פורמולה 1 עונת 1953

עונת 1953 היא העונה הרביעית בה התקיימה אליפות הפורמולה 1 שאורגנה על ידי הפדרציה הבינלאומית לרכב (FIA). מספר המרוצים בעונה גדל משמונה לתשעה - מרוץ בארגנטינה, מרוץ האינדינפוליס 500, שהתקיים בארצות הברית ושבעה מרוצי פורמולה ברחבי אירופה. בדומה לעונה הקודמת, גם בעונה זאת התקיימו המרוצים תחת הכללים של הפורמולה 2. אלברטו אסקרי ניצח חמישה מרוצים במהלך העונה וזכה באליפות בפעם השנייה ברציפות.

המרוצים בעונה
  מרוץ תאריך פול פוזישן הקפה מהירה מנצח יצרן 1  גרנד פרי ארגנטינה 18 בינואר  אלברטו אסקרי  אלברטו אסקרי  אלברטו אסקרי  פרארי 2  אינדינפוליס 500 30 במאי  ביל ווקוביץ'  ביל ווקוביץ'  ביל ווקוביץ'  אופנהאוזר-קרטיס קראפט  3  גרנד פרי הולנד 7 ביוני  אלברטו אסקרי  לואיג'י וילורסי  אלברטו אסקרי  פרארי 4  גרנד פרי בלגיה 21 ביוני  חואן מנואל פנג'יו  חוסה פרוילאן גונזלס  אלברטו אסקרי  פרארי 5  גרנד פרי צרפת 5 ביולי  אלברטו אסקרי  חואן מנואל פנג'יו  מייק הות'ורן  פרארי 6  גרנד פרי בריטניה 18 ביולי  אלברטו אסקרי  אלברטו אסקרי חוסה פרוילאן גונזלס  אלברטו אסקרי  פרארי 7  גרנד פרי גרמניה 2 באוגוסט  אלברטו אסקרי  אלברטו אסקרי  ג'וזפה פארינה  פרארי 8  גרנד פרי שווייץ 23 באוגוסט  חואן מנואל פנג'יו  אלברטו אסקרי  אלברטו אסקרי  פרארי 9  גרנד פרי איטליה 13 בספטמבר  אלברטו אסקרי  חואן מנואל פנג'יו  חואן מנואל פנג'יו  מזארטי

תקציר העונה
בדומה לעונה הקודמת, גם  בעונה זאת הייתה פרארי הקבוצה הדומיננטית באליפות. נהגיה ניצחו בה מתוך תשעה מרוצים. אלברטו אסקרי ניצח חמישה מרוצים וזכה באליפות בפעם השנייה ברציפות. מייק הות'ורן וג'וזפה פארינה, חבריו לקבוצה, ניצחו מרוץ אחד כל אחד. חואן מנואל פנג'יו, ששב להתחרות באליפות עבור קבוצת מזארטי סיים את העונה במקום השני וניצח את המרוץ האחרון בעונה שהתקיים במונצה.

כל המרוצים התקיימו תחת הכללים של הפורמולה 2, למעט מרוץ האינדינפוליס, שהתקיים תחת הכללים של ה-AAACC. גרנד פרי ארגנטינה, מרוץ הפתיחה של העונה, לווה בתאונה קשה. חואן פרון, נשיא ארגנטינה, איפשר כניסה חופשית למרוץ שהתקיים במדינה. הדבר גרם לעומס כבד של צופים שעמדו ממש על קצות המסלול לכל אורכו. ילד צעיר התפרץ למסלול באחת הפניות בדיוק בעת שפארינה התקרב אליה במהירות. על מנת להימנע מפגיעה בילד ביצע תנועה חדה. כתוצאה מכך פגע עם רכבו בצופים שעמדו בקצה הפנייה. שבעה צופים נהרגו ועוד רבים נפצעו.

דירוג האליפות
שיטת הניקוד
הנקודות בכל מרוץ הוענקו לנהגים שסיימו באחד מחמשת המקומות הראשונים. הניקוד ניתן בהתאם למופיע בטבלה. בנוסף, ניתנה נקודת בונוס לנהג שקבע את זמן ההקפה המהירה בכל מרוץ. נהגים שחלקו רכב במהלך מרוץ, קיבלו מחצית מהנקודות, כל אחד. בחישוב נקודות האליפות הובאו בחשבון 4 התוצאות הטובות ביותר בלבד. הנקודות המופיעות בסוגריים כוללות את סך הנקודות שהושגו בעונה.
מיקום12345נקודות86432

דירוג הנהגים
הטבלה כוללת רק נהגים שצברו נקודות במהלך העונה
 מיקום נהג          נקודות 1  אלברטו אסקרי 1 1 (1) (4) 1 8† / (פרש)† 1 פרש 34.5 (46.5) 2  חואן מנואל פנג'יו פרש פרש פרש / פרש† 2 2 2 (4)† / פרש† 1 28 (29.5) 3  ג'וזפה פארינה פרש 2 פרש (5) (3) 1 2 2 26 (32) 4  מייק הות'ורן 4 (4) 6 1 (5) 3 3 (4) 19 (27) 5  לואיג'י וילורסי 2 פרש 2 6 פרש 8† / פרש† 6 3 17 6  חוסה פרוילאן גונזלס 3 3† (פרש) 3 4 13.5 (14.5) 7  ביל ווקוביץ' 1 9 8  טולו דה גרפנרייד 5 4 7 פרש 5 פרש פרש 7 9  פליסה בונטו פרש 3† פרש 6 4 4† / פרש† פרש 6.5 10  ארט קרוס 2 6 11  אונפרה מרימון 3 9 פרש פרש פרש פרש 4 12  מוריס טריטגננט  7† 6 5 פרש פרש פרש פרש 5 4 13  סאם הנקס 3† 2 14  דיון קרטר 3† 2 15  אוסקר אלפרדו גלווז 5 2 16  ג'ק מקגרת' 5 2 17  הרמן לנג 5 2 18  פרד אגבשיין 4† 1.5 19  פול רוסו 4† 1.5 מיקום נהג          נקודות

קישורים חיצוניים

 פורמולה 1 עונת 1953 באתר Oldracingcars.com
 תוצאות מרוצי העונה באתר Formula1.com.
 סיכום העונה באתר MotorSport Magazine.

הערות שוליים

קטגוריה:עונות בפורמולה 1
קטגוריה:1953 בספורט