תנועת הפועלים

200px|ממוזער|שמאל|פירמידת הקפיטליזם|ציור שהופיע בעיתון "Industrial Worker" בשנת 1911 ששאל אותו מפלייר של "ברית הסוציאליסטים הרוסים" מהשנים 1900–1901
תנועת הפועלים (באנגלית: Labor movement; בצרפתית: Le mouvement ouvrier, בגרמנית: Arbeiterbewegung, בספרדית: Movimiento obrero, ברוסית: Рабочее движение, באיטלקית: Movimento operaio, בסינית: 勞工運動)
הוא שם גנרי המציין את התנועות והמפלגות שקמו, החל מעידן המהפכה התעשייתית במטרה מוצהרת לשפר את תנאי הקיום של מעמד הפועלים. הגדרה זו כוללת את הסינדיקליזם או האיגודים המקצועיים של הפועלים, וכן מפלגות פוליטיות שהתפתחו מהם או שראו עצמן המשך למאבקם של האיגודים האלה, וכמו כן במובן הרחב יותר – הצורות השונות לפעולה פוליטית וחברתית המייצגות או רואות עצמן כמייצגות את האינטרסים של מעמד הפועלים (למשל, הקואופרטיזם, המוטואליזם וכו').
האיגודים המקצועיים של הפועלים, הידועים כ"סינדיקטים" או באנגלית "טרייד יוניונס" (trade unions) היו ארגונים קיבוציים של הפועלים השכירים שנועדו לייצג אותם ולהיאבק למען השגת תנאי עבודה ומחיה טובים יותר מידי המעבידים ולהיאבק על כינונם ויישומם של חוקי עבודה ותעסוקה שיסדירו את התנאים האלה.
תנועת הפועלים התארגנה בארצות רבות גם באמצעות מפלגות פוליטיות – לרוב קרויות סוציאליסטיות ומונחות על ידי אידאולוגיה סוציאליסטית – שראו עצמן נציגות של העובדים השכירים, ונקראו תכופות "מפלגת עבודה" או "מפלגת פועלים". אנשים רבים וקבוצות פוליטיות מקרב מעמדות אחרים, כולל מעמדות גבוהים, שהזדהו עם מטרות תנועת הפועלים, היו חברים במפלגות אלה ואף בלטו במסגרתה.

במאה ה-19 התנועה הפוליטית הסוציאליסטית – שאימצה בחלק מהארצות האירופיות את שם התואר "סוציאל-דמוקרטית" – ראתה את עצמה כנציגה של תנועת הפועלים. עם זאת, טבע הקשרים בין האיגודים המקצועיים של הפועלים למפלגות הפוליטיות היה שונה מארץ לארץ:בבריטניה ההתפתחותה המוקדמת של התעשייה גרמה להתארגנותם המוקדמת יותר של האיגודים המקצועיים בעוד שהקמת מפלגות הפועלים, ובראשן זו הידועה כ"מפלגת העבודה" או, לפי המינוח האנגלי, מפלגת הלייבור התרחשה מאוחר יותר.
בתחילת המאה ה-20 חל פיצול בתנועה הסוציאליסטית בין המפלגות הרדיקליות יותר, הידועות כ"קומוניסטיות" שטענו כי הן נציגות אותנטיות יותר או בלעדיות של האינטרסים של הפועלים, ולבין המפלגות הסוציאל-דמוקרטיות. בנוסף עוד החל מן המאה ה-19 קם גם הזרם הפוליטי האנרכיסטי כולל גרסתו האנרכו-סינדיקליסטית שטען גם הוא למעמד של נציג אמיתי של מעמד הפועלים.

תנועת העבודה קמה כתגובה לעוולות של הקפיטליזם התעשייתי. תנועת הפועלים בצורתה הסינדיקלית ובאמצעות חלק מהמפלגות הסוציאל-דמוקרטיות – הקרויות לפעמים "רוויזיוניסטיות" התכוונה בעיקר להגן על זכויות הפועלים ולחיזוקן בתוך תוכה של החברה הקפיטליסטית. לעומת זאת האנרכיזם וכן הסוציאליזם הרדיקלי, בעיקר דרך המפלגות הסוציאל-דמוקרטיות או הסוציאליסטיות הרדיקליות – הקומוניסטיות – שאפו להחלפת השיטה הכלכלית הקפיטליסטית לחלוטין בשיטה כלכלית-חברתית חדשה, שתהיה לדעתן צודקת יותר.

ראו גם
סינדיקליזם
ארגון עובדים
סוציאליזם
סוציאל-דמוקרטיה
מרקסיזם
קומוניזם
אנרכיזם 
מלחמת המעמדות
פמיניזם
פוליטיקה שמאלנית
שמאל רדיקלי
יום עבודה בן 8 שעות
אחד במאי
האינטרנציונל
ספרות פרולטרית
שביתה

קישורים חיצוניים

200px|ממוזער|שמאל|אספת פועלים בהייד פארק בלונדון בזמן השביתה הכללית משנת 1926


קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:סוציאליזם
קטגוריה:מרקסיזם
קטגוריה:תנועות חברתיות
קטגוריה:פוליטיקה
קטגוריה:ארגונים
קטגוריה:שוק העבודה