יחסי ירדן–מצרים

יחסי ירדן–מצרים ידעו עליות ומורדות במשך השנים לאור האינטרסים השונים של מנהיגי הממלכה הירדנית ההאשמית ומנהיגי הרפובליקה הערבית המצרית מצד אחד והרצון להציג אחווה ערבית בפני תושבי המדינות, מצד שני. שתי המדינות החברות בארגונים: הליגה הערבית, ארגון הסחר העולמי, הארגון לשיתוף פעולה אסלאמי, המועצה לאחדות כלכלית ערבית והאומות המאוחדות. היחסים בין שתי המדינות כוננו לראשונה בשנת העצמאות של ירדן, 1946, ימים ספורים לאחר הכרזת העצמאות.

היסטוריה
הצהרתו של עבדאללה על סיפוח הגדה המערבית לממלכתו, בניגוד לעמדת מדינות ערב האחרות, העיבה על היחסים בין ירדן ומצרים. עם זאת, בשנים הראשונות שלאחר הסיפוח הגיבה אליה מצרים במתינות. בפברואר 1956 הורעו היחסים לאור כוונת ירדן להצטרף לברית בגדד.

בימיה הראשונים של הרפובליקה הערבית המאוחדת, בשנת 1958, נעשה ניסיון להציג "ירח דבש" בין ירדן לרפובליקה, אולם סירובה של הרפובליקה להכיר בסיפוח הגדה המערבית על ידי ירדן והצהרת נאצר על הצורך להקים צבא פלשתינאי בירדן, העיבו על היחסים. 

למחרת פרסום תוכנית הפדרציה על ידי המלך חוסיין, נרמז בעיתון מצרי על כוונה של מצרים לנתק את היחסים עם ירדן וב-6 באפריל 1972 הכריז נשיא מצרים אנואר סאדאת על ניתוק הקשרים הדיפלומטיים עם ירדן בעקבות פרסום התוכנית שלא לקחה בחשבון את האינטרסים של אש"ף. היחסים כוננו מחדש ב-11 בספטמבר 1973 לקראת מלחמת יום הכיפורים. היחסים נותקו שוב ב-1979, הפעם על ידי ממשלת ירדן, במחאה על הסכמי קמפ דייוויד בין ישראל למצרים. בעקבות פרוץ מלחמת לבנון הראשונה ב-1982, הפעילה ממשלת ארצות הברית לחץ על שתי הממשלות להגיע להסדר במטרה לגבש אסטרטגיית שלום משותפת מול ממשלת ישראל, והיחסים כוננו בשלישית ב-25 בספטמבר 1984.

קישורים חיצוניים

 הערות שוליים 

*