יחיא סינוואר

יַחְיא אבראהים חסן סִנְוָאר (בערבית: يحيى إبراهيم حسن السنوار, תעתיק מדויק: יחיא אבראהים חסן אלסנואר; 29 באוקטובר 1962 – 16 באוקטובר 2024), אשר כונה גם אבו אבראהים, היה טרוריסט פלסטיני אשר הנהיג את ארגון הטרור חמאס ברצועת עזה מפברואר 2017, ותפקד כראש הלשכה המדינית של חמאס מאוגוסט 2024 עד למותו בהיתקלות עם כוחות צה"ל ברפיח במהלך מלחמת חרבות ברזל. ממייסדי הזרוע הצבאית של חמאס, גדודי עז א-דין אל-קסאם.

סינוואר יזם, תכנן והוביל את טבח שבעה באוקטובר, שכלל ביצוע פשעים נגד האנושות ופשעי מלחמה ובהם אלימות מינית, טבח, ביזה וחטיפת אזרחים, ולאחר מכן הוביל את הלחימה של חמאס ברצועת עזה במלחמת חרבות ברזל, ואת המשך שיגורי רקטות מרצועת עזה לישראל.

ביוגרפיה
סינוואר נולד ב-29 באוקטובר 1962, וגדל במחנה הפליטים ח'אן יונס. מוצא משפחתו מאל-מג'דל. אחיו היו מוחמד סינוואר (מראשי הזרוע הצבאית של חמאס) וזכריא סינוואר. דווח כי היה חבר ילדות של מוחמד דף. לאחר סיום לימודיו בבית הספר לבנים בח'אן יונס, למד באוניברסיטה האסלאמית בעזה וקיבל תואר ראשון בלימודים ערביים. באוניברסיטה התמודד גם על תפקיד יושב ראש אגודת הסטודנטים כנציג הגוש האסלאמי, ונבחר לתפקיד ארבע פעמים.

הוא נעצר לראשונה ב-1982, בזמן לימודיו האקדמיים, בשל פעילות סטודנטיאלית אסלאמית. בתחילה הושם במעצר מנהלי למשך 4 חודשים, ושבוע לאחר שחרורו נעצר שוב למשך 6 חודשים. בהיותו בכלא התיידד עם מספר פעילים פלסטינים אחרים והחליט להקדיש את עצמו ל"סוגיה הפלסטינית". ב-1985 נעצר שוב ונשפט לתקופת מאסר של 8 חודשים. בעקבות סדרת פגישות עם אחמד יאסין בשנים 1984–1985, היה סינוואר מעורב בהקמת חמאס בדצמבר 1987. בפרט היה אחראי לצד רווחי מושתהא על הקמת מנגנון הביטחון הפנימי של חמאס (המג'ד - "התהילה"), ששימש לאיתור משתפי פעולה עם ישראל ורציחתם. מנגנון זה חולק לתאים בתוך רצועת עזה.

 שנות המאסר בישראל 
ב-20 בינואר 1988 נעצר סינוואר בן ה־26 על ידי כוחות הביטחון הישראליים. ב-1989 הוא הורשע ברצח ארבעה פלסטינים שחשד בהם כי שיתפו פעולה עם ישראל ונידון לחמישה מאסרי עולם (426 שנים). בהמשך אף הוארכה תקופת המאסר ב־25 שנים נוספות, לאחר שתכנן בין כותלי הכלא חטיפת חיילים לצורכי מיקוח. בחקירתו בכלא הודה במיוחס לו בעקבות פתווה שניתנה לו על ידי השייח' אחמד יאסין, ועבר חקירה שבה שיתף פעולה ומסר את שמותיהם של מרואן עיסא, אחמד ע'נדור, ומוחמד דף. בהמשך הוכנס לתא המעצר עם עוד כ-20 בכירים בחמאס, שם הורה יחד עם אחמד יאסין לרצוח את חוקר השב"כ באמצעות סלאח שחאדה, שהחזיק בחגורה שחורה בג'ודו.

במהלך שהותו בכלא למד סינוואר עברית שוטפת ואף התראיין בעברית בטלוויזיה הישראלית. כמו כן היה נוהג לקרוא ספרים ישראלים רבים, בניהם ביוגרפיות של ראשי מערכות הביטחון, ואף תרגם את הספרים שעניינו אותו במיוחד. במהלך מאסרו, כתב מספר ספרים בערבית, כגון "קוץ הציפורן" (2004), "חמאס - ניסוי וטעייה" (2010), וכן "אל-מג'ד", על שם הארגון שהקים. נוסף לכך, לקח קורסים ביהדות באוניברסיטה הפתוחה.

בשנת 2008, בעת שהייתו בכלא בישראל, עבר ניתוח להסרת גידול סרטני במוחו.

הוא היה ידוע בכלא כאסיר בעל עוצמה והשפעה על שאר האסירים, המסוגל להתייחס באלימות קשה למתנגדים וליריבים בתוך חמאס, ובשל כך קיבל את הכינוי "הקצב מח'אן יונס". סינואר אף הורה להוציא להורג אסירי חמאס אחרים. עם זאת, היה ידוע גם כמי שמסוגל לרקום קשרים טובים עם אנשי הביטחון הישראלי.

סינוואר הועבר בין לפחות ארבעה בתי כלא, בהם בית הסוהר שקמה (1995-2002), בית המעצר הדרים, כלא נפחא, וכלא רמלה. הוא ניסה לברוח מהכלא פעמיים, בפעם הראשונה בבית הסוהר שקמה (שם חפר חור דרך הקיר של תאו), ובפעם השנייה בכלא רמלה (שם חתך סורגים בחלונו). שני ניסיונות אלה נכשלו.

בשנת 2011 שוחרר במסגרת עסקת שליט ונחשב לבכיר המשוחררים בהסכם. קרבתו לאחיו מוחמד סינוואר, שהיה מעורב בכליאת שליט, הקנתה לו מעמד בארגון העסקה. כמו כן, היה מקורב לאחמד ג'עברי. עסקת שליט העלתה את קרנו בקרב אנשי הארגון.

 לאחר שחרורו 
בנובמבר 2012, בזמן מבצע עמוד ענן, נפגש סינוואר בטהראן עם מפקד כוח קודס, קאסם סולימאני. בשנת 2015 הפך למחבל עולמי שהוכרז באופן מיוחד על ידי ממשלת ארצות הברית, לצד מוחמד דף ורוחי מושתהא.

בפברואר 2017 נבחר סינוואר בבחירות פנימיות למנהיג חמאס ברצועת עזה והחליף את אסמאעיל הנייה. בין השניים נוצר נתק שהשפיע לרעה על הארגון. במרץ 2018 הוביל את העימותים בגבול עם ישראל ואף השתתף בהם בעצמו. עליית השפעתו סימנה את חזרת מוקד תנועת חמאס לעזה, שבה צמחה, על חשבון חמאס בחו"ל בהנהגת ח'אלד משעל, אסמאעיל הנייה ומוסא אבו מרזוק. באוקטובר 2018 התראיין לעיתונאית האיטלקייה פרנצ'סקה בורי והריאיון עימו פורסם ב"ידיעות אחרונות". בריאיון אמר כי "מלחמה חדשה היא לא האינטרס של אף אחד. בוודאי לא האינטרס שלנו. למי יש רצון להתעמת עם ארבע רוגטקות מול מעצמה גרעינית?" ולאחר מכן אמר כי "אני לא אומר שלא אלחם יותר. אני אומר שאני לא רוצה עוד מלחמות. אני רוצה את סוף המצור".

בבחירות הפנימיות לראשות ממשל חמאס בעזה, שהתקיימו ב-9 במרץ 2021, נבחר סינוואר שוב לקדנציה נוספת של ארבע שנים. בתחילה ניצח אותו ניזאר עוודאללה בסיבוב הראשון בפער של 7 קולות. בכיר אנונימי לשעבר בפת"ח טען כי מרואן עיסא, מספר 2 בזרוע הצבאית של חמאס, איים עם אנשיו על חברי ועדת השורא ודרש שיתמכו במועמדותו של סינוואר. בסופו של דבר ניצח סינוואר בסבב רביעי את עוודאללה. לטענת בכיר פת"ח, בכירים הנחשבים למתונים בהנהגת חמאס, בהם איסמעיל הנייה וח'ליל אל-חיה, הבינו כי פניו של סינוואר לעימות חזיתי גדול עם ישראל ולכן מילטו את עצמם ואת משפחותיהם מרצועת עזה לאחר ניצחונו בשנת 2021. אחרים ברחו מספר ימים לפני טבח שבעה באוקטובר, כולל ראזי חמד ובנו הבכור של הנייה. לטענתו הם לא ידעו את המועד המדויק למתקפה, אך ידעו על עצם קיומה.

במאי 2021 הוביל את חמאס במהלך מבצע שומר החומות, אז גם התראיין למספר כלי תקשורת וערך מסיבות עיתונאים בנושא.

במלחמת חרבות ברזל
ב-7 באוקטובר 2023 פתח חמאס בהנהגת סינוואר בטבח שבעה באוקטובר, בה נרצחו ונהרגו כ- ישראלים וזרים, ונחטפו למעלה מ־250 ישראלים. בתגובה פתחה ישראל במלחמת חרבות ברזל, שגרמה לעשרות אלפי הרוגים, לחורבן נרחב ברצועת עזה ולהפיכת יותר ממיליון מתושבי צפון הרצועה לפליטים. ביתו של סינוואר הופצץ בתחילת המלחמה. לכל אורך המלחמה, השקיעה ישראל מאמצים מיוחדים כדי ללכוד את סינוואר, שנמלט במערכת המנהרות התת-קרקעיות ברחבי הרצועה ומספר פעמים חמק מידי צה"ל בטווח קצר.

בינואר 2024 הכניס האיחוד האירופי את שמו של סינוואר לרשימת פעילי הטרור שלו, ובכך השית עליו סנקציות כלכליות. עוד קודם לכן, צרפת, בריטניה ויפן הטילו עליו סנקציות בעצמן, והקפיאו משאבים וכסף שהחזיק תחת ריבונותן. ב-20 במאי 2024 ביקש התובע הראשי בבית הדין הפלילי הבין-לאומי בהאג להוציא צו מעצר לסינוואר, במסגרת חקירת בית הדין הפלילי על מספר סעיפים של פשעי מלחמה ופשעים נגד האנושות במהלך מלחמת חרבות ברזל. בקשה לצווי מעצר בחשדות דומים הוגשה גם נגד איסמאעיל הנייה ומוחמד דף, במקביל הוגשה בקשה לצווי מעצר בגין חשד לפשעים נגד האנושות גם עבור ראש ממשלת ישראל בנימין נתניהו ושר הביטחון יואב גלנט.

ב-6 באוגוסט 2024, בעקבות ההתנקשות באסמאעיל הנייה, מונה סינוואר לראש הלשכה המדינית של חמאס.

במהלך המלחמה סינוואר היה מעורב באופן ישיר בהחזקת חטופים ישראלים, שחלקם הוחזקו במנהרה קטנה וצרה, שבה התקשו לעמוד, ללא אוויר, שירותים ומקלחת.

 מותו 

סינוואר נהרג ב-16 באוקטובר 2024 בהיתקלות עם לוחמי צה"ל מגדוד 450 של חטיבת ביסלמ"ח ומחטיבת שריון 460 באזור שכונת תל א-סולטאן ברפיח, וגופתו נלקחה לשטח ישראל.

דעותיו
אמונה משיחית
סינוואר היה נחשב בקרב תומכיו לבקי בדת האסלאם, ונחשב כ"חאפז" – אדם ששינן את הקוראן כולו וזכר אותו בעל-פה.

בכתבה של שלומי אלדר משנת 2024, מספר פלסטינים עשירים שנמלטו למצרים מרצועת עזה בעקבות מלחמת חרבות ברזל תיארו כיצד תפיסות דתיות משיחיות השפיעו על הנהגת חמאס בהובלת סינוואר והביאו אותם להאמין כי בסיוע התערבותו של אללה הם יצליחו לכבוש את כל ישראל. לפי סופיאן אבו זיידה ובכירי פת"ח נוספים, כשנתיים לפני המלחמה, החל משנת 2021, החלו בהנהגת חמאס לדבר במונחים דתיים של אחרית הימים ועל מימוש "ההבטחה האחרונה" (אל-ועד אל אח'יר) כחלק מיום הדין באסלאם, שבה כל בני האדם יהפכו למוסלמים. לדבריו, סינוואר ואנשיו פירשו פרשנות קיצונית ומילולית של "ההבטחה", ופירוש זה חלחל לכל המסרים שלהם – בדרשות, נאומים, הרצאות בבתי ספר ובאוניברסיטאות. המסר המרכזי היה קיום ההבטחה האחרונה, כולל הריגת כל ה"כופרים" או המרתם בכוח לאסלאם.

מסרים אלה היו גלויים, אולם נחשבו כדברי טירוף, או מסר שנועד לטובת יחסי ציבור, כדי להסיט את תשומת הלב מהבעיות הכלכליות והמצוקה של תושבי עזה. אות נוסף להקצנה זו היה כנס שהתקיים בשנת 2021 שבו דנו אנשי חמאס בפרטי פרטים בניהול ישראל לאחר כיבושה, כולל הקצאת אנשים לצורך ניהול קנטונים שונים, רשימת מלאי של נכסים בישראל, ותוכניות למניעת בריחת מוחות יהודיים מישראל לאחר כיבושה. בנאום כתוב ששלח סינוואר לוועידה, הוא רמז כי כיבושה המלא של ישראל קרוב, וכי "שחרור מלא של פלסטין מהים עד הנהר" הוא לב החזון האסטרטגי של חמאס.

היחס לישראל ולסכסוך
ב-30 במאי 2019 הכריז סינוואר: "הקונפליקט הזה יסתיים רק עם הסרת הכיבוש מכל אדמותינו הכבושות, ולא לפני שנחזור לירושלים ונתפלל בשטחים המשוחררים והמטוהרים של מסגד אל-אקצא".

ב-2022, ראש המטה לביטחון לאומי, מאיר בן שבת, חשף כי במהלך אחד הניסיונות להביא להרגעה והסדרה בין ישראל לעזה ב-2018, שלח סינוואר פתק שיועד לרה"מ נתניהו ובו הפציר בו לקחת "סיכון מחושב".

ספרו "הקוצים והציפורן"

סינוואר כתב ספר בשם "הקוצים והציפורן" בשנת 2004, בזמן שהותו במאסר בישראל. הספר מתרחש ממלחמת ששת הימים ועד האינתיפאדה השנייה, ומתאר את חייה של המשפחה הפלסטינית הפרטית והלאומית על רקע הטראומות שחוו לאורך ההיסטוריה. סינוואר מרבה לתאר את השפלת העם הפלסטיני על ידי ישראל, תוך התמקדות בשתי תופעות מרכזיות: משתפי הפעולה עם ישראל ועובדים פלסטינים בישראל.

ניסיונות להורגו
ממוזער|יחיא סינוואר דקות לפני מותו, צילום מרחפן צה"לי.
במהלך מלחמת חרבות ברזל, דווח כי במהלך השנים הוצעו תוכניות מעשיות להריגת סינוואר, אך אלה לא אושרו או נתקלו בהתנגדות, לעיתים בדרג המדיני ולעיתים בדרג המבצעי.

במהלך מבצע שומר החומות דרש ראש ממשלת ישראל בנימין נתניהו להרוג את מוחמד דף, או בעדיפות שנייה את סינוואר, אך צה"ל והשב"כ לא הצליחו בכך. לאחר המבצע טען ראש השב"כ נדב ארגמן שסינוואר הופך לאתגר אסטרטגי עבור ישראל ודרש להורגו. דרישתו זאת לא נענתה על ידי ראש הממשלה בנימין נתניהו. יוני בן-מנחם טען שההימנעות מלהרוג את סינוואר נבעה מכך שישראל כבולה מבחינה מדינית, ולא רצתה להיות מואשמת בפתיחת סבב לחימה נוסף ברצועת עזה. באוגוסט 2021, לאחר שנורתה רקטה מעזה לעבר ישראל, דרש ראש הממשלה נפתלי בנט להרוג את סינוואר. הוקם חפ"ק ייעודי של צה"ל והשב"כ לביצוע המשימה, אך למרות לחץ ראש הממשלה המשימה לא יצאה לפועל. במאי 2022 בנט העלה שוב את האפשרות אך בצה"ל התנגדו. חמאס התייחס לפרסום על כוונה זו והכריז כי איום בפעולה כזו יביא ל"רעידת אדמה".

בספטמבר 2024 הוגדר סינוואר על ידי מערכת הביטחון כ"מנותק קשר" והחלה להיבדק האפשרות שנהרג בתקיפה אווירית של צה"ל. מספר שבועות קודם לכן הופצצה מערכת מנהרות שהיה חשד סינוואר נמצא בה. ב-7 באוקטובר 2024 דווח על כך שהתחדש הקשר בין סינוואר למתווכות (קטר ומצרים) והוא חי.

חיים פרטיים
מנובמבר 2011 עד מותו סינוואר היה נשוי לסמר אבו זמר, הצעירה ממנו ב-18 שנה, ולהם שלושה ילדים. אבו זמר היא בעלת תואר שני ביסודות הדת מהאוניברסיטה האסלאמית בעזה, שם גם עבדה כמרצה עד חתונתה. על פי מקורות אחרים, סינוואר היה נשוי לשתי נשים, והיה אב לתשעה ילדים.

קישורים חיצוניים





  אמיר בר שלום, "עיניים של רוצח": פחדן, פיקח ושונא ישראל - לאן מנווט יחיא סינוואר?, ערוץ תאגיד השידור הישראלי, באתר יוטיוב, 25 במאי 2018
 זמן אמת עונה 7, בחזרה לקצב מחאן יונס - יחיא סינוואר, בערוץ היוטיוב של כאן 11 - תאגיד השידור הישראלי (שודר לראשונה בשנת 2019)




הערות שוליים

קטגוריה:חברי הלשכה המדינית של חמאס
קטגוריה:משוחררי עסקת שליט
קטגוריה:ח'אן יונס: אישים
קטגוריה:מורשעים ברצח בישראל
קטגוריה:אסירים ביטחוניים בישראל
קטגוריה:בוגרי האוניברסיטה האסלאמית בעזה
קטגוריה:מחבלים עולמיים שהוכרזו באופן מיוחד
קטגוריה:פעילי טרור שנהרגו
קטגוריה:פעילי חמאס שנהרגו ברצועת עזה במלחמת חרבות ברזל
קטגוריה:פעילי חמאס שנהרגו בידי ישראל
קטגוריה:ראשי ממשלת חמאס בעזה
קטגוריה:פלסטינים שנולדו ב-1962
קטגוריה:פלסטינים שנפטרו ב-2024