צמיחה פוסט-טראומטית

צמיחה פוסט-טראומטית (PTG) היא שינוי פסיכולוגי חיובי הנחווה בעקבות מאבק בנסיבות חיים מאתגרות במיוחד. הצמיחה הפוסט-טראומטית מתבטאת בתפיסה העצמית, ביחס לאנשים אחרים ובתפיסת העולם. אין עדיין הסכמה לגבי היקף התופעה ועוצמתה. נראה שהיא שכיחה יותר בקרב אנשים שחוו רמות גבוהות של דחק. מושג זה הוליד את גישות טיפוליות הממוקדות בצמיחה ובבניית עתיד.

 היסטוריה 
המחשבה שכאב וסבל יכולים להוליד שינויים חיוביים היא עתיקת יומין, ומופיעה בכתבי קודש ביהדות, באסלאם, בנצרות, בבודהיזם ובהינדואיזם. בפסיכולוגיה, הרעיון צבר עניין מתחילת המאה ה־21. בין הפסיכולוגים הראשונים שהתייחסו לכך היו ויקטור פראנקל וריצ'רד טדסקי. אך טדסצי וקלהון (1995) הם אלה שטבעו את המונח ” צמיחה פוסט – טראומטית" ב-1995.

 היקף 
בין 30-70% מהאנשים שיחוו מאורע טראומתי, ידווחו לאחר מכן על צמיחה פוסט-טראומטית. מאורעות כאלה כוללים מצבים כמו אבל, בעיות רפואיות, אונס ופגיעה מינית, אסונות טבע ופיגועי טרור. יחד עם זאת, במחקרי אורך , בהם עוקבים למשך זמן אחרי אנשים שחוו טראומות, נראה כי הצמיחה אינה נרחבת.

המושג צמיחה פוסט-טראומטית דומה למושג חוסן. ההבדל בין השניים הוא בכך שחוסן הוא היכולת לשמור על תפקוד תקין, בריא ויציב לאחר מאורע טראומתי. בצמיחה פוסט-טראומטית, לעומת זאת, לא רואים יציבות אלא מגמה של שינוי חיובי עם הזמן.

רוב העדויות המחקריות מצביעות על כך שצמיחה פוסט-טראומטית היא גדולה יותר כאשר רמות הלחץ הפוסט-טראומתי הן גבוהות. אולי משום שתחושת המצוקה היא זו הגורמת ליצירת המשמעות החדשה ולהתקדמות האישית.

 מדידה 
שאלון צמיחה פוסט טראומטית Posttraumatic Growth Inventory (PTGI) נועד למדוד את השינויים החיוביים שאדם חווה לאחר חשיפה לאירוע טראומטי. השאלון כולל 21 פריטים המודדים חמישה מרכיבים: יחסים עם אחרים, אפשרויות חדשות, חוזק פנימי, התפתחות רוחנית והערכת החיים.Tedeschi, R. G., & Calhoun, L. G. (1996). The Posttraumatic Growth Inventory: Measuring the positive legacy of trauma. Journal of traumatic stress, 9(3), 455-471. השאלון תורגם לעברית ולערבית.

 מנגנונים המובילים לצמיחה פוסט-טראומית 
החוקרים מצביעים על מספר מנגנונים העשויים להסביר את התופעה של צמיחה פוסט-טראומית ולחזק אותה:
 ערעור אמונות יסוד: צמיחה פוסט-טראומטית מתפתחת בעקבות ערעור על אמונות היסוד של האדם לגבי עצמו, הסביבה והחיים. ערעור זה יוצר תחושת חוסר ודאות ופגיעוּת, אך גם מאפשר בחינה מחודשת של תפיסות קיימות והתוויית כיווני חשיבה חדשים.
 מצוקה רגשית ומחשבות רפלקטיביות: עם התרחשות הטראומה, רבים חווים מצוקה רגשית המתבטאת בחרדה, עצב או מחשבות חוזרות. בהמשך, חלק מן המחשבות הללו מקבל אופי רפלקטיבי, כלומר הן מכוונות להבנה מעמיקה יותר של האירוע ולחיפוש משמעות אישית מחודשת.
 גיבוש נרטיב וזהות מחודשת: שלבי ההתמודדות מובילים לעיתים לגיבוש נרטיב אישי חדש, שבו משולבים האירוע הטראומטי וההתפתחות שחלה בעקבותיו. במסגרת זו האדם עשוי לפתח הבנה רחבה יותר של עצמו ושל עולמו, למצוא משמעות נוספת בחייו ולהכיר בתובנות חיוביות הקשורות לערכים, מטרות ומערכות יחסים.

 תחומי הצמיחה 
במושג צמיחה פוסט טראומטית אין הכוונה לחזרה לאותם החיים שנחוו טרם תקופת הסבל מהטראומה, אלא לתהליך משמעותי המוביל לשינויים פסיכולוגיים משני-חיים של חשיבה, תפיסה והתייחסות לעולם, היוצר שינוי אישי משמעותי. שינוי זה הוא תהליך הממוקד בקבלה ופרשנות חיובית, אופטימיות ועיבוד קוגניטיבי.

ישנם מספר תחומים שבהם אנשים מדווחים על שינוי חיובי לאחר התמודדות עם אירוע טראומטי, דהיינו בהם מתקיימת צמיחה פוסט-טראומטית:
 חיזוק תחושת הכוח הפנימי, המתבטא בהכרה ביכולת האישית להתמודד עם אירועים קשים בעתיד.
 שיפור ביחסים בין-אישיים: אנשים שעברו טראומה מתארים לעיתים קרובות שהם הפכו פתוחים יותר, קשובים יותר ומעריכים יותר את הקשרים הקרובים בחייהם. הם מדווחים על תחושה מוגברת של אינטימיות ושייכות.
 הערכה מחודשת לחיים: חלק מהאנשים מדווחים על תחושת ייעוד והערכה מחודשת לחיים, הכוללת תחושת תודה על דברים יומיומיים שבעבר לא זכו לתשומת לב רבה.
 זיהוי אפשרויות חדשות בחיים, כמו פיתוח תחביבים חדשים או שינוי בכיוון הקריירה, סדרי עדיפות חדשים.
 שינויים קיומיים או רוחניים, המתבטאים בחיפוש אחר משמעות, בבחינה מחודשת של אמונות ובגיבוש תפיסת עולם רחבה יותר.
השאלון המקובל למדידת צמיחה פוסט-טראומטית הוא שאלון PTGI בגרסה המלאה של 21 שאלות או בגרסה המקוצרת של 10 שאלות. שאלון זה בוחן חמישה היבטים של צמיחה פוסט טראומטית הכוללים עלייה בהערכת החיים, בהערכת מערכות יחסים עם אחרים, במציאת אפשרויות חדשות בחיים, בהערכת החוזקות האישיות ובשינוי רוחני. השאלון מבקש מהעונים לדרג עד כמה הם מסכימים עם אמירות כמו: שיניתי את סדרי העדיפות שלי ביחס למה שחשוב בחיים, אני חשה קירבה גדולה יותר לאחרים, גיליתי שאני חזקה יותר מכפי שחשבתי.

 תפקיד המטפל בקידום צמיחה פוסט-טראומטית 
 גישה טיפולית לצמיחה פוסט-טראומטית 
בעקבות ההכרה באפשרות של צמיחה פוסט-טראומתית, התפתחו מספר גישות טיפוליות. בגישת הצמיחה האינטגרטיבית שפיתחו טדסקי וקלהון, תפקיד המטפל הוא של "מלווה מקצועי". לפי גישה זו, צמיחה לאחר טראומה היא תהליך טבעי שיכול להתרחש בעקבות חוויה קשה, ותפקיד המטפל הוא לתמוך בתהליך זה ולעזור לאדם לקדם אותו. ההתערבות הטיפולית בגישה זו מבוססת בעיקר על יצירת יחסים המאופיינים בקבלה, אמפתיה וחמלה. אין בגישה זו שיטה קבועה או סדר פעולות אחיד, ולכן המטפל נדרש לגמישות ולהתאמה אישית לצרכים של כל מטופל.

במהלך הטיפול, המטפל אמור לזהות את שלבי תהליך הצמיחה, לזהות סימנים ראשוניים של צמיחה פוסט־טראומטית, ולהדגיש אותם כדי לעודד את התפתחותם. נוסף על כך, המטפל אמור לסייע למטופל לזהות אמונות בסיסיות על עצמו ועל העולם שנפגעו בעקבות הטראומה, ולבנות אותן מחדש בצורה מותאמת ובריאה יותר.

בגישת ה-PTG, המטפל פועל בגישה אינטגרטיבית המשלבת רעיונות מרכזיים מארבע גישות טיפוליות שונות. מטרת השילוב היא לתת מענה רחב ומותאם להתמודדות עם טראומה ולקידום צמיחה לאחריה.

האלמנט הקוגניטיבי־התנהגותי מתמקד בעזרה בוויסות רגשי. לשם כך נעשה שימוש בכלים כמו תרגילי נשימה והרפיית שרירים. בנוסף, המטפל מספק מידע והסברים על תגובות נפוצות לטראומה, ועל האופן שבו שינוי באמונות בסיסיות הוא חלק מתהליך הצמיחה. מידע זה מסייע למטופל להבין את מצבו ומכין אותו להמשך התהליך הטיפולי.

האלמנט הבין־אישי מתמקד בקשר עם אחרים. המטפל מעודד את המטופל לשתף בחוויותיו ומסייע לו לחזק ולהרחיב את מעגל התמיכה החברתית שלו, באמצעות זיהוי אנשים בסביבתו שיכולים ללוות ולתמוך בו.

האלמנט הנרטיבי עוסק בבנייה מחדש של סיפור חייו של האדם לאחר הטראומה. בתהליך זה משולבים הרגשות, המחשבות והתגובות הגופניות שנוצרו בעקבות החוויות הקשות, יחד עם מערכת חדשה של אמונות בסיסיות.

האלמנט האקזיסטנציאליסטי מתמקד בשאלות קיומיות שעולות בעקבות אובדן או פגיעה, כגון שאלות על משמעות החיים ותכליתם, במטרה לסייע לאדם לגבש תחושת משמעות ותכלית חיים מחודשת.

 התערבות ממוקדת פתרון 
בגישת התערבות ממוקדת פתרון (SFT), המטפל ממלא תפקיד דומה בכך שהוא משתמש בעמדה חיובית, מכבדת ומלאת תקווה. הגישה מבוססת על ההנחה שלמטופלים יש ידע וניסיון אישיים שיכולים לעזור להם ליצור שינוי בחייהם. תפקיד המטפל הוא לסייע לאדם לזהות אפשרויות חדשות ולחשוב על העתיד שהוא רוצה לבנות לעצמו.

עם זאת, הגישה מדגישה גם את החשיבות של הכרה בסבל ובקושי שחווה האדם. מתן תוקף לחוויה הקשה משמש כבסיס ליצירת תחושת ביטחון ותקווה, ומאפשר מעבר לשיחה המתמקדת בבניית עתיד טוב יותר. במהלך הטיפול נעשה שימוש בטכניקות שונות, כגון שפה המעודדת תפיסה חיובית של המציאות, התמקדות בהווה ובעתיד הרצוי, והדגשת הכוחות והמשאבים שכבר קיימים אצל האדם. מחקרים מצאו כי טיפול ממוקד פתרון תורם באופן מובהק מבחינה סטטיסטית לצמיחה פוסט־טראומטית.

 ביקורת על גישות טיפול מבוססות צמיחה פוסט-טראומטית (PTG) 
 1. ביקורת תאורטית: העדר פרוטוקול סדור והיעדר תיאוריה מנחה 
גישת ה-PTG ושיטות המקדמות אותה מתמודדות עם ביקורת הנוגעת למבנה הטיפול: גישת הצמיחה אינה כוללת פרוטוקול סדור ומחייב. המטפלים בגישה זו נדרשים לאמץ גישה גמישה ודינמית ולפעול על פי שיקול דעתם, ניסיונם ויכולותיהם.

בנוסף, טיפולים ממוקדי פתרון או ממוקדי צמיחה פוסט-טראומטית מוגדרים כגישות "משוחררות תאוריה". מפתחי הגישה לא הגדירו עצמם כתאורטיקנים אלא כפרקטיקנטים-חוקרים, כאשר העיקרון המנחה הוא "מה שעובד בטיפול", ללא הסבר מפורש מדוע זה עובד. היעדר התיאוריה המנחה נתפס כאתגר עצום ביישום הגישה, שכן עמדה זו מנוגדת למרבית הגישות בפסיכותרפיה המודרנית.

 2. הימנעות מעיבוד טראומה ויעילות הגישה 
טיפול ממוקד פתרון (SFT) נמנע במכוון מעיסוק בבעיה ואינו דורש עיבוד חוזר ונשנה של אירועי הטראומה. הימנעות זו מוצדקת על ידי העובדה שעיבוד חוזר עלול להוביל להתלקחות מחודשת של הטראומה. אך חשש זה נוגד את גישת הטיפולים קוגניטיביים-התנהגותיים לפיהם יש להביא את המטופל לחוויה מחדש של הטראומה ולעיבוד מעמיק של האירוע.

התומכים בגישת ה-PTG וה-SFT מציינים ששיטות טיפול ממוקדות טראומה מציגות תוצאות קליניות צנועות ושיעורי נשירה הנעים בין שליש למחצית מהמטופלים לאחר הפגישה הראשונה, בשל החשיפה המוגברת לאירועים הטראומטיים. לעומת זאת, נמצא שגישת ה-SFT מובילה לנשירה נמוכה יותר, ושיעילותה דומה או אף גבוהה יותר משיטות אחרות בקרב אוכלוסיות מגוונות.

 3. אורך הטיפול ואתגריו 
המטפל בגישת ה-PTG נדרש לאורך נשימה, לפתיחות, להקשבה ולהכלה של רגשות מכאיבים. גישה זו דורשת מהמטפל לפנות מקום לכאב, ולהכיר תחילה בגודל הזוועה ובעומק השבר, כדי לאפשר צמיחה. דרישות אלו מהוות אתגר יישומי לגישה, אשר אינה מאפשרת למטפל לדחוף או למשוך את המטופל, אלא דורשת ממנו ללוות אותו בקצב שלו, וזאת, בשונה מטיפולים קצרי טווח בטראומה.

 צמיחה בונה מול צמיחה אשלייתית 
המחקר על הקשר בין צמיחה פוסט טראומטית ומצוקה פוסט טראומטית העלה ממצאים לא עקביים לגבי הקשר בין עוצמת המצוקה הפוסט טראומטית לרמת הצמיחה הפוסט טראומטית. לעיתים נמצא שככל שהמצוקה גדולה יותר כך הצמיחה מועטה יותר, ולעיתים נמצא שמצוקה גבוהה יותר קשורה לצמיחה משמעותית יותר. בעקבות זאת, שני חוקרים מובילים בתחום - אנדריאס מרקר וטניה זולנר - הציעו אבחנה בין שני מסלולים של צמיחה: "צמיחה בונה" מול "צמיחה אשלייתית" בהשראת הדמות המיתולוגית של יאנוס שהיה בעל פנים כפולות.

מחקרים שונים הראו שצמיחה בונה מבוססת על תהליכים של מודעות עצמית ועיבוד משמעותי של הרגשות הכרוכים באירוע הקשה בעוד שצמיחה אשלייתית באה לידי ביטוי בבהימנעות מכאב ואי קבלת עזרה או לקיחת אחריות.Boerner, M., Joseph, S., & Murphy, D. (2020). A theory on reports of constructive (real) and illusory posttraumatic growth. Journal of Humanistic Psychology, 60(3), 384–399. https://doi.org/10.1177/0022167817719597

 צמיחה בונה 
צמיחה בונה מבוססת על התמודדות חיובית עם מצבי חיים מאתגרים ומקדמת הסתגלות טובה המשקפת שינויים משמעותיים בהערכת החיים והכוחות של העצמי, מציאת אפשרויות חדשות, הערכה גוברת של הקשרים עם אחרים או התפתחות רוחנית. צמיחה בונה נוטה להתגבר עם הזמן ולהביא לקידום מטרות של הפרט וליציבות. למשל, אדם לאחר שחווה מחלה קשה מחליט לשנות את סדרי העדיפויות בחייו ומשקיע יותר זמן במשפחתו.

 צמיחה אשלייתית 
צמיחה אשלייתית נתפסת על ידי הפרט כהתפתחות חיובית, אולם למעשה משקפת התגוננות מפני המצב המאתגר. ההתמודדות באה לידי בטוי באופנים שליליים שאינם מקדמים הסתגלות בריאה ובכך מהווה אשליה של צמיחה שאינה מובילה לתוצאות חיוביות לאורך זמן. למשל, אשה שחוותה משבר ומכחישה כל קושי, מצהירה שאינה זקוקה לעזרה מאיש, ורמות המצוקה והבדידות שלה גוברות עם הזמן.

ראו גם
 הפרעת דחק פוסט-טראומטית
 מה שלא הורג אותי, מחשל אותי

קישורים חיצוניים
 צמיחה מפוסט טראומה, באתר עמותת נט"ל
עירית סדן, מעבר לטראומה והחלמה: אתגרים ייחודיים בדרך לצמיחה פוסט-טראומטית מפגיעה מינית, באתר פסיכולוגיה עברית, 9 בינואר 2012
דן אבן, מה מעודד צמיחה פוסט טראומטית בקרב חולות בסרטן השד?, באתר "כמוני", 2015
ענבר לבקוביץ, "מסתכלות על הכל אחרת" צמיחה פוסט טראומטית בקרב מחלימות סרטן שד, כרך ל"א חוברת מס' 1 ביטאון הסיעוד האונקולוגי בישראל.
זוהר אליוסף, איב חסין וענבר לבקוביץ, הקשר בין פנייה לעזרה נפשית וחוסן נפשי לבין צמיחה פוסט טראומטית בקרב מתבגרים בבגרות המתהווה, שחוו אובדן הורי בתקופה שהיו תלמידים במערכת החינוך, זמן חינוך, גיליון 8, 2022


 נטע ענבר סבן, טיפול אינטגרטיבי בטראומה בעזרת שינוי תבניות חשיבה, פסיכלוגיה עברית, 27 בספטמבר 2024.
 פרופ' עוז גוטרמן, "הנפילה בשבי הייתה הדברי הכי טוב שקרה לי" - 5 המפתחות לצמיחה פוסט טראומית, בפודקאסט "על המשמעות", נובמבר 2025
 על יכולתו של האדם להתגבר על טראומה, בפודקאסט "אי אימון", פרק 9

הערות שוליים

קטגוריה:דחק