מיכאל כפיר

מיכאל ("מיקי") כפיר (23 באפריל 1933 – 29 בדצמבר 2017) היה שחקן, במאי תיאטרון ושחקן קולנוע ישראלי.

 ביוגרפיה 
היה חבר בקיבוץ משגב עם. שיחק בלהקת פיטר פריי, בה ערך את הופעת הבכורה שלו בהצגת "על עכברים ואנשים" (1961); ובתיאטרון זווית שיחק ב"ביבר הזכוכית".

בשנת 1965 היה אחד ממייסדי תיאטרון במת השחקנים יחד עם עודד קוטלר, אמנון מסקין והלל נאמן. במסגרות אלה שיחק בהצגות "מעגל הגיר הקווקזי", "סיפור אוריה", "שידוכים", ועוד וביים את ההצגה "אשה עייפה" מאת ישראל חברוני.

מאז 1971 היה חבר התיאטרון העירוני חיפה, במסגרת זו ביים את "אשת הבן" מאת ד.ה. לורנס ואת "האוצר" על פי סיפורי שלום עליכם, כיכב בהפקת 1979 של ההצגה "חשמלית ושמה תשוקה" בתפקיד מיטש ושיחק בהצגות "המתאבד", "הלילה לאיש", "סילבסטר 72" "נמר חברבורות", "אכזר מכול המלך", "נפש יהודי", "גטו", "אדי קינג", "מבקר המדינה", "וינה על הים", "פלאטונוב", "רוסמרהולם", "הלם קרב", "משפט הקופים", "בוצ'ה" מאת יוסף בר-יוסף, "יאנוש קורצ׳אק, יומן מן הגטו", "ילד טוב אמריקה" "עלייתו הנמנעת של ארתורו אוי", ועוד. ב-1980 העלה הצגת יחיד (אותה ביים ובה הופיע) לפי "הדרשה" מאת חיים הזז. ההצגה זיכתה אותו בפרס מרגלית לשנת תש"ם. ב-1982 העלה את ההצגה "כשהחביתה נוגעת בסלט" במסגרת פסטיבל עכו לתיאטרון ישראלי אחר שעליה זכה בפרס השחקן המצטיין וההצגה זכתה בציון לשבח. ב-1988 הופיע בתפקיד ראשי בהצגה "יהודי בחצר הדוכס" מאת יהודה סומו. ב–2003 השתתף בהצגה "הומלסים" מאת איציק ויינגרטן שביימה נולה צ'לטון בתיאטרון תמונע.

בקולנוע הופיע בסרטים "תנו לי עשרה מיואשים" (1961); "רובה חוליות" (1979) בתפקיד האב ו"ההתחלפות" (2011) בתפקיד אפרים.

חיים אישיים
אשתו הראשונה הייתה רות פגי, ולזוג נולדו שני ילדים. אשתו השנייה הייתה רבקה משולח, מתרגמת מחזות, ולשניים נולדה בת אחת, חמדי כפיר מורה להוראת היגוי לזמרים ושחקנים. אשתו השלישית הייתה דורית (דוקי) עצמון, מורה לפיתוח קול.

 קישורים חיצוניים 




הערות שוליים

קטגוריה:זוכי פרס מרגלית
קטגוריה:שחקני תיאטרון ישראלים
קטגוריה:במאי תיאטרון ישראלים
קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה ישראלים
קטגוריה:משגב עם: אישים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1933
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2017