ראש ממשלת פקיסטן

ראש ממשלת פקיסטן (באורדו: وَزِیرِ اَعظَم, "וזיר גדול") הוא ראש ממשלתה של פקיסטן המיועד כ"מנהל הכללי של הרפובליקה". ראש הממשלה עומד בראש הרשות המבצעת והממשלה, והוא ראש האספה הלאומית של פקיסטן ומועצת האינטרסים המשותפים, ובעל סמכות הפיקוד על הנשק הגרעיני.

ראש הממשלה נבחר על ידי האספה הלאומית ולכן הוא בדרך כלל מנהיג מפלגת הרוב בפרלמנט. חוקת פקיסטן מעניקה את הסמכויות הביצועיות לראש הממשלה, הממונה על הרכב הקבינט, כמו כן על הרשות המבצעת, קבלת החלטות הממשלה, ומינויים והמלצות המחייבות אישור מבצעי של ראש הממשלה.

בראש ובראשונה משמש ראש הממשלה כיועץ הראשי לנשיא פקיסטן בעניינים קריטיים וממלא תפקיד משפיע בכל מינוי צבאי, במטרה להבטיח את השליטה על הצבא באמצעות ראשי המטות המשותפים. העמדה לא אוישה בשנים 1960–1973 ו-1977–1985 בשל החוק הצבאי שהנהיגה החונטה. בכל אחת מתקופות אלה הוענקו לנשיא החונטה הצבאית סמכויות של ראש הממשלה.

היסטוריה
תפקידו של ראש ממשלת פקיסטן נוצר מיד לאחר חלוקת הודו ולאחר שפקיסטן קיבלה את עצמאותה ב-1947. התפקיד התקיים לצד תפקידו של המושל הכללי של פקיסטן, שהיה נציגו של המונרך הפקיסטני (תפקיד שהתקיים מעצמאותה של פקיסטן ועד 1956 בתקופת מלוכתם של ג'ורג' השישי ובתו, אליזבת השנייה, מלכי הממלכה המאוחדת, שכן באותן שנים הייתה פקיסטן דומיניון). ראש הממשלה הראשון, ליקאת עלי ח'אן, מילא את תפקידי הביצוע העיקריים במדינה עד להירצחו ב-1951. אף על פי כן, סמכויותיו של ראש הממשלה החלו להצטמצם בהדרגה כתוצאה ממעורבותו התמידית של המושל הכללי. על אף שהגרסה של חוקת פקיסטן שנחקקה ב-1956 מעניקה לראש הממשלה מקום מרכזי, ששת ראשי הממשלה שכיהנו בין השנים 1951 – 1957 פוטרו על ידי המושלים הכלליים שכיהנו באותה תקופה. חוקה זו גם הסבה את תפקידו של המושל הכללי לתפקיד נשיא פקיסטן, והמדינה הוכרזה כרפובליקה אסלאמית. ב-1958 פיטר נשיא פקיסטן איסכנדר מירזא את ראש הממשלה השביעי, פירוז ח'אן נון כדי להטיל משטר צבאי. הנשיא מירזא עצמו הודח זמן לא רב לאחר מכן על ידי מפקד הצבא, הגנרל איוב ח'אן, שהפך בעצמו לנשיא הבא.

ב-1962 חוקק הנוסח השני של החוקה ועל פיו בוטלה לחלוטין משרת ראש הממשלה, וכל סמכויותיו ותפקידיו הועברו לנשיא. לאחר הבחירות לנשיאות של 1965 נמתחה ביקורת קשה על ריכוז היתר של הסמכויות בידי נושא משרה זו. לאחר הבחירות הכלליות של 1970 חודשה משרת ראש הממשלה ונורול אמין נבחר לתפקיד. המשא ומתן הבלתי מוצלח שהתנהל בין זולפיקר עלי בהוטו, שייח' מוג'יבור רחמן ויחיא ח'אן הוביל לפרוץ מלחמת העצמאות של בנגלדש. עם מעורבותה של הודו ופרוץ מלחמת הודו–פקיסטן השלישית והתבוסה שפקיסטן נחלה בה ב-1971 התמוטטה המערכת הנשיאותית כליל.

בחוקה המקיפה שכוננה ב-1973 נוצרה משרת ראש הממשלה מחדש, והוענקו לו סמכויות מרכזיות רבות יותר, ואילו תפקיד הנשיא הפך להיות טקסי יותר. על רקע התסיסה באגף הימני של הפוליטיקה הפקיסטנית, התחוללה ב-1977 הפיכה צבאית, ותפקיד ראש הממשלה בוטל שוב.

לאחר הבחירות הכלליות שנערכו ב-1985 חודשה שוב המשרה, ולתפקיד נבחר מוחמד ח'אן ג'וניג'ו. מאוחר יותר באותה שנה העבירה האספה הלאומית של פקיסטן את התיקון השמיני לחוקה, שהעניק לנשיא את הסמכות לפטר את ראש הממשלה ולפזר את האספה מבלי לקיים התייעצות מקדימה. בעקבות הבחירות הכלליות של 1988 נבחרה בנזיר בהוטו ממפלגת העם הפקיסטנית לאישה הראשונה בתפקיד ראש הממשלה במדינה מוסלמית.

מאבק הכוחות שהתחולל בין השנים 1988–1993 בין ראש הממשלה לבין הנשיא המשיך כאשר אירעו שלושה מקרים שונים שבהם פיטר הנשיא את ראש הממשלה. בבחירות הכלליות של 1997 הבטיחה מפלגת הליגה המוסלמית לעצמה רוב של שני שלישים באספה הלאומית וחוקקה את התיקונים ה-13 וה-14 שביטלו את התיקון השמיני. כך עלה בידו של נוואז שריף לרכז בידיו יותר סמכויות ביצועיות. בעקבות התערערות היחסים בין הממשלה האזרחית לבין הצבא, התחוללה ב-1999 הפיכה צבאית נוספת בראשותו של פרבז מושארף וב-2002 התקיימו בחירות כלליות.

במצב בו לא עלה בידה של אף מפלגה להשיג רוב, הוקמה ממשלת קואליציה וזפרוללה ח'אן ג'מאלי נבחר כראש הממשלה והעביר את התיקון ה-17 לחוקה, שהחזיר באופן חלקי לנשיא את הסמכות לפזר את האספה הלאומית, אך בכפיפות לאישור בית המשפט העליון של פקיסטן.

על רקע סוגיית הסמכות, התפטר ראש הממשלה ג'מאלי ב-2004 ובמקומו נבחר שווכת עזיז לאחר שהשיג את תמיכתם של 151 מתוך 191 חברי האספה הלאומית. התיקון ה-17 יצר מערכת ממשל נשיאותית-למחצה שאפשרה לנשיא להיות מעורב בניהול הרשות המבצעת והרשות המחוקקת. בבחירות הכלליות שנערכו ב-2008 ניצחה מפלגת העם הפקיסטנית ועלה כוחה של התנועה שהובילה לפיטוריו של מושארף. תנועה עממית אינטלקטואלית הובילה בסופו של דבר לפרישתו של מושארף ובמקומו נבחר לנשיאות אסיף עלי זרדארי. ב-2010 הפך התיקון ה-18 לחוקה על פניו את התיקון ה-17 ופקיסטן חזרה להיות דמוקרטיה פרלמנטרית. בנוסף, ביטל התיקון ה-18 את כל סמכויותיו של הנשיא לפזר את הפרלמנט.

ב-9 באפריל 2022 הודח עימראן ח'אן מראשות ממשלת פקיסטן בהצבעת אי אמון בפרלמנט הפקיסטני. זו הפעם הראשונה בה מודח ראש ממשלה במדינה בהצבעת אי אמון.

בסיס חוקתי
חוקת פקיסטן מתווה את מערך הכוחות על פיו נשיא פקיסטן הוא ראש המדינה שמייצג את "אחדות הרפובליקה". מערכת הממשלה בפקיסטן מבוסס על חוקה שרואה בראש הממשלה כ"ראש המערכת הביצועית של הרפובליקה".

בנוסף, ראש הממשלה גם יושב בראש "מועצת האינטרסים המשותפים":

ברוב הדמוקרטיות הפרלמנטריות תפקידי ראש המדינה הם טקסיים בעיקרם. ראש ממשלת פקיסטן הוא ראש הרשות המבצעת ובידיו האחריות הביצועית של הממשלה. בשל העובדה שפקיסטן היא דמוקרטיה פרלמנטרית, ראש הממשלה הוא בדרך כלל מנהיג מפלגה (או קואליציית מפלגות) הנהנית מרוב באספה הלאומית, הבית התחתון של הפרלמנט של פקיסטן. ראש הממשלה, יחד עם שאר השרים, צריך להיות חבר האספה הלאומית או להיבחר אליה תוך שישה חודשים מיום מינויו.

לפי החוקה, לאחר קיום בחירות לאספה הלאומית על האספה להתכנס לא יאוחר מ־21 יום לאחריהם ולבחור אחד מחברי האספה המוסלמים כראש הממשלה. ראש הממשלה צריך להיבחר ברוב, ובמידה ולא זכה אף אחד מהמועמדים ברוב תקיים האספה סיבוב נוסף של בחירות בין שני המועמדים שזכו במספר הקולות הגבוה ביותר. המועמד שנבחר ימונה על ידי נשיא פקיסטן להקים ממשלה.

החוקה מגדירה את כהונת ראש הממשלה כנמשכת "", אך קובעת כי לא ישתמש הנשיא בסמכות זאת אלא אם כן השתנע כי ראש הממשלה אינו נהנה מאימון רוב האספה הלאומית, ובעקבות כך יקרא להצבעת אמון בו.

תפקידים וסמכויות
ממוזער|250px|מעונו הרשמי של ראש ממשלת פקיסטן באסלאמאבאד.
המעון הרשמי ומקום העבודה העיקרי של ראש הממשלה הוא "משרד ראש הממשלה" השוכן בצפון-מזרח אסלאמאבאד. ראש הממשלה הוא ראש הרשות המבצעת של פקיסטן. משעה שהשיג את אמונה של האספה הלאומית, מוזמן ראש הממשלה אל הנשיא כדי להיות מושבע לתפקידו ולהרכיב ממשלה. בפועל, ממנה ראש הממשלה את חברי הקבינט שמפקחים על הנושאים החשובים שבטיפול משרדי הממשלה השונים. בנוסף, ראש הממשלה מדווח לנשיא על כל החלטות הממשלה הנוגעות לניהול ענייני המדינה והצעות חקיקה.

ראש הממשלה, בהתייעצות עם חברי הקבינט, קובע לוחות זמנים מתאימים ונוכח בישיבות הפרלמנט המצריכות את מתן תשובותיו לשאלות חברי הפרלמנט לשרים. ראש הממשלה ממנה בעלי תפקידים במגוון תחומים, כולל:
 מזכיר הממשלה.
 המזכירים הראשיים של המחוזות.
 פקידים בכירים וקצינים בכירים של הכוחות המזוינים של פקיסטן.
 יושבי הראש של ארגונים חשובים כמו: רשות הדרכים הלאומית, חברת התעופה פקיסטן אינטרנשיונל איירליינס, חברת הספנות הלאומית (PNSC) ועוד.
 יושבי הראש והחברים של ועדות פדרליות וגופים ציבוריים.
 שגרירים.

משרדים ממשלתיים מסוימים לא כפופים לאף אחד משרי הקבינט אלא ישירות לראש הממשלה עצמו. ראש הממשלה אחראי בדרך כלל על:
 ועדת התכנון
 רשות הפיקוד הלאומית (האחראית על הנשק הגרעיני של פקיסטן)
 המועצה לביטחון לאומי
 ועדת התיאום הכלכלי
 ועדת הקבינט לביטחון לאומי

ראש הממשלה מחזיק בידיו את השליטה על מאגר הנשק הגרעיני של פקיסטן ומייצג את המדינה במגוון משלחות, פגישות בדרג גבוה ובארגונים בינלאומיים שמצריכים את נוכחותו של בעל התפקיד הממשלתי הגבוה ביותר וכן פונה לאזרחי האומה במגוון נושאים בעלי חשיבות לאומית.

הדרישות לתפקיד
חוקת פקיסטן דורשת שראש הממשלה יהיה חבר האספה הלאומית של פקיסטן. בנוסף, הוא חייב להיות:
 אזרח פקיסטן.
 מוסלמי.
 בן 25 שנים לפחות.
 להיות בעל אופי טוב ולא ידוע כמי שמפר את איסורי דת האסלאם.
 בעל ידע מספיק בתורת האסלאם ובחוקיה וכן להימנע מכל החטאים המוגדרים על ידי הדת.
 להיות אדם, שלאחר הקמתה של פקיסטן, לא פעל כנגד שלמותה של פקיסטן או לא התנגד לאידאולוגית "שתי המדינות" (שעל בסיסה בוצעה חלוקת הודו)
בחירה והדחה
המועמדים לראשות הממשלה הם חברי האספה הלאומית או הסנאט של פקיסטן שנבחרו בבחירות ישירות על ידי ציבור הבוחרים בעקבות מערכת בחירות מטעם מפלגות פוליטיות. בדרך כלל, מנהיג מפלגת הרוב בפרלמנט נבחר להיות ראש הממשלה ומרכיב את הממשלה, בין אם על בסיס קואליציה ובין אם על בסיס רוב פשוט. המועמד לראשות הממשלה חייב לקבל את אמון חברי הפרלמנט לפני שהוא מוזמן לנשיא כדי לקבל את משימת הרכבת הממשלה.

את ראש הממשלה ניתן להדיח מתפקידו לפני תום תקופת כהונתו על ידי הצבעת אי-אמון בפרלמנט. אם הצבעת אי-האמון מועברת ברוב שיכלול לפחות עשרים אחוז מכלל חברי האספה, מסתיימת כהונתו של ראש הממשלה. בעבר, ראשי הממשלה (וממשלותיהם) פוטרו על ידי הנשיא מתוקף סמכותו על פי התיקון השמיני לחוקת פקיסטן שחוקק בשנת 1985, אך תיקון זה בוטל על ידי חקיקת התיקון ה-18 בשנת 2010. בנוסף, ראש הממשלה עצמו נהנה מחסינות משפטית מלאה מהליכים פליליים ואזרחיים ושום הליך משפטי המתנהל נגדו לא יכול להימשך במהלך תקופת כהונתו בתפקיד.

הישיבה בה האספה הלאומית מביעה אמון בראש הממשלה הנבחר מתקיימת ביום ה-21 שלאחר הבחירות הכלליות. ראש הממשלה מכהן עד לבחירות הכלליות הבאות (לפחות פעם בחמש שנים), אלא אם כן הוא מאבד את אמון הבית.
ראשי ממשלת פקיסטן
 מספר תמונה שם (שנות חיים) תחילת כהונה סיום כהונה מערכות בחירות מפלגה הערות 1 מרכז|100px ליקאת עלי ח'אן  (1895–1951) 14 באוגוסט 1947 16 באוקטובר 1951  (נרצח בעת כהונתו) הליגה המוסלמית על פי עצת "האבות המייסדים של פקיסטן", מינה המושל הכללי של פקיסטן, מוחמד עלי ג'ינה, את שר האוצר ליקאת עלי ח'אן להרכיב ממשלה ב-1947. הוא נרצח ב-1951 וחוואג'ה נזימודין התמנה במקומו. 2 מרכז|100px חוואג'ה נזימודין  (1894–1964) 17 באוקטובר 1951 17 באפריל 1953 הליגה המוסלמית נזימודין נבחר כראש הממשלה לאחר רצח עלי ליקאת ח'אן ב-1951. הוא סיים את תפקידו לאחר שהמושל הכללי, מאליק עולאם ח'אן פיטר את ממשלתו ב-1953. 3 מרכז|100px מוחמד עלי בוגרה  (1909–1963) 17 באפריל 1953 12 באוגוסט 1955 הליגה המוסלמית דיפלומט ואישיות ידועה יחסית בפוליטיקה הפקיסטנית. ממשלתו פוטרה ב-1955 על ידי המושל הכללי לאחר הבחירות של 1954. 4 מרכז|100px צ'אודהרי מוחמד עלי  (1905–1980) 12 באוגוסט 1955 12 בספטמבר 1956 הליגה המוסלמית מינוי ראשון לתפקיד מטעם הקואליציה של הליגה המוסלמית, ליגת אוואמי והמפלגה הרפובליקנית. הודח ממפלגתו שלו בעקבות הצבעת אי-אמון. 5 מרכז|100px חוסיין שהיד סוהרוורדי  (1892–1963) 12 בספטמבר 1956 17 באוקטובר 1957 ליגת אוואמי אהוד בשל ידיעתו המקיפה בחוק ובמשפט. התפטר עקב השליטה על מפלגתו ואובדן התמיכה משותפיו לקואליציה. 6 מרכז|100px אבראהים אסמאעיל צ'ונדריגר  (1898–1968) 17 באוקטובר 1957 16 בדצמבר 1957 הליגה המוסלמית הודח בעקבות הצבעת אי-אמון בהובלת המפלגה הרפובליקנית וליגת אוואמי. 7 מרכז|100px סר פירוז ח'אן נון  (1893–1970) 16 בדצמבר 1957 7 באוקטובר 1958 המפלגה הרפובליקנית עורך דין. ממשלתו התמוטטה לאחר שהנשיא מטעם המפלגה, איסכנדר מירזא, הטיל משטר צבאי. 7 באוקטובר 1958 – 7 בדצמבר 1971  לא היה ראש ממשלה 8 נורול אמין  (1893–1974) 7 בדצמבר 1971 20 בדצמבר 1971 1970 הליגה המוסלמית לאחר הבחירות הכלליות של 1971 הטיל עליו הנשיא יחיא ח'אן להרכיב ממשלה. הוא היה גם סגן הנשיא הראשון והיחיד של פקיסטן בין השנים 1970–1972 והוביל את פקיסטן במלחמת הודו–פקיסטן השלישית ב-1971. 20 בדצמבר 1971 – 14 באוגוסט 1973  לא היה ראש ממשלה 9 מרכז|100px זולפיקר עלי בהוטו  (1928–1979) 14 באוגוסט 1973 5 ביולי 1977 1973 מפלגת העם הפקיסטנית בהוטו התפטר מתפקידו כנשיא והיה לראש הממשלה לאחר ניסוח החוקה מחדש, שבמסגרתו נוצרה מערכת ממשל פרלמנטרית. הודח בהפיכה צבאית על ידי הגנרל מוחמד זיא אל-חאק שמונה על ידו כמפקד הצבא. 5 ביולי 1977 – 24 במרץ 1985  לא היה ראש ממשלה 10 מרכז|100px מוחמד ח'אן ג'וניג'ו  (1932–1993) 24 במרץ 1985 29 במאי 1988 1985 הליגה המוסלמית  (עצמאי) ג'וניג'ו נבחר בבחירות כמועמד עצמאי ללא שיוך מפלגתי, אך ייצג את הליגה המוסלמית. פוטר על ידי הנשיא בתוקף סמכותו על פי התיקון השמיני לחוקת פקיסטן. 29 במאי 1988 – 2 בדצמבר 1988  לא היה ראש ממשלה 11  (כהונה ראשונה) מרכז|100px בנזיר בהוטו  (1953–2007) 2 בדצמבר 1988 6 באוגוסט 1990 1988 מפלגת העם הפקיסטנית האישה הראשונה בתפקיד, האישה הראשונה בפקיסטן שעמדה בראש מפלגה ראשית והאישה הראשונה שהנהיגה מדינה אסלאמית. ממלא מקום מרכז|100px ע'ולאם מוסטפא ג'תואי  (1931–2009) 6 באוגוסט 1990 6 בנובמבר 1990 מפלגת העם הלאומית מונה על ידי הנשיא ע'ולאם איסחאק ח'אן כממלא מקום ראש הממשלה. 12  (כהונה ראשונה) מרכז|100px נוואז שריף  (נולד ב-1949) 6 בנובמבר 1990 18 ביולי 1993 1990 הליגה המוסלמית פוטר על ידי הנשיא ע'ולאם איסחאק ח'אן, אך הפיטורין בוטלו על ידי בית המשפט העליון של פקיסטן. כצד של פשרה התפטרו שניהם מתפקידיהם. ממלא מקום מרכז|100px מועינודין אחמד קורשי  (1930–2016) 18 ביולי 1993 19 באוקטובר 1993 עצמאי היה ממלא מקום ראש הממשלה לאחר התפטרותו של נוואז שריף. 11  (כהונה שנייה) מרכז|100px בנזיר בהוטו  (1953–2007) 19 באוקטובר 1993 5 בנובמבר 1996 1993 מפלגת העם הפקיסטנית נבחרה לכהונה שנייה. המשיכה בתפקידה לאחר הפיכה צבאית ב-1995. פוטרה על ידי הנשיא פארוק לע'ארי. ממלא מקום מרכז|100px מאליכ מעראג' ח'אליד  (1916–2003) 5 בנובמבר 1996 17 בפברואר 1997 עצמאי מונה כממלא מקום ראש הממשלה לאחר פיטורי ממשלת בנזיר בהוטו. 12  (כהונה שנייה) מרכז|100px נוואז שריף  (נולד ב-1949) 17 בפברואר 1997 12 באוקטובר 1999 1997 הליגה המוסלמית נבחר לכהונה שנייה ומפלגתו זכתה לרוב מוחלט. הודח על ידי הגנרל פרבז מושארף בהפיכה צבאית. 12 באוקטובר 1999 – 23 בנובמבר 2002  לא היה ראש ממשלה 13 מרכז|100px זפרוללה ח'אן ג'מאלי  (נולד ב-1944) 23 בנובמבר 2002 26 ביוני 2004 2002 הליגה המוסלמית המשיך את מדיניות הפנים והחוץ של פרבז מושארף, אך לא השלים את כהונתו והתפטר מתפקידו. 14 מרכז|100px צ'אודהרי שוג'עת חוסיין  (נולד ב-1946) 30 ביוני 2004 26 באוגוסט 2004 הליגה המוסלמית נבחר באופן זמני על ידי הפרלמנט עד שהוחלף על ידי שווכת עזיז. 15 מרכז|100px שווכת עזיז  (נולד ב-1949) 28 באוגוסט 2004 15 בנובמבר 2007 הליגה המוסלמית ראש הממשלה הראשון בפקיסטן שסיים את כהונתו עקב סיום כהונת הפרלמנט. ממלא מקום מרכז|100px מוחמד מיאן סומרו  (נולד ב-1950) 16 בנובמבר 2007 24 במרץ 2008 הליגה המוסלמית 16 מרכז|100px יוסוף רזא גילאני  (נולד ב-1952) 25 במרץ 2008 19 ביוני 2012 2008 מפלגת העם הפקיסטנית בחירתו לפרלמנט נפסלה על ידי בית המשפט העליון עקב בזיון בית הדין. 17 רג'ה פרוויז אשרף  (נולד ב-1950) 22 ביוני 2012 24 במרץ 2013 מפלגת העם הפקיסטנית ממלא מקום מיר הזאר ח'אן כהוסו  (נולד ב-1929) 25 במרץ 2013 5 ביוני 2013 עצמאי מונה כממלא מקום ראש הממשלה על ידי ועדת הבחירות המרכזית של פקיסטן. 12  (כהונה שלישית) מרכז|100px נוואז שריף  (נולד ב-1949) 5 ביוני 2013 28 ביולי 2017 2013 הליגה המוסלמית ראש הממשלה היחידי שכיהן בשלוש תקופות כהונה. המשך כהונתו נפסל על ידי בית המשפט העליון מאחר שהמשיך להיות מועסק בחברה זרה. 18 מרכז|100px שאהיד ח'אקאן עבאסי  (נולד ב-1958) 1 באוגוסט 2017 31 במאי 2018 הליגה המוסלמית נבחר על ידי הפרלמנט לאחר פסילת כהונתו של נוואז שריף. תוקף כהונתו פקע לאחר שהוכרז על עריכת בחירות חדשות. ממלא מקום מרכז|100px נסירול מולכ  (נולד ב-1950) 1 ביוני 2018 26 ביולי 2018 עצמאי מונה לתפקיד כמועמד מוסכם בין עבאסי לבין מנהיג האופוזיציה. 19 מרכז|100px עימראן ח'אן 26 ביולי 2018 9 באפריל 2022 2018 התנועה למען הצדק החל לכהן לאחר ניצחון סוחף בבחירות 2018. הודח בהצבעת אי אמון באפריל 2022 20 מרכז|100px שהבז שריף 11 באפריל 2022 13 באוגוסט 2023 הליגה המוסלמית ממלא מקום אנואר אל-חאק כאכר 14 באוגוסט 2023 3 במרץ 2024 20 (כהונה שנייה) מרכז|100px שהבז שריף 3 במרץ 2024 מכהן 2024 הליגה המוסלמית

 קישורים חיצוניים 



 הערות שוליים 

*
קטגוריה:פקיסטן: פוליטיקה
קטגוריה:וזירים גדולים