שבעת הרועים

שבעת הרועים הם רעיון המופיע בספר מיכה. עניינם של שבעת הרועים אינו מבואר בתלמוד ובפרשני המקרא, אך פירושים שונים נכתבו בזמנינו אודות כוונת הנביא. על פי כל הפירושים, שבעת הרועים הם מנהיגים שעם ישראל יזכה לגאולה על ידם או בזכותם בימות המשיח. לצד שבעת הרועים, מוזכרים באותו מקור "שמונה נסיכי אדם".

 בתנ"ך 
מקור שבעת הרועים ב ושם הם מוזכרים בפעם היחידה בתנ"ך:

בפירושו של רש"י על הפסוק במיכה כתב: . בנוגע לסיבה שנמנו דווקא אישים אלו, כתב רש"י: .

 בספרות חז"ל 
ב נכתב ששבעת הרועים הם:
 דוד באמצע;
 אדם, שת ומתושלח מימינו;
 אברהם, יעקב ומשה בשמאלו.

בעוד בגמרא נכתב שדוד המלך עצמו הוא אחד מן הרועים, במסכת כלה נכתב שבן דוד הוא הרועה האמצעי ולא דוד עצמו.

בנוגע להיעדרותו הבולטת של יצחק משבעת הרועים, אמרו במדרש שבאותו הזמן הלך להציל את בניו מדינה של גיהנום. גם במסכת כלה רבתי פרק ז' הלכה ד' נאמר:

זיהוי שמונת נסיכי האדם
בתלמוד בבלי שם נכתב ששמונת נסיכי האדם הם: ישי, שאול, שמואל, עמוס, צפניה, צדקיהו, משיח, ואליהו. לא מוסבר מה יהיה תפקידם.

 בתרבות 
הפיוט 'מעוז צור' מזכיר את שבעת הרועים בבית האחרון: 

יש שייחסו, ככל הנראה בטעות, את שבעת הרועים לשבעת האושפיזין אשר נהוג להזמינם בחג הסוכות, אך במקורות אין לדבר אזכור.

 לקריאה נוספת 


קישורים חיצוניים

 על פעולתם של שבעת הרועים בימינו מתוך שעור על מילות הפיוט "מעוז צור" ביוטיוב, הרב אלחנן בן-נון רב היישוב שילה וישיבת בית אורות

 הערות שוליים 

*
קטגוריה:ניבים וביטויים תנ"כיים