מחי ומסי

מַחֵי וּמַסֵּי הוא פיוט ארמי קדום, הנאמר בסדר הסליחות בימים הנוראים לפי נוסח הספרדים ונוסח אשכנז (וספרד).

 תוכן הפיוט 
המשפט הפותח את הפיוט, "מחי ומסי ממית ומחי מסיק מן שאול לחיי עלמא" מזכיר משפט המופיע בשירת האזינו (): "אֲנִי אָמִית וַאֲחַיֶּה מָחַצְתִּי וַאֲנִי אֶרְפָּא", ובתרגום אונקלוס: "אֲנָא מְמִית וּמֵיחֵי, מְחֵינָא וְאַף מַסֵּינָא". נוסח זה מקביל גם למשפט המופיע בתפילת עמידה בברכת גבורות: מֶלֶךְ מֵמִית וּמְחַיֶּה וּמַצְמִיחַ יְשׁוּעָה. עניינו של משפט זה להנכיח את יכולתו הגדולה של ה', שבחסדיו תלויים המתפללים אליו, לחיים ולמוות (בדומה לפיוט "כי הנה כחומר").

בדומה לפיוטים אחרים (כמו "היום הרת עולם" שנאמר במהלכה של תפילת המוסף של שני ימי ראש השנה), גם ב"מחי ומסי" מוצג הקשר הכפול של עם ישראל עם ה' - יחס של בן ועבד כאחת. הפייטן משתמש בשני דימויים אלו, וטוען כי בן שמתנהג לא כשורה (חוטא בהקשר של ה' ועם ישראל), אביו אמנם מלקהוּ אבל בסופו של דבר מרחם עליו, וכך גם לגבי עבד – אדונו מענישו על מעשהו, אך בסופו של דבר סולח לו.

ייתכן כי מחבר התחינה מכוון לדברי הברייתא במסכת קידושין: . בכך הפייטן פונה לה', שבידו הכל - החיים והמוות, המכאוב והמרפא - ומבקש ממנו: בין אם אנו כבנים כדעת רבי מאיר ובין אם כעבדים כדעת רבי יהודה, אנא ממך, רחם עלינו בטרם נאבד.

 מבנה הפיוט 
לעיתים מתגלה בפיוט חריזה קצרה, אך החריזות המקומיות אינן מתפתחות לכדי חריזת הפיוט כולו. משקלו הוא הטעמתי, ושומר לרוב על ארבע מילים מוטעמות בכל צלע. מילים ומיליות קצרות אינן נספרות למניין המילים המוטעמות.

תוכן הפיוט ותרגומו

 טקסט ארמי  תרגום מַחֵי וּמַסֵּי מֵמִית וּמֵחֵי

מַסִּיק מִן שְׁאוֹל לְחַיֵּי עַלְמָא

בְּרָא כַּד חָטֵי אֲבוּהִי לַקְיֵהּ

אֲבוּהִי דְחַיִּיס אַסֵּי לְכֵאבֵהּ

עַבְדָּא דְמָרִיד וְנָפִיק בְּקוֹלָר

לְמָרֵהּ תָּאִיב יִתְבַּר קוֹלָרֵהּ

בְּרָךְ בֻּכְרָךְ אֲנָן וְחָטֵינָן קַמָּךְ

הָא רָוְיָא נַפְשִׁין בְּגִדִּין ומְרַדִּין

הָא עַבְדָּךְ אֲנָן וּמְרַדְּנָּן קַמָּךְ

הָא בְּבִזְּתָא וְשִׁבְיָא וְהָא בְּמַלְקִיּוּתָא

בְּבָעוּ מִנָּךְ בְּמָטוּ מִנָּךְ בְּרַחֲמָךְ דִּנְפִישִׁין 

(רַחֵם עַל נַפְשִׁין)

אַסֵּי לְכֵאבִין דְּאִתְּקָפוּ עֲלָן

עַד דְּלָא נֶהֱוֵי גְמִירָא בְּשִׁבְיָא

מַחֵי וּמַסֵּי מֵמִית וּמֵחֵי

מַסִּיק מִן שְׁאוֹל לְחַיֵּי עַלְמָא מכה ומרפא ממית ומחיה

מעלה מן השאול לחיי עולם

בן שחוטא, אביו מלקה אותו

אביו מרחם ומרפא לכאבו

עבד שמורד יוצא בקולר (נאסר)

לאדונו ישוב, ישבור [האדון] קולרו

בנך בכורך אנחנו, וחטאנו לפניך

הרי רוותה נפשנו מרורים וייסורים

הרי עבדך אנו ומרדנו לפניך

[הנה נענשנו], אם בביזה, אם בשבי, אם במלקות

בבקשה ממך, במטותא ממך, ברחמיך הרבים

(רחם על נפשנו)

רפא לכאבינו שתקפו אותנו

עד שלא נהיה אבודים בשביינו

מכה ומרפא ממית ומחיה

מעלה מן השאול לחיי עולם

קישורים חיצוניים

הערות שוליים

קטגוריה:סליחות
קטגוריה:יצירות יהודיות בארמית
קטגוריה:שירים בארמית
קטגוריה:יצירות שמחברן אינו ידוע