ואן ג'ונסון

ואן ג'ונסון (באנגלית: Charles Van Dell Johnson) (25 באוגוסט 1916 – 12 בדצמבר 2008) היה שחקן קולנוע, טלוויזיה ותיאטרון אמריקאי שהתפרסם בעיקר בשנות ה-40 וה-50.

קורות חיים
נולד בעיר ניופורט ברוד איילנד, לאחר סיום לימודיו עבר לניו יורק והחל להופיע כשחקן ורקדן בברודוויי.

הוא הוחתם על חוזה באחים וורנר אבל זמן קצר לאחר מכן קבל בעזרת ידידתו לוסיל בול, חוזה בחברת מטרו גולדווין מאייר. ב-1943 שיחק מול ספנסר טרייסי בסרט "בחור ששמו ג'ו". במהלך ההסרטה נפצע קשה בתאונת דרכים, לוחות מתכת הושתלו בגולגולתו והוא לא היה יכול להסתיר את הצלקות בפניו שהפכו לסימן ההיכר שלו. טרייסי עמד על כך שלא יוחלף. ג'ונסון חידש את הצילומים לאחר החלמתו והצלחת הסרט הייתה בשבילו פריצת דרך.

הוא נפסל לשירות צבאי והיות ששחקנים אחרים גויסו, הוא נשאר בעורף וקבל הצעות רבות להופיע בסרטים.

בין סרטיו המפורסמים: "בחור ושמו ג'ו" (1943), "שלושים שניות מעל טוקיו" (1944), "הצוקים הלבנים של דובר" ו"שתי נערות ומלח" (1944-עם ג'ון אליסון), "סוף שבוע בוולדורף" (1945), "עוד תעלה תזרח השמש" (1946), "מצב האומה" (1948), "שדה קרב" (1949- על המצור על בסטון), המחזמר "בריגדון" (1954), "הפעם האחרונה שראיתי את פריז" (1954 - עם אליזבת טיילור) ו"סוף הרומן" (1955)..

ב-1954 הופיע באחד התפקידים הראשיים בסרט המרד על הקיין, לוטננט סטיב מאריק. לאחר מכן החלה הקריירה שלו לדעוך. אחד מהסרטים האחרונים בו הופיע בתפקיד קטן היה שושנת קהיר הסגולה של וודי אלן. ב-1967 שיחק בסרט "גירושין בנוסח אמריקה" לצדה של דבי ריינולדס.

הוא הופיע גם בתוכניות וסדרות טלוויזיה רבות כמו:"לוסי אהובתי", "המופע של דוריס דיי", "מקמילן ואשתו", "איש עשיר, איש עני", ספינת האהבה ועוד. הוא הופיע גם בהפקות תיאטרון בעיקר של מחזות זמר.

בשנת 1992 שיחק בסרט המשפחה האוסטרלי "Clowning Around" בתור מיסטר ראנת'ואו; זהו בין תפקידיו האחרונים של ג'ונסון לפני מותו.

ואן ג'ונסון נפטר ב-12 בדצמבר 2008. על שמו כוכב בשדרת הכוכבים של הוליווד.

קישורים חיצוניים




קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה אמריקאים
קטגוריה:שחקני תיאטרון אמריקאים
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1916
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-2008