פנחס אבישר

פנחס אבישר (שורצמן; 15 ביולי 1895, ו' בתמוז ה'תרנ"ה – 2 במרץ 1974, ח' באדר ה'תשל"ד) מאנשי העלייה השנייה. היה חייל בגדודים העבריים. מראשוני שופטי בית המשפט המחוזי בתל אביב. מילא בחייו שורה של תפקידים ציבוריים בישראל.

 ביוגרפיה 
 נעוריו 
אבישר נולד בקוריץ שבווהלין כפנחס שורצמן לאהרון שורצמן ולדבורה זיסל לבית בלובשטיין, אח ל-3 אחיות (אחת מהן פריידל (לימים שלומית)). אביו, שהיה שומר מצוות קפדן, שימש כמלמד ושו"ב בכפר השכן קמינקה בו גרו כ-15 משפחות יהודיות. אימו הייתה ליברלית ובעלת השכלה רחבה. בילדותו למד בחדר ובמקביל הרחיב השכלתו, באופן עצמאי, מעיתונות וספרים וכן למד עברית. בנעוריו היה בין מייסדי אגודת חובבי שפת עבר בקורץ וכן פעל לאיסוף תרומות לטובת ארגונים ציוניים. לאחר מספר שנים עייף האב מהמרחק והמשפחה עברה לקמינקה אך מאחר שהכפר היה מחוץ לתחום המושב נאלצה המשפחה, לאחר כשנה וחצי, לחזור לקוריץ.

במהלך פעילותו היהודית/ציונית גמלה בליבו של אבישר ההחלטה לעלות לארץ ישראל. מחשבה זו התחזקה מקריאת מכתבים שכתב דודו משה בלובשטיין שעלה ארצה ב-1907. כבר ב-1913 החל אבישר בהכנות לעלייה אולם הליכים ביורוקרטים עיכבו את קבלת הדרכון כשנה ורק ב-1914 הושלמו הסידורים.

העלייה ארצה 
ב-12 ביולי 1914 יצא אבישר מקוריץ, עבר באודסה וב-29 ביולי נחת בנמל יפו ולאחר מסע קצר הגיע לבית דודו משה בלובשטיין ברחובות. תוכניתו של אבישר להגיע לירושלים כדי להתחיל ללמוד בבית המדרש למורים העברי התעכבה עקב פריצתה של מלחמת העולם הראשונה והמגבלות שהטילו הטורקים על תנועת הנוסעים אולם בסופו של דבר החל ללמוד כמתוכנן.

במהלך המלחמה שירת בצבא האימפריה העות'מאנית במהלך מלחמת העולם הראשונה. לאחר כיבוש ארץ ישראל על ידי בריטניה, התגייס לגדוד ה-40 של קלעי המלך.

 פעילותו המשפטית 
הוא למד בבית מדרש למורים בירושלים ולאחר מכן בבית הספר המנדטורי למשפטים. משנת 1926 עבד כעורך דין בתל אביב ועסק בין השאר בפשיטות רגל. היה פעיל באגודת עורכי הדין בתל אביב ואף היה יו"ר אגודת עורכי הדין בתל אביב. כן היה חבר בית הדין לשכר דירה. במקביל לימד בבית הספר הגבוה למשפט ולכלכלה והיה חבר אגודת שוחרי האוניברסיטה העברית בתל אביב.

ב-1 בספטמבר 1948 מונה לשופט בית המשפט המחוזי. הוא כיהן, בין השאר, בבית הדין למניעת ספסרות וישב בדין במשפטם של פקידי מדינה שהואשמו בקבלת שוחד. במאי 1949 מונה ליו"ר הוועדה העליונה לבחינת פיטורי פקידים ושוטרים של ממשלת המנדט. בסוף 1949 ותחילת 1950 הוא ישב בדין בתביעת הדיבה נגד אברהם גורלי על דבריו נגד היועץ המשפטי לממשלה. אבישר קבע שגורלי אשם בדין, אך הכרעת הדין נהפכה בערעור לבית המשפט העליון.

 פעילותו הציבורית 
באפריל 1965 פרש לגמלאות. לאחר פרישתו לפנסיה ישב בוועדת עררים על פי חוק הפיצויים לנפגעי הנאצים, היה יו"ר המועצה להנצחת החייל ויושב ראש בית הגדודים.

 משפחתו 
אבישר נישא ב-1923 לפועה ניידיק. לזוג נולדו 2 ילדים. בנו  נהרג בקרב על משטרת צמח במהלך מלחמת העצמאות. בעקבות אירוע זה שינה פנחס את שם משפחתו לאבישר. נפטר במרץ 1974 ונקבר בבית העלמין קריית שאול.

 לקריאה נוספת 
 נחמן תמיר, אנשי העלייה השנייה - פרקי זכרונות - כרך ב', הוצאת המרכז לתרבות וחינוך תל אביב, 1974, עמודים 7–17

קישורים חיצוניים



הערות שוליים

קטגוריה:שופטי בית המשפט המחוזי בתל אביב
קטגוריה:אנשי העלייה השנייה
קטגוריה:בוגרי בית הספר המנדטורי למשפטים
קטגוריה:אבות שכולים: חללי צה"ל
קטגוריה:אישים הקבורים בבית הקברות קריית שאול
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1895
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-1974