בולהד סיטי

בולהד סיטי (באנגלית: Bullhead City) היא עיר על נהר הקולורדו במחוז מוהאבי במדינת אריזונה שבארצות הברית, בערך 140 קילומטרים דרומית ללאס וגאס בנבדה, ומול העיירה לאפלין בנבדה, שבתי הקזינו שלה והשירותים הנלווים אליהם מספקים את מרבית התעסוקה לתושבי בולהד סיטי. בולהד סיטי שוכנת על הגבול הדרומי של אגם מוהאבי.

נכון למפקד האוכלוסין של 2010 התגוררו ביישוב 39,540 תושבים. יחד עם הקהילות הסמוכות של לאפלין בנבדה, נידלס בקליפורניה, פורט מוהאבי ומוהאבי ואלי באריזונה מגיע מספר התושבים לכ-100,000, האזור המיקרופוליטני הגדול ביותר במחוז מוהאבי. בולהד סיטי היא גם העיר המשתרעת על השטח הגדול ביותר במחוז, 154 קילומטרים רבועים.

שדה תעופה בינלאומי צמוד לעיר, ויש בה שני בתי חולים וקולג' קהילתי. שוק הדיור בעיר יציב. העיר משמשת כמרכז קניות לאזור מפגש הגבולות של שלוש מדינות (tri-state area): נבדה, קליפורניה ואריזונה.

היסטוריה
העדויות הארכאולוגיות הקדומות ביותר להתיישבות באזור הם של בני תרבות פטאיאן (Patayan), מבערך 700 לספירה ועד 1550 לספירה. בני תרבות הפטאיאן התפצלו לשבטים המודרניים של הוואלאפאי והמוהאבי. באזור בולהד סיטי של ימינו התיישבו בני המוהאבי. הקרקע הפורייה ושפע המים היוו בסיס איתן להקמת קהילות משגשגות של חקלאים. על פי אגדות בני המוהאבי החלו החיים על הר ספיריט, הפסגה הגבוה ביותר שניתן לצפות בה מאזור בולהד סיטי.

התיעוד הראשון למגע עם אירופאים היה ביומנו של מגלה הארצות הספרדי מלצ'יור דיאס (Melchor Díaz מת ב-1541). כחלק ממשלחת פרנסיסקו וסקס דה קורונדו הוא נשלח לאזור בספטמבר 1540 ותיעד את צפון-מערב מחוז מוהאבי. הוא תיאר מפגש עם אוכלוסייה גדולה של ילידים שהתייחסו לעצמם כאל "פיפה אהה מקב" (Pipa Aha Macav) שפירושו "אנשים ליד הנהר". מ"אהה מקב" הגיע השם המקוצר "מוהאבי", שהוא הכינוי שבו השבט מכנה את עצמו כיום.

האב פרנסיסקו גרסס (Francisco Garcés; 1781-1738) חצה את נהר הקולורדו באזור בולהד סיטי ב-1774.

הארדיוויל
ממוזער|שמאל|250px|ספינת הקיטור קולורדו מספר 2 במבדוק בפורט איזבל
במרץ 1864 הוקם באתר הנוכחי של בולהד סיטי התיישבות המכונה הארדיוויל (Hardyville). היא הייתה קרויה על שם מקים ההתיישבות, הסוחר, היזם והפוליטיקאי ויליאם הריסון הארדי (William Harrison Hardy; 1906-1823). הארדי, יליד העיירה ווטרטאון (Watertown) במדינת ניו יורק, הקים בסיועו של היזם ג'ורג' אלונזו ג'ונסון (George Alonzo Johnson; 1903-1824) חברת ספינות קיטור, שירות מעבורות ומזח לספינות קיטור במקום בו חצתה דרך מוהאבי (Mojave Road) את נהר הקולורדו. הארדי בנה גם דרך אגרה מהארדיוויל לפרסקוט, בירת טריטוריית אריזונה בשנים 1864–1867, וגידל עיזי אנגורה. הוא היה טיפוס צבעוני ושרוי במחלוקת במידת מה. הוא היה מנהל הדואר הראשון של היישוב החל מ-17 בינואר 1865, ולזכותו המצאת שק הדואר המחוזק במסמרות. הוא היה גם המפקח של מחוז מוהאבי וחבר בבית המחוקקים של טריטוריית אריזונה. ב-1864 היה הונו העצמי מעל ל-40,000 דולרים, האיש השני בעושרו באריזונה.

מ-1863 עד 1883 הפליגו ספינות קיטור באורח קבע במעלה נהר הקולורדו מפורט איזבל (Port Isabel) בשפך הנהר, ולאחר שמסילת הברזל הגיעה, מיומה, ועצרו בהארדיוויל באופן סדיר על מנת לפרוק אספקה למכרות בסביבה, וגם לאלו מזרחה בלב אריזונה, ולהעמיס עפרה מהם לעיבוד ומכירה. ספינות נהר אלו, מדגם ספינות משוטה, שיחקו תפקיד חשוב בהתפתחות האזורים הגובלים בנהר הקולורדו, והארדיוויל נחשבה כנקודה הרחוקה ביותר במעלה הנהר שבה המים היו עדיין מספיק עמוקים עבור הספינות בכל השנה. הפלגה של ספינות הקיטור מעבר לנקודה זו למקומות כדוגמת קניון אל דוראדו (El Dorado Canyon), קאלוויל (Callville) וריוֹוִיל (Rioville) בנבדה, הייתה אפשרית רק בחודשים המועטים של השיטפונות של שלהי האביב ותחילת הקיץ שנגרמו בשל הפשרת השלגים באגן הניקוז העליון של הקולורדו. הארדיוויל הייתה נקודת היציאה לשיירות הקרונות או הפרדות אל המכרות והיישובים האחרים בחלק הצפוני של הנהר. היא הייתה גם נמל היציאה לאסדות שעלו במעלה הנהר עד קאלוויל בתקופה שהמים היו בשפל.

באפריל 1866 ביקר בריגדיר גנרל ג'יימס פאולר ראסלינג (James Fowler Rusling) ביישוב ותיאר אותו:
"הארדיוויל עצמה הייתה אז יותר שם ממקום, וכללה בעיקר מחסן ומפעל קוורץ, וכמה בקתות טיט. בסמוך להארדיוויל, כעשרה או עשרים מיילים משם בהרים המרוחקים, היו כמה מכרות – זהב, כסף ונחושת – עשירים מי פחות ומי יותר, והמפעל הוקם כאן לנצל את שני המשאבים החיוניים הגדולים, עץ ומים. עם זאת, המפעל עמד בטל, כמו מרבית המיזמים באריזונה, ובמכרות הייתה פעילות מועטה."

הארדיוויל קיבלה זריקת עידוד ב-1867, כשקיבלה מעמד של מושב מחוז מוהאבי, והמפעלים בקניון אל דוראדו החלו לפעול כשהם מעוררים שוב את הסחר במעלה הנהר. ב-1870 התגוררו בהארדיוויל 20 תושבים. בשנות ה-70 חל גידול משמעותי באוכלוסייה של הארדיוויל כשהכרייה הפכה רווחית יותר. כאשר העימותים הצבאיים עם בני המוהאבי הסתיימו החלו המכרות בפנים הארץ לשגשג והעיירה הקטנה צמחה ונוספו לה חנות כללית, מסבאה, נפחיה, אולם ביליארד ואולם הופעות מכובד.

עם זאת, ב-1873 הועבר מושב המחוז לעיירת המכרות המשגשגת סרבט (Cerbat). ב-1877 הגיעה מסילת הברזל של חברת הרכבות סאותרן פסיפיק ליומה. היא רכשה מג'ורג' אלונזו ג'ונסון את חברת ספינות הקיטור שלו (Colorado Steam Navigation Company) וב-1878 בנתה מסילת ברזל למריקופאוויל (Maricopaville) והסיטה בכך את מסלולן של שיירות האספקה למכרות שבצפון מזרח אריזונה אל תחנת רכבת זו שהייתה קרובה יותר מהארדיוויל. התנועה בדרך מזרחה מהארדיוויל למכרות שבמזרח הלכה והתמעטה למעט לעיירות המכרות סרבט, מינרל פארק (Mineral Park, כיום עיירת רפאים) וכלורייד (Chloride). במאי 1881 הקים אייזק פולהאמוס (Issac Polhamus), קברניט באחת מספינות הקיטור של חברת הספנות בבעלות חברת סאותרן פסיפיק, מזח כ-8 קילומטרים במעלה הנהר מהארדיוויל שכונה מזח פולהאמוס (Polhamus Landing). המזח היה קרוב יותר למכרות ולכן מרבית המסחר בנהר עבר אליו. את המהלומה האחרונה ספגה הארדיוויל במאי 1883 כאשר הושלם הגשר של מסילת הברזל חוצה היבשת של חברת הרכבות האטלנטית והפסיפית  (Atlantic and Pacific Railroad) מעל לקולורדו אל העיירה נידלס בקליפורניה, ועקב כך נוצרה חלופה זולה יותר למסחר הקשור במכרות שבפנים הארץ מהשיט במעלה הקולורדו והמעגן בהארדיוויל. משרד הדואר שבהארדיוויל נסגר לטובת המשרד במוהאבי סיטי (Mohave City, כיום עיירת רפאים) ב-19 בפברואר 1883. ככל שמחיר הכסף הידרדר בשלהי שנות ה-80 ובתחילת שנות ה-90 של המאה ה-19, המפעל בהארדיוויל, מקור ההכנסה האחרון בהארדיוויל, הושבת ויתרת האוכלוסייה של היישוב עזבה והמקום הפך לעיירת רפאים. השם הארדיוויל הופיע עדיין על מפה של הסקר הגאולוגי של ארצות הברית מספטמבר 1911.

בית קברות קטן, בית הקברות לחלוצי הארדיוויל (Hardyville Pioneer Cemetery), כיום אתר ציון דרך היסטורי, הוא השריד המשמעותי ביותר שנשאר מהארדיוויל ב-. שלט בלתי רשמי המציין את העיירה נמצא במגרש החנייה מול בית הקברות מעבר לכביש 95 של אריזונה ב-. שרידים של המפעל בהארדיוויל מופיעים במפה הטופוגרפית של הסקר הגאולוגי ב-. סקירה באמצעות לוויין איתרה מה שנראה כשרידים נוספים.

בולהד סיטי
ממוזער|250px|שמאל|הגבול הדרומי של בולהד סיטי כפי שנצפה מכביש 95
הארדיוויל קמה לתחייה כבולהד סיטי חמישים שנים אחר-כך כאשר נבנה סכר דייוויס בין 1942 ל-1953. הסכר היה קרוי תחילה סכר בולהד (Bullhead Dam – "סכר ראש השור") על שם "סלע ראש השור" ("Bull's Head Rock"), אי סלעי בנהר הקולורדו. ספינות קיטור על נהר הקולורדו השתמשו בסלע כנקודת ניווט. לאחר בניית סכר דייוויס עלו פני המים בנהר והם מכסים כמעט לחלוטין את הסלע. הקהילה שקמה במהלך הקמת סכר בולהד כונתה בולהד. בבולהד הוקם המטה של מיזם הבנייה, שהושלם ב-1953, וכך נולד השם בולהד סיטי. כאשר אגם מוהאבי הסמוך התפתח ליעד תיירותי עיקרי, וכאשר הקזינו ועיירת הנופש לאפלין צצה מעבר לנהר בנבדה, בולהד סיטי גדלה במהירות.

ב-1970 היה בולהד סיטי שמם של שישה רחובות שהשתרעו מצפון לדרום לאורך כביש 95 מול הקזינו של דון לאפלין מעבר לנהר. כ-1,000 איש התגוררו בבולהד סיטי המקורית באותה תקופה, וכ-3,000 התגוררו ביישוב ריביירה (Riviera). ב-1984 הצביעו הקהילות הקטנות של בולהד סיטי, ריביירה והולידיי שורס (Holiday Shores) להתאחד ולקרוא ליישוב המאוחד "בולהד סיטי" בשל חשיבותו ההיסטורית.

הפופולריות של בולהד סיטי והעיירה השכנה לאפלין בנבדה כאתרי תיירות הלכה וגדלה ויחד איתם גדל מספר התושבים. כיום התיירות היא מקור ההכנסה העיקרי בבולהד סיטי. בחודשי הקיץ מגיעים תיירים מרחבי ארצות הברית לנופש על אגם מוהאבי ונהר הקולורדו. בחודשי הסתיו נוהרים תיירים באלפיהם מהמדינות הקרות אל בולהד סיטי בשל החורף הנוח ביישוב.

ממוזער|250px|שמאל|מבט על בולהד סיטי מנהר הקולורדו

גאוגרפיה
בולהד סיטי שוכנת ב-. שטחה הכללי של העיר על פי לשכת מפקד האוכלוסין של ארצות הברית הוא 154 קילומטרים רבועים, שמתוכם 153.8 קילומטרים רבועים הם יבשה, ו-0.2 קילומטרים רבועים (0.13%) הם מים.

 אקלים 
בולהד סיטי שוכנת באזור של אקלים מדברי (סיווג BWh על פי שיטת קפן), שבו יורדים כ-150 מילימטרים גשם במשך כל השנה. שנת 2014 הייתה השנה הראשונה בה ירד שלג בבולהד סיטי.

הקיצים בעיר חמים מאוד, כשהטמפרטורות גבוהות מ-38°C לעיתים קרובות בחודשים יולי ואוגוסט, והחורפים נוחים, כשהטמפרטורות במשך היום בחודשים ינואר ופברואר נעות בטווח 24°C–18°C. זוהי אחת הערים החמות ביותר בארצות הברית במשך הקיץ. גלי חום שבהם הטמפרטורות עולות על 43°C אינם יוצאי דופן.

 דמוגרפיה 
על פי מפקד האוכלוסין של שנת 2010 התגוררו בעיר 39,540 תושבים ב-16,761 משקי בית, ו-7,472 משפחות. משרד הסטטיסטיקות של התעסוקה והאוכלוסייה של אריזונה העריך את מספרי תושבי בולהד במרץ 2016 ב-40,088. צפיפות האוכלוסייה הייתה 288.3 תושבים לקילומטר רבוע, והאוכלוסייה התחלקה ל-50.9% זכרים ו-49.1% נקבות. היו בעיר 23,464 יחידות דיור.

81.9% מהאוכלוסייה היו לבנים, 1.3% אפרו-אמריקאים ו-1.1% אמריקנים ילידים. 23.7% היו ממוצא היספאני. ההכנסה השנתית הממוצעת למשק בית הייתה 37,492 $, כש-14.1% ממשקי הבית מתחת לקו העוני, כולל 40.2% מתחת לגיל 18 ו-5.4% בגיל 65 ומעלה.

פארקים ונופש
בעיר יש מאות דונמים של פארקים וגנים. בהם:
פארק קן פוברג (Ken Fovargue Park) – מגרשי כדורסל, מסלולים לאופניים, מתקנים לילדים, ובריכת שחייה עם מגלשה.
פארק רוטרי (Rotary Park) – הפארק הגדול ביותר בעיר. משתרע על 1,200 דונם לאורך הנהר. סככות ומתקני מנגל, פארק להחלקה, מזח לדיג, עמדה לניקוי דגים, מזחים לסירות, פארק לכלבים ומסלול גולף, וקומפלקס ספורט הכולל תאורה מלאה המארח תחרויות אזוריות ומקומיות.

אירועים מיוחדים ותחרויות ספורט
בולהד סיטי מארחת אירועים שנתיים רבים, הבולט בהם תחרות השיט על הנהר. בסוף השבוע של ה-13 באוגוסט 2016 התרחשה תחרות השיט ה-10 של בולהד סיטי שמשכה אליה 30,158 משתתפים שנרשמו. השפעת אירוע זה על כלכלת העיר הוערכה ב-20 מיליון דולרים, אם כי העיר עצמה הרוויחה כ-200,000 דולרים בלבד.

אירועים נוספים מנצלים את האקלים של בולהד סיטי בחודשי הסתיו והחורף, בייחוד תחרויות ספורט. בכל פברואר מארחת העיר תחרות כדורגל בחסות אגודת הכדורגל לצעירים המושכת לעיר אלפי שחקני כדורגל צעירים ותומכיהם. בולהד סיטי גם נותנת חסות לשתי תחרויות סופטבול לוותיקים, אחת באביב ואחת בסתיו. המשתתפים מגיעים ממרחק, כולל מקנדה.

"מרכז האירועים צומת מוהאבי" (Mojave Crossing Event Center) הוא היכל ספורט השוכן כמה קילומטרים דרומית לעיר בפורט מוהאבי ובו 5,000 מקומות ישיבה. היכל הספורט הגדול ביותר במחוז מוהאבי. הוא משמש לאירועים גדולים דוגמת טקסי סיום, קרקסים, תחרויות רודיאו, תחרויות אופנועים וקונצרטים.

חינוך ותרבות
בבולהד סיטי יש כמה מוסדות חינוך גבוה, הגדול שבהם הוא הקמפוס של הקולג' הקהילתי מוהאבי (Bullhead City Campus of Mohave Community College). בתחומי הקמפוס שוכן גם קמפוס העיר בולהד של אוניברסיטת צפון אריזונה (Northern Arizona University's Bullhead City campus) המציע תוכניות בנות 4 שנים לתואר. הקולג' קיבל תרומה בת 1.8 מיליון דולרים מקרן צדקה על מנת לבנות בניין למדעי הבריאות שהושלם באוגוסט 2012. נכון ל-2016 יש בבולהד סיטי גופא 5 בתי ספר יסודיים ושתי חטיבות המנוהלים על ידי מחלקת בתי הספר היסודיים של בולהד (Bullhead City Elementary School District). שלושה בתי ספר תיכון בעיר ובסביבתה המנוהלים על ידי איגוד בתי הספר התיכוניים של עמק הנהר (Colorado River Union High School District). בנוסף יש בתי ספר יסודיים וחטיבות בפורט מוהאבי השכנה.

ספריות
ממוזער|שמאל|250px|הספרייה בבולהד סיטי שופצה והורחבה ב-2011. המבנה בן 2,230 מטרים רבועים עלה 10 מיליון דולרים ומשתמש בטכנולוגיות החדישות ביותר להתאמת מבנים לאקלים מדברי, ותוכנן להראות כמחסן כפרי.
ארבע ספריות ציבוריות פועלות באזור בולהד סיטי: שתי ספריות של מחוז מוהאבי (בבולהד סיטי ובפורט מוהאבי), אחת במחוז קלארק (לאפלין) והאחרונה היא ספרייה של מחוז סן ברנרדינו (נידלס).

הספרייה בבולהד סיטי נפתחה מחדש ב-2011 לאחר הרחבה גדולה שכללה ספרייה לבני עשרה, ספרייה לילדים, וספרייה למבוגרים על שטח של כ-1,000 מטרים רבועים, מחשבים ציבוריים, חדרים מוגנים מרעש, וחדרי כינוסים לקהילה. הבניין החדש ה"ירוק" עלה כ-10 מיליון דולרים ומומן בחלקו ממענק בשל התרומה לסביבה. על התכנון החדשני אחראי האדריכל ויל ברודר (Will Bruder) והוא כולל טכנולוגיות לשמירת אנרגיה וחלונות מיוחדים המנצלים את השמש המדברית.

אגודת הקונצרטים של נהר הקולורדו
אגודת הקונצרטים של נהר הקולורדו (Colorado River Concert Association) הוא ארגון של תושבים מקומיים המביא אמנים לקהילה. מטרתם היא לספק בידור לקהילה תוך מתן הזדמנויות לתלמידים מקומיים המעוניינים לעסוק בתחום אמנויות הבמה. האגודה מזמינה בדרך כלל שלושה עד חמישה אמנים בשנה להופיע באולמות בבתי הספר התיכוניים המקומיים. בין האמנים שהופיעו הטנורים הקלטים (The Celtic Tenors), חברת המנדולינות של מונטנה (The Montana Mandolin Society) ו"ארבעת הצ'לי" (QuatroCelli).

מוזיאון הנהר קולורדו והחברה ההיסטורית
מוזיאון הנהר קולורדו (Colorado River Museum) שוכן צפונית לגשר לאפלין וכולל העתקים של אתרים חשובים באזור, חפצים אינדיאנים ותצוגה של פריטים היסטוריים, מהמתיישבים הראשונים ועד מכונות הימורים הראשונות. המוזיאון מופעל על ידי החברה ההיסטורית של נהר הקולורדו (Colorado River Historical Society). המוזיאון פתוח מספטמבר עד מאי.

תחבורה
רכבות, אוטובוסים וכבישים
לאזור בולהד סיטי אפשר להגיע באמצעות כביש בין-מדינתי 40, דרך נידלס או קינגמן, ברכבת באמצעות אמטרק דרך נידלס, באוטובוסים באמצעות קווי גרייהאונד, ובכבישים מדינתיים 93 ו-95 של אריזונה. העירייה מפעילה גם מערכת תחבורה ציבורית בשירות מלא, מערכת התחבורה של אזור בולהד (Bullhead Area Transit System), הפועלת בשיתוף פעולה עם גרייהאונד לספק תחבורה ציבורית מלאה לאזור בולהד סיטי. כמו כן פועלות כמה חברות מוניות בעיר. מערכות תחבורה ציבורית פועלות גם בערים הקרובות, נידלס ולאפלין.

שדות תעופה
שדה התעופה הבינלאומי לאפלין/בולהד (Laughlin/Bullhead International Airport) הוא שדה התעופה הבינלאומי היחיד במחוז מוהאבי. השדה משמש בעיקר את התיירים הבאים להמר. כך למשל בשנת 2010 נחתו בשדה התעופה יותר מ-115,000 אנשים בטיסות צ'רטר במימון בתי הקזינו של לאפלין. בנוסף מפעילה אמריקן איירליינס טיסות יומיות מבולהד סיטי ואליה, וכן נערכים מופעים אוויריים שנתיים המושכים מאות צופים. בשנות ה-80 הוצבו המסוקים שהשתתפו בסדרת הטלוויזיה זאב מעופף בשדה התעופה הבינלאומי לאפלין/בולהד. ב-2011 קיבל שדה התעופה את התואר "שדה התעופה של השנה" ממחלקת התחבורה של אריזונה.

המסלול העיקרי עובר שדרוג ויוארך ל-2,590 מטרים על מנת שיתאים למטוסים גדולים אף יותר. הרחבה זו תהפוך את שדה התעופה לגדול ביותר ברדיוס של 150 קילומטרים.

באזור בולהד סיטי יש עוד שני שדות תעופה קטנים. "איגל איירפארק" (Eagle Airpark) הוא שדה תעופה כפרי המשתרע על 160 דונם דרומית לעיר. "סאן ואלי איירפורט" (Sun Valley Airport) הוא שדה תעופה ציבורי אליו צמוד אזור מגורים ובו האנגרים פרטיים.

מדיה
באזור בולהד סיטי יוצאים לאור כמה עיתונים מקומיים, שהבולט בהם הוא "מוהבי ואלי דיילי ניוז" (Mohave Valley Daily News). בלאפלין הסמוכה פועלת תחנת הטלוויזיה האזורית היחידה והעירייה מפעילה ערוץ שירות בכבלים למנויי אחת מחברות הכבלים. ערוצים נוספים מהאזור המרוחק יותר משדרים מפיניקס באריזונה ומלאס וגאס בנבדה. כ-15 תחנות רדיו משדרות באזור.

ארגוני דת חברה וקבוצות אינטרסים
ממוזער|שמאל|250px|כנסיית סנט מרגרט מרי, אחד הבניינים הגדולים בעיר. הושלמה ב-2011
באזור בולהד סיטי פועלים עשרות ארגוני דת. שתי כנסיות של כנסיות ישוע (Churches of Christ), שלוש כנסיות קתוליות, ארבע כנסיות לותרניות, שלוש כנסיות מתודיסטיות, מעל לתריסר כנסיות בפטיסטיות, שתי כנסיות מורמוניות, המרכז האסלאמי של בולהד, שני היכלי מלכות של עדי יהוה, שתי כנסיות אפיסקופליות, שתי כנסיות של הכנסייה האדוונטיסטית של היום השביעי, כנסיית האיחוד (Unity Church) של עמק מוהאבי, שתי כנסיות של קהילות של אלהים (Assemblies of God), כנסייה של  הבשורה המרובעת (International Church of the Foursquare Gospel), כנסיית המילה המשוחה (Anointed Word), קפלת גולגולתא, כמה כנסיות פנטקוסטליות, כנסיית קציר הביבלייה (Harvest Bible), בית כנסת (טמפל ישראל במדבר) בלאפלין, קהילה פעילה של נאו-פגנים (Coven of the Canyon and River) וקהילות בודהיסטיות (סוקה גאקאי, ענף של בודהיזם יפני).

בבולהד סיטי פועלים גם מועדונים חברתיים וקבוצות אינטרסים רבים. בהם, המועדון החברתי המסדר הנדיב והמגן של האיילים הקנדיים (Benevolent and Protective Order of Elks), נהגי ה-4 על 4 של בולהד (Bullhead 4-Wheelers), הארגון החברתי קיוואניס (Kiwanis), תיאטרון הקהילה והשחקנים של ערי הנהר (River Cities Players and Community Theater), ליונס, שריינרס (Shriners – ארגון נספח לבונים החופשיים), החברה ההיסטורית של נהר הקולורדו והמסדר הנאמן של האייל הקורא (Loyal Order of Moose).

השבט האינדיאני פורט מוהאבי
שמורת האינדיאנים פורט מוהאבי משתרעת על כמעט 170 קילומטרים רבועים באזור המפגש של שלוש המדינות, וההיסטוריה המקומית עשירה בתרבות של האמריקנים הילידים. נכון ל-2016 השבט מפעיל שני בתי קזינו, מלון שירות מלא ומגרש גולף (Mojave Resort PGA Championship Golf Course).

מיזמים סביבתיים
ב-2013 נבנה מתקן סולארי לייצור חשמל בקיבולת של 1,200 מגוואט על שטח של 40 קילומטרים רבועים, כ-16 קילומטרים מבולהד סיטי. תחנת הכוח הוותיקה שפעלה על פחם (Mohave Generating Station Coal Slurry Power Plant) נסגרה ב-2005 ובכך הצטמצם זיהום האוויר והשימוש המיותר במי הנהר. מחלקת בתי הספר היסודיים של בולהד סיטי קיבל מענק פדרלי להסב חלק מצריכת החשמל של בתי הספר לאנרגיה סולארית.

פעילויות נופש
רפטינג במים לבנים, קיאקים וצלילה
מי הנהר בקטע של הקולורדו בין סכר הובר ואגם מוהאבי שקטים ברובם, אבל מציעים כמה הזדמנויות לרפטינג על מים לבנים. מי שאינו שוכר מדריך חייב לקבל רישיון מלשכת הטיוב של ארצות הברית על מנת להפליג במורד הנהר מסכר הובר. ניתן לשכור בבולהד סיטי ציוד לרפטינג, סירות קאנו וקיאקים וכן להצטרף לסיורי קיאקים מודרכים. צוללנים יכול לחקור את הקניון השחור של הקולורדו, שבו יש תנאי צלילה מצוינים. צוללנים מתקדמים יכולים לבדוק את אשדות רינגבולט (Ringbolt Rapids), שזרם המים המהיר בהם מעמיד אתגר מיוחד. כמו כן ניתן לצלול אל ספינות נהר טרופות.

דיג
דיג הוא ספורט פופולרי באדם מוהאבי ובנהר הקולורדו, העשיר בכמה מיני דגים טרוטת עין-הקשת, בס גדול-לוע, בס מנומר, Pomoxis, חמנוניים, שפמנון וקרפיון. ישנם עשרות מפרצונים ולשונות ים הידועים היטב בקרב חובבי הדיג.

קמפינג, טיולי אופניים וסיורים רגליים
אזור הנופש סביב אגם מוהאבי כולל עשרות שבילי הליכה מסומנים, אתרי קמפינג ומסלולי אופניים.

אתרי נופש על האגם
יש שני אתרי נופש על אגם מוהאבי. מפרץ קוטונווד (Cottonwood Cove) ואתר הנופש אגם מוהאבי (Lake Mohave Resort). בשני האתרים יש בקתות ללינה, אתרי קמפינג, מסעדה, חנות ומרינה ובה נקודת תדלוק. יש גם כבישי עפר לרכבים ושבילי הליכה סביב אגם מוהאבי. מצרכים וציוד לנסיעה בדרכי עפר, סיורים רגליים, שיט, צלילה ודיג זמינים במקום. יש גם חנויות ספורט, מדריכי צלילה, סיורי קיאקים מודרכים, והשכרת סירות במקומות שונים בבולהד סיטי.

קישורים חיצוניים



ביאורים

הערות שוליים

קטגוריה:אריזונה: ערים
קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1942