סנט ג'ונס (אריזונה)

סנט ג'ונס (באנגלית: St. Johns, בנאוואחו: Tsézhin Deezʼáhí) היא עיירה ומושב המחוז במחוז אפאצ'י במדינת אריזונה שבארצות הברית. העיירה שוכנת על גדת הנהר קולורדו הקטן, לאורך כביש 180, ברובה מערבית לצומת של כביש זה עם כביש 191. על פי מפקד האוכלוסין של ארצות הברית משנת 2010 היו בעיירה 3,480 תושבים.

היסטוריה
המיקום היה קרוי במקור Tsézhin Deezʼáhí בשפת הנאוואחו, שם המתייחס לתצורות הסלעים במקום. האתר הוא נקודת חצייה נוחה של הקולורדו הקטן, והספרדים כינו אותו "אל ודיטו" (El Vadito, בספרדית: "החצייה הקטנה") כשהם חקרו את האזור לראשונה. החל ב-1864 החל סוחר יהודי בשם סולומון בארת (Solomon Barth; 1928-1842) לחצות את האזור כשהוא משנע מלח מאגם המלח זוני לכורים בפרסקוט שבאריזונה. בהגיע 1872 קם בגדה המזרחית של הנהר יישוב חקלאי קטן של אמריקנים ממוצא ספרדי. ב-1873 זכה בארת בסכום כסף גדול במשחק פוקר עם חוואים מקסיקנים שאפשר לו לקנות בקר ולרכוש שטח אדמה בסנט ג'ונס על מנת להקים חווה עם אחיו נייתן ומוריס. הוא שינה את שם המקום מאל ודיטו ל"סן חואן", שמו בספרדית של השליח יוחנן בן זבדי, הקרוי באנגלית סנט ג'ון. קיימת מחלוקת מסוימת האם השם הוא לכבודה של הדיירת הראשונה, מריה סן חואן בקה דה פאדייה (Maria San Juan Baca de Padilla), או לכבוד חגו של יוחנן בן זבדי. השם הוחלף בסופו של דבר לשם האנגלי הנוכחי על ידי מנהל הדואר הראשון במקום. ב-1872 הקים חוסה סאוודרה (Jose Saavedra), חווה וגשר בצד המערבי של הנהר כ-8 קילומטרים במעלה הזרם מנקודת החציה. ב-1877 כבר התגוררו ביישוב כמאה משפחות. סולומון בארת מכר את חוותו למורמני אמון מ. טני (Ammon M. Tenney) ב-16 בנובמבר 1879. קהילה של מורמונים בשם סיילם (Salem) אותה הנהיג דייוויד קינג יודאל (David King Udall) הוקמה צפונית ליישוב באזור ביצות בפיקוחו של וילפורד וודרף (Wilford Woodruff) ב-29 במרץ 1880, ואז הועתקה למקום גבוה יותר על ידי ארסטוס סנואו (Erastus Snow) ב-19 בספטמבר של אותה שנה.

סנט ג'ונס הייתה מושב המחוז כמעט לכל אורך ההיסטוריה של מחוז אפאצ'י. כאשר המחוז הוקם ב-24 בפברואר 1879 נבחרה סנופלייק (Snowflake) לאחר הבחירות הראשונות בסתיו 1879 עבר מושב המחוז לסנט ג'ונס, אבל שנה אחר-כך הוא עבר לספרינגרויל (Springerville). ב-1882 חזר מושב המחוז לסנט ג'ונס והוא נשאר בה מאז.

גאוגרפיה ואקלים
סנט ג'ונס שוכנת ב- בהרים הלבנים בצפון-מזרח אריזונה. על פי לשכת מפקד האוכלוסין של ארצות הברית. שטחה 67.6 קילומטרים רבועים, מתוכם 67.1 קילומטרים רבועים יבשה ו-0.5 קילומטרים רבועים או 0.68%, הם מים.

האקלים הוא אקלים צחיח למחצה (דירוג BSk לפי שיטת קפן) כשהחורפים קרים ויבשים והקיצים חמים ומלווים במשקעים רבים יותר ובסופות רעמים מדי פעם. שינויי טמפרטורות גדולים במשך היממה אופייניים לעיירה, וימים חמימים מתחלפים בלילות קפואים.

דמוגרפיה
על פי מפקד האוכלוסין של שנת 2010 התגוררו בעיירה 3,480 תושבים ב-1,168 משקי בית, ו-886 משפחות. צפיפות האוכלוסייה הייתה 51.9 תושבים לקילומטר רבוע, והאוכלוסייה התחלקה ל-50.9% זכרים ו-49.1% נקבות. היו בעיר 1,476 יחידות דיור.

82.6% מהאוכלוסייה היו לבנים, 0.1% אפרו-אמריקאים ו-5.3% אמריקנים ילידים. 25.3% היו ממוצא היספאני. ההכנסה השנתית הממוצעת למשק בית הייתה 39,348 $, כש-14.6% ממשקי הבית מתחת לקו העוני, כולל 21.3% מתחת לגיל 18 ו-13.3% בגיל 65 ומעלה.

אטרקציות
שמאל|ממוזער|250px|מבנה האקדמיה שבנתה הכנסייה המורמונית בסנט ג'ונס ב-1900
בסנט ג'ונס שוכן מוזיאון החברה ההיסטורית של מחוז אפאצ'י (Apache County Historical Society Museum). וארבעה אתרים בעיר וסביבה רשומים במרשם הלאומי של מקומות היסטוריים באריזונה (National Register of Historic Places listings in Arizona). בקרבת סנט ג'ונס שוכנת מחצבת פלסיריאס (Placerias Quarry), האתר בו נתגלו עשרות מאובני פלסירה ב-1930 על ידי צ'ארלס קמפ (Charles Camp) וסמיואל ולס (Samuel Welles) מאוניברסיטת קליפורניה בברקלי.

סנט ג'ונס שוכנת לאורך הנתיב הקצר ביותר והנופי ביותר בין פיניקס לאלבקרקי בניו מקסיקו. במרחק של כשעה נסיעה מסנט ג'ונס שוכנים היער הלאומי אפאצ'י-סיטגריווס (Apache-Sitgreaves National Forest), הפארק הלאומי פטריפייד פורסט, המדבר הצבוע והפארק המדינתי אגם ליימן (Lyman Lake State Park), כמו גם שמורות האינדיאנים כדוגמת אומת נאוואחו, שמורת האינדיאנים פורט אפאצ'י, שמורת האינדיאנים סן קרלוס אפאצ'י ושמורת האינדיאנים זוני

אירועים שנתיים
ימי החלוצים בחסות סניף הכנסייה המורמונית במקום.
הפייסטה של סן חואן בחסות הכנסייה הקתולית
יריד מחוז אפאצ'י
מצעד אורות חג המולד

קישורים חיצוניים



הערות שוליים

קטגוריה:אריזונה: ערים
קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1879