קאנון ספרותי

קאנון ספרותי הוא קובץ של יצירות ספרותיות אשר יש הסכמה בקרב חוקרים ומבקרי ספרות כי הן מייצגות תחום דעת מסוים. בהקשר זה, לעיתים משמש המונח קאנון לציון גוף היצירות הספרותיות של מחבר או סביבת יצירה מסוימת, אשר נחשבות אותנטיות - למשל, הקאנון השייקספירי מייצג את כל היצירות שמיוחסות לוויליאם שייקספיר. המילה "קאנון" ביוונית עתיקה (κανών) ובערבית (قانون) משמעותה "חוק", "אמת מידה" או "דגם".

הגדרת הקאנון הספרותי
קאנון ספרותי הוא אוסף של יצירות מפתח בספרות, שלעיתים יכולות לייצג גם אידאולוגיות פילוסופיות, פוליטיות או דתיות שהתרבות שמתוכה הגיעו מחשיבה כאבן יסוד ביצירתה. בעת המודרנית המושג משמש בדרך כלל לבידול מחברים ויצירות המופיעים בסילבוסים וספרי לימוד כ"קריאת חובה", או כאלו המופיעות פעמים רבות בספרי היסטוריה של הספרות, ספרי ביבליוגרפיה וספרי ביקורת ספרות. מבנה הקאנונים נתון לוויכוח תמידי, כיוון שהקריטריונים להכללה או אי-הכללה של יצירה בקאנון מסוים הם סובייקטיביים.

קאנון ספרותי של תרבות מסוימת, לפי מבקר הספרות האמריקאי הרולד בלום, צריך לייצג את מיטב היצירה הספרותית של התרבות בתקופה הנתונה. כך למשל, אין מקום להעדיף יוצרים שהופלו בשעתם, אלא להתייחס ליצירות שעיצבו במידה רבה את תפיסת התרבות את עצמה ואת העולם. קאנון תרבותי הוא למעשה מדגם של מיטב היצירה של התרבות הנתונה (למשל, הקאנון המערבי, הכולל יצירות של שייקספיר וגם של פרנץ קפקא, מציג את מיטב יצירות הספרות של תרבות המערב). דעות אחרות, המונעות בדרך כלל מאידאולוגיות פמיניסטיות או אנטי-גזעניות, טוענות כי יש לתת לאוכלוסיות מופלות - למשל שחורים או נשים - את חלקן היחסי ביצירת התרבות בה חיו, כך שיצירותיהם יכנסו לקאנון, או אף לכלול יותר יצירות שלהם מחלקם היחסי והנהגת מדיניות של אפליה מתקנת.

לקריאה נוספת
 איריס פרוש, קנון ספרותי ואידאולוגיה לאומית, הוצאת מוסד ביאליק ואוניברסיטת בן-גוריון בנגב, 1992. 
 הרולד בלום, The Western Canon: The Books and School of the Ages, הוצאת הארקורט ברייס, ניו יורק, 1994. 
יעקב שביט (עורך), קנון וכתבי קודש, אוניברסיטת תל אביב, 2009. 

קישורים חיצוניים

רשימה של הספרים שנכללים בקאנון המערבי, באתר ספרות פתוחה, 28 בינואר 2014

הערות שוליים

קטגוריה:ביקורת ספרותית
קטגוריה:עקרונות