וגאס גולדן נייטס

וגאס גולדן נייטס (באנגלית: Vegas Golden Knights) היא קבוצת הוקי קרח מקצוענית מפרדייז, נבדה, ארצות הברית, המשחקת בליגת ה-NHL בה היא חברה בבית הפסיפי שבחטיבה המערבית.

פרדייז היא חלק ממטרופולין לאס וגאס ובתחומה המוניציפלי נמצא חלק הארי של הסטריפ של לאס וגאס, שבו שוכן גם אולמה הביתי של הקבוצה.

בעלי הקבוצה קיבלו ב-2016 זיכיון להקמת קבוצה שתצטרף לליגת ה-NHL כקבוצה ה-31 בליגה, ובכך פרצה ליגת ה-NHL דרך והפכה לליגה המקצוענית הראשית הראשונה אי פעם, בכל ענף ספורט, שמקבלת לשורותיה קבוצה באזור לאס וגאס. עונת 2017/18 הייתה עונתה הראשונה של הקבוצה בליגה, וכבר בעונה הראשונה לקיומה זכתה הקבוצה באליפות הבית שלה, הבית הפסיפי, והגיעה עד סדרת הגמר על גביע סטנלי - הישג חסר תקדים לקבוצת התרחבות.

הגולדן נייטס זכו בגביע סטנלי פעם אחת, ב-2023.

היסטוריה
עוד לפני שעלה הרעיון להקמת קבוצה באזור לאס וגאס, בחנה ה-NHL את התעניינות הקהל המקומי בהוקי קרח. מספר משחקי עונה רגילה לכל דבר התקיימו בעיר, הראשון שבהם בשנת 1991 כאשר לוס אנג'לס קינגס וניו יורק ריינג'רס שיחקו תחת כיפת השמיים בזירה שהוקמה בסמוך למלון סיזרס פאלאס. מאז 1997, לפני כמעט כל עונה, אירח אולם ההופעות של מלון MGM Grand משחק טרום עונה בין הקינגס לקולורדו אוולאנש. גם טקס הענקת פרסי ה-NHL למצטייני הליגה, בתום כל עונה, נערך דרך קבע בלאס וגאס. למרות ההתעניינות, שמועות שונות על הכוונה למקם קבוצה בעיר הוכחשו על ידי הנציב גארי בטמן.

שמועות חדשות על הכוונה למקם קבוצה בעיר החלו ב-2014 עם בנייתו של אולם ספורט חדש בלב הסטריפ (כיום טי מובייל ארנה), שנבנה במשותף על ידי פיליפ אנשוץ (בעליה של לוס אנג'לס קינגס) וחברת המלונאות MGM Resorts המנהלת בין השאר את מלון MGM Grand. בנוסף, פורסמו ידיעות על הקמת קבוצת בעלות אפשרית בראשותו של ביל פולי, שעשה את הונו מחברות שירותים פיננסים שבבעלותו. למרות הכחשות ראשונות, הודיע הנציב בטמן שאין לו התנגדות שפולי יארגן מסע של מכירת מנויים עונתיים כדי לבדוק התעניינות קהל. בתוך ארבעה חודשים מכרה קבוצת הבעלות של פולי 10000 מנויים לקונים שהפקידו 10% מעלות המנוי בלא שידעו אם אכן תוקם קבוצה בעיר.

הצלחתו של פולי שכנעה את בטמן ואת בעלי הקבוצות הקיימות, וביוני 2015 הודיעה הליגה שכוונתה להתרחב, בפעם הראשונה מאז עונת 1999/2000, והחלה במסע איסוף הצעות להתרחבות. באוגוסט הודיעה ה-NHL כי שתי הצעות עברו לשלב הבחינה הסופי - הצעתו של פולי בלאס וגאס, והצעה נוספת בקוויבק סיטי.

ביוני 2016, לאחר טקס הענקת פרסי ה-NHL לעונת 2015/16, הודיע בטמן רשמית על הענקת זיכיון לקבוצת הבעלות בראשות פולי להקמת קבוצה בלאס וגאס. הצעתה של קוויבק נדחתה. בכך עשתה ה-NHL היסטוריה, כיוון שעד אז אף ליגה מקצוענית ראשית לא מיקמה אי פעם קבוצה בלאס וגאס - בין השאר בשל החשש השיווקי ממיקום קבוצה בעיר המבוססת על תעשיית ההימורים. ה-NHL קבעה כי הקבוצה תחל את משחקיה בליגה בעונת 2017/18, ותצורף לבית הפסיפי שבחטיבה המערבית.

בין בעלי מניות המיעוט בקבוצה רוב גרונקובסקי, קרול אלט וחוזה באוטיסטה.

שם הקבוצה
פולי תכנן לקרוא לקבוצה "בלאק נייטס" (Black Knights - האבירים השחורים) על שם קבוצות הספורט של האקדמיה הצבאית של ארצות הברית (וסט פוינט). פולי, בוגר האקדמיה, ביקש לעשות בכך מחווה עבורה - אך האקדמיה דחתה את בקשתו ולא איפשרה לו להשתמש בשם.

לאור זאת, אפף מסתורין את שמה המיועד של הקבוצה. כדי להטעות עיתונאים וסקרנים, רשם פולי סימני מסחר ושמות תחום על מספר שמות אפשריים, גרסאות שונות לשמות שכולם כוללים את המילה "נייטס" (Knights - אבירים) - "דזרט נייטס" (Desert Knights - אבירי המדבר), "גולדן נייטס" (Golden Knights - האבירים הזהובים) ו"סילוור נייטס" (Silver Knights - האבירים הכסופים).

ב-22 בנובמבר 2016 הוכרז רשמית שמה של הקבוצה לווגאס גולדן נייטס בטקס שמשך קהל רב, בהשתתפות הנציב בטמן, ברחבה שמחוץ ל"טי מובייל ארנה", אולמה המיועד של הקבוצה. שמה של הקבוצה עורר בעיה כיוון שמשרד הפטנטים וסימני המסחר של ארצות הברית סירב בתחילה לרשום את שם הקבוצה כסימן מסחר עקב התנגדות של מכללה המשתמשת אף היא בשם זה עבור קבוצות הספורט שלה - אך לאחר ערעור נרשם סימן המסחר.

2017 - 2018: תחילת הדרך וריצת פלייאוף מפתיעה
ככל קבוצת התרחבות, הגולדן נייטס איישו את הסגל שלהם בהחתמת שחקנים חופשיים, שחקנים שנבחרו בדראפט הרגיל, ושחקנים שנבחרו בדראפט התרחבות מקרב שחקנים מהקבוצות הקיימות שבחרו לא להגן עליהם. השחקן הבולט שהוחתם במסגרת דראפט ההתרחבות היה מרק-אנדרה פלרי, השוער הוותיק של פיטסבורג פינגווינס שזכה איתה שלוש פעמים בגביע סטנלי. מקרב השחקנים החופשיים החתמה בולטת הייתה של החלוץ הרוסי ודים שיפצ'יוב, המבקיע המצטיין באליפות העולם ב-2016 - אך שיפצ'יוב לא השתלב בקבוצה ושוחרר כעבור שלושה משחקים בלבד.

הציפייה הייתה שהגולדן נייטס יתקשו מאוד בשנים הראשונות לקיומם, כפי שקורה לא אחת לקבוצות התרחבות שמורכבות בעיקר משחקנים שקבוצות אחרות ויתרו עליהם. בפועל הציגה הקבוצה כימיה קבוצתית מפתיעה לאור היותה קבוצה שנאספה יחדיו לראשונה, וסיגלה לעצמה משחק מהיר ואינטנסיבי מרובה תנועה ומסירות מדויקות שהקשה מאוד על יריביהם, ביחד עם לחץ הגנתי כבד שהתחיל עוד סמוך לשער היריב.

כבר מתחילת העונה הראתה הקבוצה את כוחה, צברה ניצחונות ונקודות, והתמקמה בצמרת הליגה, תוך שהיא יוצרת עניין רב בעיר. אולמה של הקבוצה היה מלא מדי משחק באוהדים שקיבלו את הקבוצה החדשה בזרועות פתוחות תוך תצוגות עידוד מרשימות, על אף שרבים מהם הודו שהם אינם מכירים את המשחק וחוקיו ולומדים אותם תוך כדי העונה.

לצד השוער מרק אנדרה פלרי, שהיה כצפוי כוכבה הראשי של הקבוצה, הביא סגנון המשחק של הקבוצה לחלוקה מרשימה של השערים והאסיסטים בין שחקניה, כאשר ארבעה מהם עברו את 60 הנקודות (שערים + אסיסטים) במהלך העונה הרגילה; החלוץ השוודי ויליאם קרלסון והחלוץ הקנדי ז'ונתן מרשסו, שקבוצותיהם הקודמות (קולומבוס בלו ג'אקטס ופלורידה פנתרס בהתאמה) ויתרו עליהם כחלק מדראפט ההתרחבות שבנה את סגל הגולדן נייטס, בלטו עם 78 ו-75 נקודות בהתאמה. הקבוצה שמרה על יציבות יכולתה לאורך העונה, עד שסיימה את העונה הרגילה עם 51 ניצחונות ו-109 נקודות בטבלה - שבירה לרסיסים של השיא הקודם של קבוצת התרחבות שעמד על 84 - שהביאו את הקבוצה לזכייה באליפות הבית שלה, הבית הפסיפי, הישג חסר תקדים לקבוצת התרחבות בעונתה הראשונה בענף ספורט כלשהו.

עוד במהלך עונתם הראשונה בליגה הוציאו הנייטס לגמלאות מספר חולצה ראשון - כבוד השמור בדרך כלל לכוכבי קבוצה שהטביעו את חותמם במשך שנים רבות. מספר החולצה שהוצאה לגמלאות הוא 58, לזכר 58 קורבנות הטבח בסטריפ של לאס וגאס.

הנייטס המשיכו בפלייאוף ביכולת וסגנון דומים, וכבר בסדרת הפלייאוף הראשונה שלהם, מול לוס אנג'לס קינגס, הציגו עליונות מוחלטת וניצחו את הסדרה בארבעה משחקים בלבד. בסיבוב השני, בסדרה קשה יותר מול סן חוזה שארקס, איתה התחרו במשך העונה על אליפות הבית הפסיפי, ניצחו הנייטס בשישה משחקים ועלו לגמר החטיבה המערבית.

בגמר החטיבה המערבית פגשו הנייטס קבוצה מפתיעה נוספת, ויניפג ג'טס. לאחר הפסד במשחק הביתי הראשון התגברו הנייטס על הג'טס בארבעת המשחקים הבאים, זכו באליפות חטיבתית היסטורית, ועלו לסדרת הגמר על גביע סטנלי בניגוד לכל התחזיות בתחילת העונה, כאשר יתרון הביתיות נמצא לצידם.

בסדרת הגמר, מול וושינגטון קפיטלס, לא עמד להם כוחם מול כוח האש ההתקפי הגדול של יריבתם. למרות ניצחון במשחק הראשון, נוצחו הנייטס בארבעת המשחקים הבאים - אך עדיין סיימו את העונה כשהם מנפצים כל שיא לקבוצת התרחבות בעונה הראשונה בליגה.

2018- 2019: פלייאוף שני בשנתיים
את עונת 2018/19, העונה השנייה לקיומם, החלו הנייטס ביכולת חלשה ובתוצאות לא טובות שהעמידו אותם רחוק ממקום בפלייאוף. ככל שהתקדמה העונה התקדמה הקבוצה, שיפרה את תוצאותיה ואת מיקומה, ולבסוף הגיעה לפלייאוף מהמקום השלישי בבית הפסיפי - פלייאוף שני בשתי עונות קיומה. הפעם מרוץ הפלייאוף של הקבוצה הסתיים כבר בסיבוב הראשון, בהדחה מול סן חוזה שארקס במשחק שביעי מכריע וסוער.

במהלך המשחק השביעי, הנייטס החזיקו ביתרון מבטיח של 3:0, אך בשליש השלישי, שחקן הקבוצה קודי איקנס הורחק מהמשחק לאחר מהלך שנוי במחלוקת, שהוביל לביקורות על השיפוט לאחר המשחק, והשארקס ניצלו את היתרון המספרי, הבקיעו 4 שערים בתוך 4 דקות וניצחו במשחק 5:4.

ריצות הפלייאוף של 2020 ו-2021 וסוף עידן פלרי
השחקנים שהובילו את הקבוצה מאז היווסדה - מרק סטון, ריילי סמית, המגן שיי תאודור והשוער מרק-אנדרה פלרי - יחד עם שחקן הרכש מקס פצ'ורטי שהגיע לקבוצה עונה קודם לכן, המשיכו את היכולת הגבוהה של הקבוצה גם בעונת 2019/20, וכאשר העונה הרגילה הופסקה בעקבות מגפת הקורונה זכו הגולדן נייטס בפעם השנייה באליפות הבית הפסיפי.

לקראת סיום העונה הרגילה הוחלט בקבוצה שיש צורך בשוער נוסף ברמה גבוהה שיגבה את מרק-אנדרה פלרי, ולקבוצה הובא השוער השוודי רובין לנר משיקגו בלאקהוקס. כשהליגה חזרה מפגרת הקורונה והחל הפלייאוף הלך לנר והשתלט על עמדת השוער הראשון תוך גילוי יכולת משובחת, בעוד פלרי נדחק לספסל המחליפים ברוב המשחקים. הקבוצה הפגינה יכולת משובחת כבר בבית המוקדם שנוסף לפלייאוף, מול הקבוצות האחרות מצמרת החטיבה המערבית, וסיימה אותו במקום הראשון עם שלושה ניצחונות.

הגולדן נייטס המשיכו להפגין את יכולתם כשהביסו את שיקגו בלאקהוקס בקלות בסיבוב הראשון של הפלייאוף. בסיבוב השני, למרות שהמשיכו להפגין עליונות מוחלטת, התקשו הגולדן נייטס מול ונקובר קנאקס ונגררו למשחק שביעי ומכריע, אותו הצליחו לנצח ולעלות לגמר החטיבתי בפעם השנייה בשלוש עונות קיומה של הקבוצה. רובין לנר השווה בסדרה את שיא ה-NHL כאשר שמר על רשת נקייה בשלושה משחקים באותה הסדרה.

בגמר החטיבתי מול דאלאס סטארס המשיכה הקבוצה להפגין את יכולתה בסדרה שהתעלתה לרמה גבוהה, אך נוצחה ולא העפילה לסדרת גמר גביע סטנלי.

הקבוצה המשיכה להצליח בעונת 2020/21 שקוצרה ל-56 משחקים והתנהלה במבנה בתים מיוחד בשל מגפת הקורונה. את העונה הרגילה סיימו הגולדן נייטס במקום השני בבית המערבי עם 40 ניצחונות ו-82 נקודות - שוויון נקודות עם הקבוצה שסיימה ראשונה בבית ובליגה כולה, קולורדו אוולאנש. אחרי סדרת פלייאוף קשה מול מינסוטה ויילד אותה ניצחו הגולדן נייטס במשחק שביעי ומכריע, התעלו הגולדן נייטס ועברו בשישה משחקים את אותה קולורדו אוולאנש שסיימה לפניה בטבלת הבית, ועלתה שוב לסדרת הסיבוב השלישי, בפעם השלישית בארבע שנות קיומה של הקבוצה. בסיבוב השלישי נוצחו הגולדן נייטס על ידי מונטריאול קנדיאנס בשישה משחקים, כשארבעה משחקים בסדרה הגיעו להארכה.

מרק-אנדרה פלרי, השוער שהפך לשחקן המוביל בקבוצה מאז היווסדה, נבחר לשוער העונה ה-NHL וזכה בגביע וזינה. למרות זאת, עקב שיקולי תקרת שכר, בחרו הגולדן נייטס להיפרד ממנו והוא עבר לשיקגו בלאקהוקס.

2021 - 2022
עונת 2021/22 הייתה החלשה ביותר של הקבוצה מאז היווסדה. למרות זאת השתתפה הקבוצה במאבק על מקום בפלייאוף - אך לבסוף כשלה ולא עלתה לפלייאוף, בפעם הראשונה בחמש עונות קיומה עד אז.

ריצת הפלייאוף של 2023: אליפות היסטורית
שמאל|ממוזער|250px|השוער המחליף איידין היל, מהמצטיינים בריצת הפלייאוף 2023
עונת 2022-23 הייתה מצוינת עבור הקבוצה מתחילתה ועד סופה. הגולדן נייטס הובילו מתחילת העונה את החטיבה המערבית, וסיימו את העונה הרגילה עם המאזן הטוב ביותר בחטיבה עם 51 ניצחונות ו-111 נקודות, בעיקר בזכות הגנה משובחת בראשות השוערים לוגן תומפסון ולורן ברוסואה. בהתקפה כיכב ג'ק אייכל, הנבחר מספר 2 בדראפט 2015, שחקן רכש שהגיע לאחר סכסוך ממושך עם קבוצתו המקורית ניו ג'רזי דווילס ופרח בגולדן נייטס; ואיתו כיכבו עוד מספר שחקנים שעברו כולם את מאזן ה-50 נקודות.

בפלייאוף הועדף ברוסואה על פני תומפסון בשער בסיבוב הראשון, בו הביסו הגולדן נייטס את ויניפג ג'טס בחמישה משחקים; אך בתחילת הסיבוב השני נפצע ברוסואה ולא שיחק יותר בפלייאוף. אל נעליו נכנס השוער המחליף איידין היל, שהגיע לקבוצה בקיץ הקודם, וגילה יכולת משובחת עם מגוון של הצלות גדולות לאורך שארית הפלייאוף. בהתקפה המשיך לככב ג'ק אייכל ולצידו שני שחקנים ששיחקו בקבוצה מאז היווסדה - הקפטן מרק סטון, וז'ונתן מרשסו.

הגולדן נייטס הפגינו עליונות ברורה מול כל יריבותיהם בפלייאוף, עברו בשישה משחקים את אדמונטון אוילרס ודאלאס סטארס, ועלו בפעם השנייה בתולדותיהם לסדרת הגמר על גביע סטנלי מול אלופת החטיבה המזרחית - פלורידה פנתרס.

גם מול הפנתרס הפגינו הגולדן נייטס עליונות ברורה עם משחק התקפה מתואם ויעיל. 26 שערים בחמישה משחקים, בתוספת המשך היכולת הטובה של איידין היל בשער, הביאו לגולדן נייטס את הזכייה ההיסטורית בגביע סטנלי, שש שנים לאחר הצטרפותם לליגה - מטרה אותה הציב המייסד והבעלים ביל פולי כשהקבוצה נוסדה, ונראתה לרבים בלתי ריאלית. ז'ונתן מרשסו, שכיכב בפלייאוף עם 13 שערים ו-12 אסיסטים, נבחר ל-MVP של הפלייאוף וזכה בגביע קון סמיית'.
2023 - ההווה: פלייאוף נוסף ועזיבתו של ז'ונתן מרשסו
העונה הרגילה שאחרי תואר האליפות המפתיע הייתה טובה עם 45 ניצחונות ו-98 נקודות בטבלה, אך למרות זאת היא הספיקה רק לעלייה לפלייאוף מהמקום השמיני בחטיבה המערבית - עלייה שישית לפלייאוף בשבע עונות. ז'ונתן מרשסו המשיך להוביל את הקבוצה עם 42 שערים ו-69 נקודות.

בגלל המיקום הנמוך פגשו הגולדן נייטס בסיבוב הראשון בפלייאוף את המדורגת ראשונה בחטיבה, דאלאס סטארס. הגולדן נייטס יצרו לעצמם יתרון משמעותי עם ניצחונות בשני המשחקים הראשונים שהיו שניהם משחקי חוץ - אך מול הסטארס העדיפים השמיטו את היתרון והודחו במשחק שביעי ומכריע.

בתום העונה תם עידן בקבוצה, כשז'ונתן מרשסו, כוכב עונת האליפות ואחד השחקנים ששיחקו בקבוצה מאז היווסדה, עזב את הקבוצה ועבר לנאשוויל פרדטורס.

הצלחת הקבוצה נמשכה גם בעונת 2024/25, כשהגולדן נייטס סיימו עוד עונה רגילה מצוינת עם 50 ניצחונות ו-110 נקודות ובמקום הראשון בבית הפסיפי. ג'ק אייכל קבע שיא מועדון חדש עם 94 נקודות, והמגן שיי תאודור הצטיין גם הוא וקבע שיא מועדון חדש למגן עם 57 נקודות. בפלייאוף הודחו הגולדן נייטס בסיבוב השני על ידי אדמונטון אוילרס בחמישה משחקים, כאשר בשני האחרונים לא הצליחו להבקיע ולו שער אחד.

סגל שחקנים
שמאל|ממוזער|250px|מרק סטון, קפטן הגולדן נייטס
נכון ל-20 בנובמבר 2025

קישורים חיצוניים



הערות שוליים

קטגוריה:קבוצות הוקי קרח אמריקאיות
קטגוריה:לאס וגאס: מועדוני ספורט