בלוטת סקין

באנטומיה של גוף האשה, בלוטת סקין (ידועה גם בשם בלוטת סקנה) או בריבוי, בלוטות סקין (באנגלית: Skene's glands, Skene glands, periurethral glands, paraurethral glands, ו-female prostate) הן בלוטות הממוקמות לפני שלפוחית השתן (פאראוריטליות), או המקבילה ההומולוגית הנקבית לבלוטת הערמונית. אלה הן בלוטות אקסוקריניות הממוקמות על הקיר הקדמי של הנרתיק, סביב הקצה התחתון של השופכה. הן מתנקזות לתוך השופכה וליד פתח השופכה. בלוטות אלו מוקפות ברקמה אשר כוללת את החלק של הדגדגן, אשר מגיעה לתוך הנרתיק ומתנפחת בדם במהלך עוררות מינית.
הבלוטות מכונות על שמו של הרופא שתיאר אותן לראשונה בספרות המערבית, אלכסנדר סקין.

 מבנה ותפקוד 
המיקום של בלוטות סקין הוא האזור הכללי של הפות. הן ממוקמות על הקיר הקדמי של הנרתיק סביב הקצה התחתון של השופכה. בלוטות סקין הן ההומולוגיה הנשית של בלוטת הערמונית אצל גברים, אך הן עצמן אינן מקבילות מפורשות של בלוטת הערמונית הגברית. במהלך ההתפתחות העוברית הרקמות מתחלקות לאיברים נשיים או זכריים בהתאמה למין העובר. אצל גברים הרקמה מתפתחת להיות איבר ייחודי באנטומיה הגברית, הנקרא בלוטת הערמונית ואילו אצל נשים הרקמה מתפתחת להיות איבר אחר ייחודי באנטומיה הנשית, הנקרא בלוטת סקין. בלוטת הערמונית ובלוטת סקין אומנם חולקיות הומולוגיה זהה, אך מבחינה אנטומית ותפקודית הן שונות ונפרדות לגמרי. בשל היותן איברים היסטולוגיים, לעיתים קרובות מתייחסים לבלוטות סקין כמקבילה הומולוגית לבלוטת הערמונית. דוגמה נפוצה אחרת של רקמות הומולוגיות מובהקות היא העטרה של הדגדגן והעטרה של הפין. הדגדגן הוא הומולוגי לפין, עם זאת, הדגדגן הוא לא הפין. לבלוטות סקין יש זוג צינורות המובילים מהבלוטה אל פני השטח של הפות, אל הצד הימני והשמאלי של פתח השופכה.

ישנה הנחה מקובלת על פיה בלוטות סקין הן המקור לשפיכה נשית. לשפיכה נשית, אשר עשויה להתרחש במהלך פעילות מינית עבור חלק מהנשים במיוחד במהלך אורגזמה נשית, יש הרכב דומה במידת מה לנוזל הנוצר אצל גברים על ידי בלוטת הערמונית. חומר זה מכיל סמנים ביוכימיים של התפקוד המיני, כגון חלבון 1 בשתן, והאנזים PDE5, כשאצל נשים ללא הבלוטות יש ריכוז נמוך יותר של חלבונים ואנזימים אלו. במחקרים על הבלוטות בדקו את ההפרשות בעזרת מיקרוסקופ אלקטרוני, והבלוטות הראו הפרשה דומה של המבנים, כששניהם התנהגו באופן דומה במונחים של אנטיגן ספציפי, הערמונית וחומצה זרחתית. כיוון שהתפיסה הולכת וגוברת לפיה בלוטות סקין היא גרסה שונה של אותה בלוטה, ישנם חוקרים שנמנעים מהמונח בלוטות סקין ומתייחסים אליהן כבלוטת הערמונית הנשית.

בשנת 2002, עמנואל גאניני, חוקר איטלקי, הראה כי עשוי להיות הסבר לקיום של שפיכה נשית, ובמקביל, להכחשות תכופות של קיומה. בלוטות סקין משתנות אנטומית אצל כל אשה ואשה, ובמקרים קיצוניים הן נעדרות לחלוטין. אם בלוטות סקין הן האחראיות לשפיכה נשית ואורגזמה שמקורה בנקודת הג'י, הדבר עשוי לתת הסבר להיעדרות התופעה אצל נשים רבות.

הוכח כי כמות גדולה של נוזלים יכולים להיות מופרשים מבלוטות אלו כאשר הן מגורות מהחלק הפנימי של הנרתיק. ישנם דיווחים המצביעים על כך שמבוכה לגבי שפיכה נשית, מקורו ברעיון כי החומר הוא שתן, והוא יכול להוביל במצבים מסוימים לדיכוי של פורקן מיני, ועלול להוביל נשים לקבלת טיפול רפואי ואפילו לעבור ניתוח לבריחת שתן.

 חשיבות קלינית: הפרעות בבלוטה 
ממוזער|150px|ציסטה בצינורית הבלוטה, אשר לוחצת על פתח השופכה, לכיוון צידה הימני של התמונה.
הפרעות של בלוטות סקין או הקשורות אליהן כוללות:
 זיהום בבלוטות סקין (סקניטיס-skenitis)
 ציסטה בצינורות הבלוטה

 היסטוריה 
בעוד הבלוטות תוארו לראשונה על ידי המנתח הצרפתי אלפונס' גוורן (1816–1895), הן נקראות על שמו של הגינקולוג הסקוטי אלכסנדר סקין, אשר כתב עליהן, בספרות הרפואה המערבית בשנת 1880.

 ראו גם
 בלוטת ברטולין
 בלוטת הערמונית
 הומולוגיה
 שפיכה נשית

 קישורים חיצוניים 



הערות שוליים

סקנה
קטגוריה:נרתיק