חיים דב בלינקוב

חיים דב בלינקוב (1890 הומל, רוסיה הלבנה – 17 באפריל 1946 הרצליה) איש העלייה השנייה. חבר בארגון השומר ובמחתרת ניל"י. ממקימי הרצליה.

 ביוגרפיה 
 נעוריו 
בלינקוב נולד ב-1890 בהומל שברוסיה הלבנה ליעקב והניה בלינקוב. למד, בנעוריו, בעיר מגוריו אולם מכיוון שהבית בו גדל היה בית עני נאלץ ללמוד מקצוע כבר מגיל צעיר. ב-1907 עזב את מולדתו לצרפת שם שהה כשנה. ב-1908 שמע שאביו, יעקב, עלה ארצה ולכן מיהר ועלה אף הוא ארצה במסגרת העלייה השנייה. בהגיעו לקחו אביו לעבוד ביקב בראשון לציון.

 ארגון "השומר" 
אנשי ארגון השומר - 1909חיים דב בלינקוב עומד ראשון משמאל בשורה האחרונה|שמאל|ממוזער|250px
ב-1911 פגשו בלינקוב ואביו, בראשון לציון, את בן עירם יחזקאל חנקין וזה הבטיח לעזור בצירופו של הבן לארגון השומר. חנקין דיבר עם מנדל פורטוגלי (ראש הארגון ברחובות) וזה הזמין את בלינקוב לעבוד בשמירה בסטטוס "מועמד לחברות". לאחר צירופו לשומרים מטעם הארגון נשלח לשמור במושבות שונות במרכז הארץ (רחובות, חדרה, ראשון לציון, בן שמן). ב-1914 עלה לגליל לשמור בפוריה וביבנאל ולאחר מכן נשלח לשמור במושבה כנרת שם פגש באשתו לעתיד. ב-1914, לאחר נישואיהם, עברו לגור במרחביה. בלינקוב היה "מועד לחברות" ב"שומר" במשך כל 4 שנות פעילותו בארגון אבל לא התקבל כחבר.

 ארגון "המגן" 
ב-1915 התייאש בלינקוב מלהתקבל כחבר בארגון השומר וחבר עם עוד מספר דחויי הארגון על מנת להקים ארגון שמירה מתחרה בשם ארגון המגן בראשות יוסף לישנסקי. המקום הראשון אליו הוזמן הארגון היה היישוב רוחמה ובלינקוב עסק שם בשמירה ובעבודה. לאחר תקופה מסוימת הסתכסך עם תושבי המקום, הועמד למשפט חברים ובינואר 1916 הוחלט לסלקו מרוחמה. בלינקוב נשלח על ידי צבי הירשפלד לעתלית שם עבד כ-8 חודשים בחוות הניסיונות של אהרן אהרנסון. באוקטובר 1916 נקרא שוב דרומה לשמירה במזכרת בתיה ובאר טוביה. באחת התקריות עם השכנים הערבים נפגע בעינו ועל אף שהובהל לד"ר טיכו בירושלים איבד את הראיה בעינו. בתחילת 1917 הופסקה פעילות ארגון "המגן" ובלינקוב חזר לחוות הניסיונות בעתלית.

 חוות הניסיונות בעתלית ומחתרת ניל"י 
עם הגיעו, שנית, לעתלית על מנת לעבוד סיפר יוסף לישנסקי לבלינקוב על מחתרת ניל"י וזה הסכים להצטרף לארגון. לאחר הצטרפותו עבד בלינקוב בחווה ובמקביל פעל בחוף הים על מנת לקבל ולמסור כספים וחומרי ריגול מהאוניה הבריטית "מנגה" שהגיעה ממצרים. 

ב-1917, עם נפילת הרשת, החל בלינקוב לברוח מהטורקים כשבכל תחנה בה עבר נדחה על ידי מארחיו מחשש הטורקים. תחילה ברח מעתלית לחיפה, משם חזר לעתלית, עבר בזכרון יעקב והגיע לבת שלמה. בבת שלמה הצטרף לעגלה שנסעה צפונה לתל עדשים (משם גורש על ידי חבריו בארגון "השומר"). המשיך לכפר תבור, למושבה כנרת ולמנחמיה שם שהה עד מפלת הטורקים והגעת האנגלים.

ב-1919, לאחר סיום מלחמת העולם השנייה, עבר בלינקוב עם משפחתו למשק של אחיה של אשתו, ברוך צ'יזיק, במושבה כנרת (ברוך עזב את המושבה).

 הרצליה 
ב-1924 רכש פרדס ביישוב החדש הרצליה שהקים ארגון בני בנימין ועבר לשם עם משפחתו. לאחר שהעבודה בפרדס לא צלחה והסבה לו הפסדים כספיים מכר בלינקוב את הפרדס ב-1936.

 משפחתו 
ב-1914 נישא בלינקוב לחיה צ'יזיק (אחותם של אפרים צ'יזיק ושרה צ'יזיק). לזוג נולדו 3 בנים (דוד, יונתן ועמירם שהיה מהארבעה שנהרגו בתל אביב ב-1946). כל התקופה בה עסק בלינקוב בשמירה ועבודה ברוחמה ועתלית, נשארה חיה בכנרת, טיפלה במשק וגידלה את הילדים.

נפטר ב-1946 שלושה חודשים אחרי נפילת בנו עמירם. אשתו, חיה, נפטרה 3 חודשים אחריו.

 לקריאה נוספת 
 יהודה עציון, בזעתם ודמם: בני משפחות בלינקוב וצ'יזיק בבניין הארץ והגנתה, תל אביב, הוצאת הקיבוץ המאוחד, 2009, עמודים 461–537

 קישורים חיצוניים 


 מעט על חיים דוב בלינקוב בעלה של חיה, באתר "מלון בכל מקום"

 הערות שוליים 

קטגוריה:אנשי ארגון המגן
קטגוריה:אנשי ניל"י
קטגוריה:אנשי השומר
קטגוריה:משפחת צ'יזיק
קטגוריה:אישים הקבורים בבית הקברות הישן בהרצליה
קטגוריה:אבות שכולים: חללי מערכות ישראל
קטגוריה:ארץ-ישראלים שנולדו ב-1890
קטגוריה:ארץ-ישראלים שנפטרו ב-1946