קול פארק

קוּל פארק (באנגלית: Coole Park) הוא שמה של שמורת טבע אשר שטחה הוא כ-1,000 דונם בקירוב (כ-4 קילומטר רבוע), המרוחקת קילומטרים בודדים בלבד, מערבית מגורט, מחוז גולוויי, אירלנד. היא מתוחזקת על ידי שירות הפארקים וחיות הבר הלאומי האירי, המסונף בעצמו למחלקה לאמנויות, מורשת ושפה אירית (אזורים באירלנד שבהם השפה האירית משמשת כשפת האם - גיילטאכט - Gaeltacht). הפארק נמצא באזור המתאפיין מבחינה גאולוגית באבני גיר קארסטיות נמוכות ובאגמים עונתיים הידועים בשמם "טורלוך" (Turlough), בשפה המקומית האירית, שהם כמעט ייחודיים לנופיה של אירלנד וקיימים אך ורק באי. ישנם 6 קילומטרים של שבילי טבע מסומנים, בנוסף לגן מוקף בחומה שניטע בסוף המאה ה-18.

היסטוריה
ממוזער|שמאל|350px|שביל מיוער בשטח אחוזת קול פארק
הפארק היה ממוקם בעבר בשטחי נחלתה של משפחת גרגורי. בית קוּל (Coole House), נבנה במיוחד בעבור רוברט גרגורי. ב-1880, נינו של רוברט, ויליאם הנרי גרגורי, נישא לאיזבלה אוגוסטה פרסה, הלא היא ליידי אוגוסטה גרגורי. בגן מוקף החומה, נמצא עץ "חותם" (אשוח אירופי), אשר עליו חקוקים ראשי התיבות של שמם של רבים מן האישים המובילים של התחייה הספרותית האירית, אשר היו מידידיה האישיים של גרגורי. ביניהם ניתן למנות את ויליאם בטלר ייטס, אדוארד מרטין, ג'ורג' ברנרד שו, ג'ון מילינגטון סינג ואת שון או'קייסי. ייטס קיבל את ההשראה לכתיבת שירו "ברבורי הפרא שבקוּל" (The Wild Swans At Coole), מהברבורים ששטו בטורלוך המקומי, האגם ששוכן בתחומי הפארק. ביתו של ייטס, ת'ור בלילי היה מרוחק רק שלושה מילין מהפארק; ייטס אף כתב את השיר "קול פארק, 1929", שיר המתאר את הפארק כסמל לתחייה הספרותית האירית:

ככל הנראה, בית קוּל (Coole House) חווה נזקים בזמן מלחמת האזרחים האירית (1922 - 1923). ליידי גרגורי מכרה את האחוזה למדינה האירית החופשית, ב-1927, אך המשיכה לחיות כמה שנים לאחר מכן. מיד לאחר מותה, ב-1932, רהיטי הבית נמכרו במכירה פומבית. בשנות ה-60 של המאה העשרים, הרשויות האיריות אפשרו לבניין שהיה שייך למשפחת גרגורי, להפוך למט לנפול. ב-1964, מצב כזה של הזנחה, גרם למייקל ליאממויר, להביע צער רב על כך. למעשה, לפי שירות הארכיונים הלאומי של אירלנד, רשויות המדינה הרסו את הבניין עוד ב-1941. כיום, כל מה שנותר מהבניין הוא אבן הפינה עליה הוא עמד.

כיום
שטחי הפארק פתוחים לציבור בכל ימות השנה (כניסה חינם). מרכז המבקרים, הממוקם במבנים ששכנו בעבר מחוץ לשטח האחוזה (סוף המאה ה-18), פעיל בעיקר בעונה העמוסה (חודשים אפריל - ספטמבר, כולל). המרכז מציע חדר לשתיית תה, מיצג וידאו-אודיו המספר על חייה של ליידי גרגורי ועל ההיסטוריה הספרותית של קוּל פארק ואף מציע תערוכת מולטימדיה בשם "קוּל פארק, מבעד לעיניהן של 'מי ונו', נכדותיה של ליידי גרגורי".

ב-2014, החלה לפקוד מחלה את העצים שבקוּל פארק, דבר שהביא את שירות הפארקים וחיות הבר הלאומי האירי לכרות כמה מהם, זאת מטעמי בטיחות, כפי שאושר על ידם.

אקולוגיה
טבעה בר החלוף של הידרולוגית הטורלוך (Turlough), האגם העונתי שבקוּל פארק, מעניק למקום את הנופך האקולוגי הייחודי שלו. באופן כללי, הטורלוכים צוינו כ"בית גידול הנמצא בעדיפות עליונה" (Priority Habitat), במסגרת תקנות האיחוד האירופי הנוגעות לבתי גידול. קוּל פארק מהווה חלק מקומפלקס קוּל-גארילנד, אתר המועמד להיות "אזור מיוחד לשימור" (Special Area of Conservation, קוד אזור SAC 252).

מאז 1990, הוענקה הגנה לקוּל לוֹך ויער גארילנד כאזורי ביצה בעלי חשיבות בינלאומית (Wetland of International Importance), זאת בכפוף לאמנת רמסאר.

הגנה על העופות שבפארק
שמורה המיועדת להגנתה של אוכלוסיית עופות הבר שבקוּל פארק ואשר בה נאסר לירות בעופות המשמשים את ספורט הציד, סומנה ככזו במסגרת חוק חיות הבר 1976. הפארק נכלל בתחומי אזור הגנה מיוחד לציפורים (Special Protection Area), זאת לפי הוראות האיחוד האירופי הנוגעות לשימור ציפורים: אתר זה, ששטחו 520 הקטאר (קוד אזור SPA 107), סומן ככזה ב-1996, בשל חשיבותו לאוכלוסיית עופות המים החורפת במקום, ובמיוחד ראויה לציון, אוכלוסיית הברבורים השרים. אזור ההגנה המיוחד חופף בשטחו לאזור חשוב לציפורים אחר, קומפלקס קוּל פארק - גארילנד.

קישורים חיצוניים



 Official website
 W.B. Yeats at the National Library
 The Lady Gregory and Yeats Heritage Trail
 National Inventory of Architectural Heritage: Coole Park (Garden Survey)
 National Inventory of Architectural Heritage: Coole Lodge (former gatehouse)

הערות שוליים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:ויליאם בטלר ייטס