טאקר קרלסון

טאקר סוואנסון מקניר קרלסון (באנגלית: Tucker McNear Carlson; נולד ב-16 במאי 1969) הוא כתב, סופר ומגיש שמרני בטלויזיה של תוכניות אקטואליה, המוכר בעיקר בזכות התוכנית "Tucker Carlson Tonight" בערוץ פוקס ניוז בין 2016–2023. תוכנית זו זכתה לפופולריות חסרת תקדים, ובמחצית הראשונה של 2020 רשמה ממוצע של 4.33 מיליון צופים, הנתון הגבוה ביותר לתוכנית חדשות בהיסטוריה של ארצות הברית. לצד עבודתו בטלוויזיה, קרלסון הוא מייסד-שותף ועורך אחראי לשעבר של אתר החדשות והפרשנות "The Daily Caller".

באפריל 2023 פוטר קרלסון מרשת פוקס ניוז ללא הסבר רשמי, אירוע שהתרחש בסמוך להסכם פשרה במסגרתו שילמה הרשת מאות מיליוני דולרים בתביעת לשון הרע. התביעה עסקה בהפצת טענות בדבר זיוף הבחירות לנשיאות ב-2020, כאשר מסמכים משפטיים חשפו פער בין דבריו של קרלסון לצופים, לבין עמדותיו בשיחות פנימיות בנוגע לאמינות הטענות הללו.

השפעתו הפוליטית של קרלסון הגיעה עד לבית הלבן בתקופת כהונתו הראשונה של דונלד טראמפ. על פי דיווח בניו יורק טיימס, קרלסון היה מהיועצים הבודדים שהמליצו לנשיא להימנע מתגובה צבאית נגד איראן לאחר הפלת המל"ט האמריקאי במצר הורמוז ביוני 2019. הנשיא טראמפ בחר לאמץ את עמדתו של קרלסון, והעדיף אותה על פני גישתם הנצית יותר של בכירים בממשלו ובקונגרס, דוגמת ג'ון בולטון, מייק פומפאו ולינדזי גרהאם. 

במהלך השנים פרסם קרלסון שלושה ספרים המשלבים זיכרונות אישיים וביקורת פוליטית. ספרו הראשון מ-2003 עסק בחוויותיו בעולם חדשות הכבלים; ב-2018 פרסם ספר המבקר את המעמד השלטוני בארצות הברית, וב-2021 יצא לאור ספרו השלישי המסקר שלושה עשורים של עבודה בעיתונות האמריקאיתקרלסון כתב שלושה ספרים:, Politicians, Partisans and Parasites: My Adventures in Cable News (2003), Ship of Fools: How a Selfish Ruling Class is Bringing America to the Brink of Revolution (2018) ו־The Long Slide: Thirty Years in American Journalism (2021).. מעבר לעיסוקו העיתונאי הוא השתתף ב-2006 בעונה השלישית של תוכנית המציאות "רוקדים עם כוכבים", שם היה למודח הראשון של העונה. בנוסף, הוא מזוהה כאחד מאנשי התקשורת שנתנו ביטוי לתאוריית הקשר העוסקת ברצח עם של חקלאים לבנים בדרום אפריקה.

תביעת דיבה ופיטורים מפוקס
באוגוסט 2022 רשת פוקס ניוז, קרלסון, שון האניטי וכוכבים אחרים ברשת, נתבעו בגין הוצאת לשון הרע על ידי חברת "דומיניון מערכות הצבעה" . לאחר הבחירות לנשיאות ארצות הברית 2020 פוקס דיווחה כי החברה השתתפה בהונאת בחירות. לפי כתב התביעה טענה זו הייתה שקרית וקברניטי הערוץ ידעו זאת.

בפברואר 2023, הצוות המשפטי של חברת דומיניון פרסם טקסטים ותכנים אחרים במסגרת גילוי מסמכים נגד פוקס, וחשף שבשיחות עם עמיתיו לעבודה קרלסון הביע חוסר אמון בטענות הכוזבות שהבחירות ב-2020 נגנבו על ידי הדמוקרטים, ולעג ליועצי טראמפ, כולל רודי ג'וליאני וסידני פאוול. קרלסון שלח הודעה ללורה אינגרהאם , כוכבת אחרת של פוקס, ויועצת בלתי רשמית של טרמאפ, "דרך אגב סידני פאוול משקרת. תפסתי אותה. זה מטורף" ו"הצופים שלנו הם אנשים טובים והם מאמינים בזה."

קרלסון היה מודאג מפגיעה כלכלית בערוץ אם זה ישדר ידיעות שיוצאות נגד טענות טראמפ, וכן הביע חשש כי יציאה של הערוץ נגדו תגרור תקיפה נגדית של טרמאפ על הערוץ שתגרור פגיעה כלכלית נוספת. בהודעה לשון האניטי, כתב קרלסון כי יש לפטר את כתבת פוקס ניוז בבית הלבן, ז'קי היינריך, בגלל שצייצה בטוויטר בדיקת עובדות של טענות שווא שהפיצו קרלסון וטראמפ על חברת דומיניון. הוא כתב "בבקשה תפטרו אותה! ברצינות... מה לעזאזל? אני בעצם בהלם... זה צריך להיפסק מיד, למשל הלילה! זה פוגע בחברה באופן מדיד, מחיר המניה ירד, לא בדיחה"! עוד אמר לבכיר בפוקס ש"הוא פשוט השתגע" בגלל הדיווח של היינריך. הציוץ של היינריך נמחק עד למחרת בבוקר.

המשפט נגד רשת פוקס ניוז עמד להתחיל באפריל 2023. בדיון מקדים קבע השופט כי ההצהרות ששודרו בפוקס לא היו בבחינת "הבעת דעה מוחלטת" ולכן לא יהיו מוגנות על ידי החוקה; כן קבע כי טענות פוקס בנושא אינן אמת וכי היא דיווחה על האירועים בצורה מוטה. ב-23 באפריל 2023 הגיעה הרשת להסכם פשרה עם דומיניון והתחייבה לשלם לה פיצוי בסך 787 מיליון דולר. כמה ימים קודם לכן פיטרה הרשת את קלרסון וביטלה את תוכניתו, שהמשיכה להיות פופולרית מאד, ללא מתן הסבר פומבי.

 פעילותו לאחר פוקס 
 הראיון עם פוטין 
בפברואר 2024 הגיע לרוסיה כדי לראיין את הנשיא ולדימיר פוטין, הראיון הראשון של פוטין עם עיתונאי מערבי מאז הפלישה לאוקראינה שנתיים קודם לכן. קרלסון נימק את המהלך בטענה כי בעוד שהתקשורת המערבית מעניקה במה נרחבת לנשיא זלנסקי, איש לא ניסה להציג את עמדתו של הצד השני בסכסוך. דברים אלו עוררו ביקורת חריפה מצד עיתונאים בארצות הברית ובאירופה, שהבהירו כי בקשותיהם לראיון עם פוטין נדחו שוב ושוב באופן עקבי, וחלקם אף גורשו מהמדינה. מנגד, דובר הקרמלין, דמיטרי פסקוב הסביר כי הראיון התאפשר הודות לגישתו הייחודית של קרלסון, אותה הגדיר כ"לא פרו-רוסית ולא פרו-אוקראינית" אלא "פרו-אמריקאית", המנוגדת לטענתו למסורת התקשורתית האנגלו-סכסית המקובלת. 

במקביל, עיתונאים רוסים עצמאיים הביעו זעם על הצהרותיו של קרלסון, והזכירו את המציאות הקשה שבה למעלה מ-1,000 עיתונאים נאלצו להימלט מרוסיה בשל חוקי צנזורה דרקוניים האוסרים על ביקורת נגד המלחמה. כן הודגשה העובדה שבאותה עת רוסיה החזיקה במעצר שני עיתונאים אמריקאים, אוון גרשקוביץ' מהוול סטריט ג'ורנל ואלסו קורמשבה מרדיו אירופה החופשית, כחלק מהדיכוי הרחב של חופש העיתונות במדינה.

 ראיון עם ראש ממשלת קטר 
במרץ 2025, כחלק מאסטרטגיה להרחבת השפעתה על התקשורת השמרנית בארצות הברית, קרלסון ערך ראיון ראש ממשלת קטר, מוחמד בן עבד א-רחמן בן ג'אסם אאל ת'אני. המפגש התקיים לאחר שסוכנים מטעם הממלכה שכרו את שירותי חברת הייעוץ האמריקאית "Lumen8 Advisors", תמורת תשלום של 180,000 דולר בחודש, במטרה להבטיח את קיום הראיון ולייצר נרטיב קטרי נוח בקרב הקהל הימני בארה"ב. הראיון נמנע משאלות קשות על תמיכת קטר בחמאס או קשריה עם האחים המוסלמים.

 יחסו לישראל וליהודים 
ב-2006, במהלך מלחמת לבנון השנייה, הופיע קרלסון בשידור חי מישראל. בראשית העימות הוא גרס כי על לבנון לפעול באופן עצמאי למיגור חזבאללה, במקום להיכנס למלחמה מול ישראל, ובהמשך אף מתח ביקורת על מעורבותה של סוריה לטובת ארגון הטרור והביע תמיכה מסוימת בצה"ל, לצד הסתייגות מהטקטיקה הצבאית שננקטה בלחימה. 
עם פרוץ "מלחמת חרבות ברזל" חל שינוי ניכר בטון דבריו של קרלסון, שקרא להגביל סיוע אמריקאי לישראל מחשש להסלמה אזורית מול איראן. הוא השמיע ביקורת חריפה כלפי הנשיא ג'ו ביידן ויו"ר בית הנבחרים מייק ג'ונסון על תמיכתם בחבילות הסיוע, ובהמשך אף העלה טענות לפשעי מלחמה של ישראל. בין היתר הוא אירח בתוכניתו את הכומר מונזר איזק מבית לחם, שהביע תמיכה בטבח שבעה באוקטובר. פרשנים פוליטיים רואים את קרלסון כדמות הבולטת בתוך זרם הולך וגדל בקרב המפלגה הרפובליקנית, המפגין אדישות ואף התנגדות ישירה לציונות. במהלך "מבצע עם כלביא" התנגדותו הנחרצת למעורבות אמריקאית מול איראן הובילה לעימות פומבי בינו לבין הנשיא דונלד טראמפ. 

בהזדמנויות אחרות השמיע קרלסון עוד התבטאויות שנויות במחלוקת, כמו הרמיזה למעורבות ישראלית ברצח צ'ארלי קירק תוך שימוש בדימויים אנטישמיים היסטוריים. באוקטובר 2025, במהלך ראיון עם ניק פואנטס, הציג קרלסון עמדה דואלית: מצד אחד הסתייג מהקביעה כי נאמנותם של יהודים אמריקאים לארה"ב מוטלת בספק, והדגיש את חובתו הנוצרית לשפוט אדם על פי מעשיו; מצד שני הביע סלידה עמוקה מ"ציונים נוצרים", והחמיא לפואנטס מספר פעמים. דברים אלה הובילו להתנערותם של גורמים שמרנים ורפובליקנים ממנו, ביניהם בן שפירו ואישים ממשל טראמפ. בדצמבר 2025 בחר בו הארגון StopAntisemitism לתואר "האנטישמי של השנה".

בפברואר 2026 הגיע במטוס פרטי לראיין את שגריר ארצות הברית בישראל, מייק האקבי, בנמל התעופה בן גוריון והמריא מיד חזרה. במהלך הראיון הציג מספר סיפורים אנטישמיים - שהיהודים האירופאים הם צאצאים של הממלכה הטורקית העתיקה, והרמז שהיהודים באו מאירופה במטרה לכבוש את ארץ ישראל.

 חיים פרטיים 
אביו של טאקר קרלסון, העיתונאי דיק קרלסון , נמסר לאימוץ בילדותו על ידי הוריו הביולוגיים, שהיו באותה עת בני נוער, ואומץ על ידי משפחת קרלסון. הרקע המשפחתי של טאקר כולל שורשים גרמניים ושווייצריים.

בילדותו, בהיותו בן שש בלבד, עזבה אמו את הבית לאחר שהתגרשה מאביו, היגרה לצרפת וניתקה כל קשר עמו ועם שאר ילדיה מאז. 

ב-1991 נישא טאקר לסוזן אנדרוז, אותה הכיר בגיל 15 במהלך לימודיהם המשותפים בפנימיית סנט ג'ורג' ברוד איילנד, כאשר אביה של סוזן שימש כמנהל המוסד. לזוג נולדו ארבעה ילדים, שלוש בנות ובן, אשר מועסק בלשכתו של סגן נשיא ארצות הברית, ג'יי. די. ואנס. בהיבט האישי, קרלסון אימץ אורח חיים הכולל הימנעות מוחלטת מצריכת אלכוהול החל מ-2002, וזאת לאחר שחדל לעשן מספר שנים קודם לכן.

 לקריאה נוספת 

 Jason Zengerle, Hated by the Right People, Crooked Media Reads, 2026

קישורים חיצוניים









הערות שוליים

קטגוריה:עיתונאים אמריקאים
קטגוריה:שדרני רדיו וטלוויזיה אמריקאים
קטגוריה:סגל MSNBC
קטגוריה:סגל פוקס ניוז
קטגוריה:סופרים אמריקאים
קטגוריה:בוגרי טריניטי קולג' (קונטיקט)
קטגוריה:אמריקאים שהופיעו ברשימת טיים 100
קטגוריה:מתחרי רוקדים עם כוכבים (ארצות הברית)
קטגוריה:לאומנים אמריקאים
קטגוריה:אמריקאים ממוצא שווייצרי
קטגוריה:אמריקאים ממוצא גרמני
קטגוריה:אנטישמיות בארצות הברית: אישים
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1969