אדם המזיק

במשפט העברי אדם המזיק הוא אדם שגורם על ידי מעשיו נזק לאחר, בממונו או בגופו. הוא אחד מאבות הנזיקין, ונכלל לפי דעה אחת כאחד מארבעת אבות הנזיקין הנמנים בתחילת מסכת בבא קמא.

פרטי ההלכה
הפן הממוני
אדם המזיק ממונו של חברו חייב לשלם. יסוד הלכה זו נלמד מהפסוק:

 אדם מועד לעולם 

דין אדם המזיק שונה ממעשי עבירות. בניגוד למעשה עבירה שבמקרה שעשאה באונס פטור מעונש, אדם המזיק חייב אפילו באונס, וכך אמרו במשנה , לאמור, אדם שהזיק אחראי על מעשיו בכל מצב, הן אם הנזק נגרם ברצונו של המזיק או בשוגג, או אפילו באונס כגון תוך כדי שינה.

במקרה של אונס גמור, כגון שלאחר שאדם הלך לישון הונחו כלים בקרבתו, מובא בתלמוד ירושלמי שהוא פטור. לדעת תוספות במקרה של אונס גדול מאוד לא אמור הכלל 'אדם מועד לעולם', ולכן פטור, אך דעת הרמב"ן היא שגם אנוס לגמרי, יש לחיבו, אלא שכאן בעל הכלים פשע ולכן יש לפטור את הישן. להלכה נפסק בשולחן ערוך שאדם המזיק חייב אף באונס, דעת הרמ"א שהכוונה דווקא באונס שאינו אונס גמור, ודעת הש"ך שהשולחן ערוך מחייב אף באונס גמור .

 באונס 
כאמור אדם שהזיק באונס, למשל מתוך שינה או שהקיא בלא כוונה על חפץ וגרם לו נזק, חייב בתשלום מלא. אך לגבי אדם שנאנס באיומי מוות להזיק ממון של אדם אחר - נחלקו הפוסקים. הרמב"ם פסק שחייב לשלם, מכיוון שבסופו של דבר הוא גרם נזק וחייב גם במקרה של אונס כאמור, וכך פסק הש"ך. הראב"ד פסק שפטור, כיוון שמבחינה הלכתית מותר לו להזיק כדי להציל את נפשו, ואין לחייב אדם בתשלום נזיקין, על דבר שמותר לעשותו.

 חומרות נוספות 
דינים נוספים שישנם באדם המזיק בשונה משאר המזיקים הוא לעניין מקום בו בוצע הנזק. באדם המזיק לעולם אין הבדל אם הנזק נעשה ברשות הניזוק או שהניזוק בא לרשותו של המזיק ושם פגע בו בעל הבית.

במקום שבו היו שותפים בנזק מספר בני אדם נאמר דין שהנזק מתחלק בין כולם.

הפן האיסורי
מלבד עצם העניין שמחויב הוא לשלם מדיני נזיקין, עובר המזיק באיסור כגנב וכגזלן הנוטלים ממון אחרים. אדם שהזיק לממון חברו ששילם את דמי הנזק ועשה תשובה נתכפר חטאו ואינו זקוק למחילת חברו, וזאת, בניגוד לגנב וגזלן וכן מי שחבל בגוף חברו, שמלבד החזרת הגנבה והתשובה עדיין זקוקים הם למחילת הנגזל. בכל אופן ביארו כמה אחרונים שגם המזיק ממון חברו צריך לבקש ממנו מחילה.

 חובל בחברו 

המזיק אדם אחר בגופו, מלבד חיוב תשלומי הנזק מתחייב בעוד ארבעה חיובים לניזק:

 נזק - אובדן קבוע של יכולת השתכרות.
 צער - כמה היה מוכן לשלם על מנת שלא יצטער כך.
 ריפוי - הוצאות רפואיות.
 שבת - אובדן זמני שלא כושר השתכרות.
 בושת - תשלום על הבושה שנתבייש הניזק, (כמה היה מוכן לשלם על מנת שלא להתבייש כך).

המזיק את ממונו של האחר פטור מחמישה דברים.

 קישורים חיצוניים 


 הערות שוליים 

קטגוריה:משפט עברי: דיני נזיקין
קטגוריה:בבא קמא: סוגיות תלמודיות