נמל התעופה הבין-לאומי מונטריאול-פייר אליוט טרודו

נמל התעופה הבינלאומי מונטריאול-פייר אליוט טרודו (בצרפתית: Aéroport international Pierre-Elliott-Trudeau de Montréal), הידוע גם בשמו הקודם נמל התעופה הבינלאומי מונטריאול–דורבל, הוא נמל תעופה הממוקם על האי של מונטריאול , 20 ק"מ ממרכז העיר מונטריאול. השדה משרת את המטרופולין של מונטריאול, מזרח אונטריו, וורמונט, בצפון ניו יורק. השדה נקרא על שמו של פייר אליוט טרודו, ראש הממשלה ה-15 של קנדה, יליד מונטריאול.

שדה התעופה הוא אחד משני הנמלים המנוהלים ומופעלים על ידי איירופורט דה מונטריאול, שהוא תאגיד ללא למטרות רווח ללא הון מניות; אחרים הם נמל התעופה מונטריאול–מירבל במערב מונטריאול, אשר תחילה היה מיועד להחליף את דורבל, אבל כעת עוברות בו בעיקר טיסות מטען. מונטריאול–טרודו נמצא בבעלות חברת בבעלות Transport Canada אשר יש לה חוזה שכירות של 60 שנה שכירות עם נמל התעופה.

טרודו הוא נמל התעופה העמוס ביותר במחוז קוויבק, והנמל השלישי העמוס ביותר בקנדה, עם 16.6 מיליון נוסעים ב-2016, והרביעי בתנועות כלי טיס, עם 219,326 תנועות ב-2014. הוא אחד משערי הכניסה העיקריים לקנדה עם 10.1 מיליון, או 63% מהנוסעים בטיסות חוץ. נמל התעופה הוא אחד מארבעה בסיסים של אייר קנדה, והקו בין מונטריאול לפריז (שדות התעופה שארל דה גול ואורלי) הוא הקו הבינלאומי העמוס ביותר בקנדה. ביום ממוצע, כמעט 45,000 נוסעים עוברים דרך מונטריאול-טרודו.

מנמל התעופה יוצאות טיסות לחמש יבשות: אפריקה, אסיה, אירופה, צפון אמריקה ודרום אמריקה. הוא אחד מתוך שני שדות תעופה בקנדה עם טיסות ישירות לחמש יבשות או יותר, כאשר האחר הוא נמל התעופה הבינלאומי של טורונטו. בנמל התעופה נמצא הבסיס של אייר קנדה, חברת התעופה הגדולה במדינה. הוא גם משמש בסיס עבור החברות אייר טראנסט, אייר אינואיט ו-Sunwing. הנמל גם משמש לתעופה כללית וממשלת קנדה מפעילה בנמל שירותי תחזוקה לתעופה כללית. לחברת בומברדייה איירוספייס יש אתר הרכבה בנמל התעופה, שבו היא מרכיבה את סדרת מטוסי CRJ ומטוס המנהלים צ'לנג'ר מתוצרתה.

היסטוריה
הנמל הוקם בשנת 1940 בשם נמל התעופה הבינלאומי מונטריאול–דורבל, בשנת 1946 כבר עברו בו יותר מרבע מיליון איש. ב-1 בינואר 2004 שונה שמו לשם הנוכחי ע"ש פייר אליוט טרודו, ראש ממשלת קנדה ה-15, יליד מונטריאול.

תאונות ותקריות
ב-23 ביולי 1983 המריאה ממנו טיסה 143 של אייר קנדה (הידועה בשם דאון גימלי) אשר התפרסמה בשל כשל המערכות שהיה שם. למרות זאת, הצליחו הטייסים לנחות נחיתת אונס אשר נגמרה ללא הרוגים.

טיסות לישראל וממנה
באפריל 1971 החלו החברות "אל על" ו"קנדיין פסיפיק אייר ליינס" להפעיל 4 טיסות שבועיות כל אחת לישראל וממנה. בסוף 1999 החליטה אל על להפסיק את הטיסות הישירות לעיר, לאחר ש"אייר קנדה" החלה גם להפעיל טיסות ישירות. בספטמבר 2002 חתמו "אל על" ו"אייר קנדה" על הסכם שיתוף פעולה שכלל ביטול הטיסות הישירות ממונטריאול והפעלה ב"קוד-שרינג" של טיסות מטורונטו בלבד.

בינואר 2017 החלה "אייר קנדה" להפעיל 3 טיסות שבועיות עונתיות בין הנמל לנמל התעופה בן-גוריון, על ידי מטוסי בואינג 787.

קישורים חיצוניים




הערות שוליים

קטגוריה:מונטריאול: מבנים
מונטריאול