגיה או לרפואה על גילוי ופיתוח שיטת טיפול יעילה באמצעות נוגדנים כנגד מחלת העכברת, אולם בסופו של דבר לא זכו בו.

פרט למחקרו בתחום הבקטריולוגיה עסק אינאדה רבות גם בתחומי הקרדיולוגיה והאונקולוגיה, תחומים בהם נחשב לחלוץ ביפן. כך למשל היה לראשון אשר ייבא והכניס לשימוש רפואי ביפן את מכשיר האלקטרוקרדיוגרף.

ריוקיצ'י אינאדה נפטר ב-27 בפברואר 1950, בגיל 75.

תארים ומינויים
להלן המינויים והתארים בהם זכה אינאדה במהלך הקריירה שלו:
שמאל|ממוזער|220px|רחוב אינאדה בקמפוס מאידאשי שבתחומי אוניברסיטת קיושו בפוקואוקה
 פרופסור לרפואה פנימית בפקולטה לרפואה באוניברסיטה הקיסרית בקיושו (1905).
 הפרס הקיסרי של האקדמיה היפנית (1916).
 סגן נשיא האגודה היפנית לחקר הסרטן (1950-1919).
 פרופסור לרפואה פנימית בפקולטה לרפואה באוניברסיטה הקיסרית בטוקיו (1920).
 מנהל בית חולים לסרטן בטוקיו (1934).
 נשיא התאחדות הרופאים ביפן (1943).
 עיטור מסדר התרבות (1944).

הנצחתו
 Leptospira inadai - מין חיידקים בסוג Leptospira'' שקיבל את שמו כהוקרה לזכרו.
 רחוב אינאדה בקמפוס מַאידָאשִׁי (Maidashi) שבתחומי אוניברסיטת קיושו בפוקואוקה.

לקריאה נוספת
 Kobayashi Y. (2001). Discovery of the causative organism of Weil's disease: historical view. Journal of Infection and Chemotherapy. 7(1):10-5.  - סקירה היסטורית אודות גילוי מחולל מחלת העכברת על ידי ריוקיצ'י אינאדה ויסושי אידו

קישורים חיצוניים

הערות שוליים

קטגוריה:רופאים יפנים
קטגוריה:מיקרוביולוגים יפנים
קטגוריה:בקטריולוגים יפנים
קטגוריה:רופאים פנימיים
קטגוריה:קרדיולוגים
קטגוריה:אונקולוגים
קטגוריה:מעוטרי מסדר התרבות
קטגוריה:יפנים שנולדו ב-1874
קטגוריה:יפנים שנפטרו ב-1950