האן קאנג

האן קאנג (בקוריאנית: 한강; נולדה ב-27 בנובמבר 1970) היא משוררת וסופרת דרום קוריאנית. ספרה המפורסם ביותר הוא "הצמחונית", אשר תורגם לשפות רבות. זוכת פרס בוקר הבין-לאומי, ביחד עם מתרגמת הספר מקוריאנית לאנגלית דבורה סמית'. זוכת פרס נובל לספרות לשנת 2024.

 ביוגרפיה 
האן קאנג נולדה בקוואנגג'ו, קוריאה הדרומית. כשהייתה בת עשר עברה עם משפחתה לסיאול, בירת קוריאה הדרומית, ושם גדלה. להאן שלושה אחים. אביה ואחיה היו סופרים, וכבר בגיל 14 החליטה אף היא להיות סופרת. מיד עם סיום לימודי התיכון החלה ללמוד ספרות קוריאנית עכשווית באוניברסיטת יונסי. ב-1993 פרסמה לראשונה שירים וסיפורים קצרים אינטרוספקטיביים, שזכו לתשבחות ופרסים. היא המשיכה בהתבוננות הפנימית ואף פנתה לבודהיזם. בחורף 1994 פרסמה האן קאנג את הסיפור הקצר "Red Anchor" (עוגן אדום) וזכתה בפרס ספרותי בסיאול, וב-1995 פרסמה אסופת סיפורים קצרים בשם Love in Yeosu.

בראיונות ציינה שהיא החלה לכתוב רק לאחר שנערכו בחירות חופשיות בקוריאה הדרומית, לאחר תום המשטר הדיקטטורי שהחל בהפיכה הצבאית של פאק צ'ונג-הי ונמשך גם לאחר מותו. לדבריה, המצב הפוליטי החדש מאפשר לה ולסופרים דרום קוראנים נוספים לייצר כתיבה מסוג חדש. בתחילת שנות השלושים לחייה היא סבלה מכאבים בלי מוסברים בידיים שגרמו לה סבל רב. במשך שלוש שנים היא כתבה רק על ידי הקשה עם עט על מקלדת.

בשנת 1998 השתתפה האן קאנג בתוכנית הכתיבה הבינלאומית באוניברסיטת איווה במשך שלושה חודשים, מטעם המועצה הקוריאנית לאומנויות.

יצירתה
ספרה המפורסם של האן קאנג ביותר הוא "הצמחונית" (אנגלית: The Vegetarian; קוריאנית: 채식주의자), שיצא לאור בשנת 2007. הספר מספר על אישה "רגילה" ששמה יונג הי שמחליטה להיות צמחונית. היא רואה בצמחונות דרך להימנע מלעשות רע, ולטהר את עצמה. לדעתה אכילת בשר מסמלת את האלימות של בני האדם. יונג הי מתחילה להזדהות כצמח, מפסיקה לאכול בכלל ואחר כך גם מנסה לצאת מגבולות הגוף הגשמי שלה ולהפוך לעץ. חלק מההשראה של האן קאנג לכתיבת הספר הוא משפט של יי סאנג, משורר קוריאני:

"הצמחונית" תורגם לשפות רבות, וזהו הספר היחיד של האן קאנג שתורגם לעברית (בהוצאת סאגה), עובד לסרט קולנוע, זכה בפרס הבוקר הבינלאומי נבחר על ידי הניו יורק טיימס לאחד מעשרת הספרים הטובים לשנת 2016.

האן מציינת את התקוממות קוואנגג'ו כאירוע מכונן בחיי משפחתה ושהשפיעה עמוקות גם על יצירתה. במאי 1980 יצאו סטודנטים ואזרחים רבים לרחובות במחאה על המשטר הצבאי שהחל בזמן עלייתו לשלטון של הנשיא צ'ון דו-הוואן. המהומות דוכאו על ידי הצבא ביד קשה ומאות אזרחים נהרגו. משפחה של האן עזבה את העיר כשנה לפני פרוץ ההתקוממות, והוריה הרגישו "אשמת ניצולים". ספרה "Human Acts" ("פעולות האדם") נפתח בתיאור ההתקוממות.

הרומן "אנחנו לא נפרדים" עוסק בקורבנות של אזורי עימות שנעלמו או נספו מתחת להריסות או בקברי אחים, מבלי שנפרדו מחבריהם וממשפחתם. הספר נועד לשמר את זכרם, ולהבטיח להם שהם לא יאבדו, יינטשו או יישכחו.

 חיים אישיים 
האן קאנג נשואה לפרופסור קיו הי, מבקר אומנות, ולשניים בן.

היא מלמדת כתיבה יצירתית במכון לאומנויות בסיאול, וכותבת סיפורים ורומנים.

 יצירתה 

 רומנים 
 Black Deer - 1998
 Your Cold Hands - 2002
 The Vegetarian - 2007 (ראה אור בעברית בשם הצמחונית, תרגום מאנגלית על ידי שרון קרמנר, הוצאת סאגה, 2017)
 The Wind Blows, Go - 2010
 Greek Lessons - 2011
 Human Acts - 2014
 The White Book - 2016
 We Do Not Part - 2021

 שירים 
 Winter In Seoul - 1993
 "I Put Dinner in the Drawer" - 2013

 אוספי סיפורים קצרים 
 Red Anchor - 1994
 Love in Yeosu - 1995
 My Woman's Fruits - 2000
 Yellow Pattern Eternity - 2012

 פרסים 
 1999 - The 25th Korean Novel Award – עבור הנובלה "Baby Buddha".
 2000 - Today’s Young Artist Award מ-Culture Ministry Korea.
 2005 - YiSang Literary Award עבור "Mongolian Mark".
 2010 - Dongri Literary Award עבור "The Wind Blows, Go".
 2014 - Manhae literary prize עבור הרומן "Human Acts".
 2015 - Hwang Sun-won literary award עבור הנובלה "While One Snowflake Melts".
 2016 - פרס בוקר עבור הרומן "הצמחונית", ביחד עם דבורה סמית', שתרגמה אותו לאנגלית.
 2023 - פרס מדיסיס עבור הרומן "Don't Say Goodbye"
 2024 - פרס נובל לספרות

קישורים חיצוניים


 אתר סימניה
 אתר טקסט



 הערות שוליים 

קטגוריה:משוררות
קטגוריה:סופרות
קטגוריה:דרום קוריאניות שנולדו ב-1970
קטגוריה:דרום קוריאנים שנולדו ב-1970
קטגוריה:זוכי פרס נובל לספרות
קטגוריה:זוכות פרס נובל לספרות
קטגוריה:סופרים דרום קוריאנים