לוי זיני

לוי זיני (נולד ב-7 בינואר 1953) הוא יוצר, במאי סרטי תעודה ומפיק ישראלי.

ביוגרפיה
לוי זיני נולד בירושלים לאב שעלה ממרוקו, ולאם שנולדה בעיר העתיקה בירושלים להורים שעלו ממרוקו.

לאחר שהשתחרר מצה"ל החל בשנת 1974 לעבוד כעוזר צלם. לאחר מכן החל לערוך סרטים עבור ערוץ 1 של רשות השידור, ולאחר מכן החל לערוך סרטים באופן מלא בשיתוף פעולה עם הבמאי דוד פרלוב.

בשנת 1998 ביים את פרק 20 עבור הסדרה תקומה.

זיני הקים את חברת ההפקות "טושוט הפקות" יחד עם שותפו דובי קרויטרו, במסגרתה הופקה התוכנית "בולדוג" ששודרה בערוץ 8. בנוסף הוא ערך את התוכנית והגיש בה את קטעי הקריינות. הוא שימש כבמאי במספר סרטים ששודרו במסגרת התוכנית "עובדה עם אילנה דיין", וכבמאי במספר פרקים של תוכנית התחקירים "סדר יום" של אושרת קוטלר. בנוסף הוא שימש כבמאי ועורכה הראשי של הסדרה "הלינק" ששודרה בערוץ 8.

ב-2010 מונה לתפקיד המנהל האמנותי של ערוץ 8 בכבלים, כאחראי על תחום סרטי התעודה, אחראי על בחירת הסרטים שיזכו לתמיכה של ערוץ 8, וכאחראי על ליווי תהליך היצירה של הסרטים.
בשנות ה-80 ערך זיני את הסרטים העלילתיים "חמסין", "צלילה חוזרת", "טרנזיט" ו"לא לשידור". בשנות ה-90 החל לביים סרטי תעודה באורך מלא. סרטו התיעודי הראשון כבמאי עצמאי היה "רק כך אני יכול לראות" (1996), על עיירת הפיתוח שדרות. בהמשך ביים את הסרט "אנאפאזה" (1997) על להקת בת שבע, שזכה בפרס הסרט הדוקומנטרי הטוב ביותר בפסטיבל חיפה ובציון לשבח בפסטיבל IDFA באמסטרדם.

בשנת 2003 הפיק את הסדרה הדוקומנטרית "בולדוג", ששילבה תחקירים חברתיים עם אקטיביזם, בהנחיית מיקי רוזנטל. הסדרה נחשבת לחלוצת הדוקו-אקטיביזם בטלוויזיה הישראלית.

פעילות ציבורית
לוי זיני שימש כמנהל האמנותי של ערוץ 8 בין השנים 2009–2013. בתפקיד זה פיתח והוביל קו תיעודי מובהק, טיפח יוצרים חדשים ועמד מאחורי תמיכה ביצירות דוקומנטריות מרכזיות. בנוסף, היה חבר הנהלת פורום היוצרים הדוקומנטריים, הרצה בבתי ספר לקולנוע ולקח חלק בוועדות שיפוט בקרנות קולנוע ופסטיבלים. זיני מזוהה עם קולנוע תיעודי בעל גוון חברתי, ביקורתי וזהותי, ותרם רבות לגיבוש שפה קולנועית מקומית.

זיני שימש מרצה אורח בבתי ספר לקולנוע, חבר הנהלת פורום היוצרים הדוקומנטריים, וחבר ועדות שיפוט בפסטיבלים ובקרנות קולנוע.

פרסים ואותות הוקרה
 בשנת 2000 קיבל את פרס משרד החינוך והתרבות לבמאים.
 בשנת 2012 זכה בפרס אמנות הקולנוע של משרד התרבות והספורט, על מכלול יצירתו כבמאי וכמפיק.
 בשנת 1997 זכה סרטו "אנאפאזה" בפרס הסרט התיעודי הטוב ביותר בפסטיבל הסרטים הבינלאומי חיפה ובציון לשבח בפסטיבל IDFA באמסטרדם.
 בשנת 1996 זכה סרטו "רק כך אני יכול לראות" בציון לשבח בפסטיבל הקולנוע ירושלים.
 בשנת 2015, כמפיק הסרט "היה היה מלך – נסים אלוני", זכה בפרס סרט הביכורים של פורום היוצרים הדוקומנטריים.
 בשנת 2024 הוענק לו פרס מפעל חיים של פורום היוצרים הדוקומנטריים על תרומתו רבת השנים לקולנוע התיעודי בישראל.

פילמוגרפיה
 שנה  שם הסרט  תפקיד  הערות 1980  טרנזיט  עורך  עם אשר טללים 1994  21 הערות על גורודיש  במאי  1995  איך אומרים ג'אז בעברית  במאי  1996  רק כך אני יכול לראות  במאי  זכה לציון לשבח בפסטיבל הקולנוע ירושלים 1997  אנאפאזה  במאי  זכה בפרס הסרט התיעודי בפסטיבל חיפה; ציון לשבח בפסטיבל IDFA 1998  סוסיתא בחלל  במאי  2000  הכותל בידינו  במאי  2003–2006  בולדוג  מפיק, עורך ראשי  תחקירים חברתיים 2009  תעלומת הרב הנעלם  במאי  על הרב ניר בן ארצי 2010  נחשון וקסמן, הספירה לאחור  במאי, יוצר  2011  א' תחסל אותם  במאי  2012  דן בן אמוץ – גיבור מקומי  במאי  2013  שער האירו  במאי, מפיק  2013  לא תשקוט הארץ  במאי  2015  ירוסלם – Yerusalem  במאי  2016  הרבה גוונים לשחור  במאי, מפיק  2016  גן ילדים  מפיק  2019  ימי בגין  יוצר  2019  Menachem Begin: Peace & War  במאי, יוצר  2021  שרון  תסריטאי, במאי  2022  Sabotage  מפיק  2023  חיל האוויר ביום כיפור  במאי  שודר בערוץ 8

קישורים חיצוניים








הערות שוליים

קטגוריה:במאים ישראלים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1953