ארץ הצבי

צבי ארץ ישראלי בפסיפס הציפורים בקיסריה
אֶרֶץ הַצְּבִי הוא כינוי לארץ ישראל. מקור הביטוי בספר דניאל, שם הוא מופיע פעמיים.
המילה "צבי" בהקשר זה היא מן השורש השמי צ-ב-ה, המקביל במקרא לשורש ר-צ-ה, ומציינת יופי, פאר וחמדה. משמעו של הביטוי "ארץ הצבי" הוא אם כן "הארץ הרצויה".

הביטוי במקרא
הופעותיו של הביטוי "ארץ הצבי" הם בפרק י"א שבספר דניאל, בפסוקים:  () ו ().

הרעיון חוזר על עצמו בתנ"ך פעמים נוספות, בצורות קצת שונות:
 באותו פרק שבספר דניאל:  ().
 בספר יחזקאל:  (). לפי הביטוי, ארץ ישראל מתוארת כארץ היפה מכל הארצות. זהו ביטוי יחידאי במקרא בו מובע הרעיון כי ה' תר וחיפש ארץ בשביל בני ישראל. בפסוק ביחזקאל משתקף גם הביטוי ארץ זבת חלב ודבש.
 בספר ירמיהו:  (). הפסוק בירמיהו מסביר את יופייה של הארץ, שכל העמים רוצים בה. לדעת יאיר זקוביץ הביטוי "ארץ הצבי" מקורו בביטויים אלה, או שכל צורות הביטוי השונות, מקורן בביטוי "הצבי ישראל" המופיע בקינת דוד בספר שמואל.

הביטוי בפרשנות
בדרשת חז"ל מקבל הביטוי לראשונה את הקשרו לצבי:

במקום נוסף דורשים חז"ל את הביטוי בהקשר לצבי, כשהם מבארים בזה את תופעת האכלוס הגבוה בארץ ישראל, כאשר עם ישראל נמצא בו, שאינו בדרך הטבע:

ראו גם
 ארץ זבת חלב ודבש
 ארץ חמדה
 ארץ צבי (שיר)

קישורים חיצוניים
 ארץ הצבי, באתר האקדמיה ללשון העברית, ספטמבר 2019
 ירעם נתניהו, ארץ הצבי, באתר מט"ח
 תמר קציר (כץ), ארץ הצבי - ההיבט הלשוני, באתר האקדמיה ללשון העברית, מאי 2011



ביאורים

הערות שוליים

קטגוריה:ניבים וביטויים תנ"כיים
קטגוריה:ארץ ישראל
קטגוריה:כינויי ארץ ישראל