קבוצת הארמיות ה-11

קבוצת הארמיות ה-11 הייתה קבוצת ארמיות של צבא בריטניה אשר לחמה בזירה הדרום-מזרח אסייתית במלחמת העולם השנייה. למרות שלהלכה הייתה בריטית, הרי שהקבוצה כללה גם יחידות מצבא הודו הבריטית, ממושבותיה של בריטניה באפריקה, מהרפובליקה הסינית ומארצות הברית.

היסטוריה
הקבוצה הוקמה בנובמבר 1943 וכמפקדה הראשון מונה ג'ורג' גיפארד שהיה לפני כן המפקד של פיקוד אפריקה המערבית. מטה הקבוצה היה בתחילה בניו דלהי שבהודו הבריטית ובהמשך הועבר לקאנדי שבציילון. הקבוצה הורכבה מהארמייה ה-14 בפיקודו של ויליאם סלים וארמיית ציילון, וכן מכוח סיני-אמריקאי בפיקודו של ג'וזף סטילוול. הקורפוס ההודי ה-33 שהיה עוד בתהליכי אימון, הוכפף תחת פיקוד הקבוצה לצורך משימות ספציפיות. תפקידה העיקרי של הקבוצה הייתה הגנה על הודו מפני צבא האימפריה היפנית. בתחילת 1944, כוחות הקבוצה החלו לנוע לכיוון דרום-מזרח כדי לשחרר את האזורים שנכבשו על ידי היפנים, כתגובה לכך הצבא היפני החל במתקפות נגד לאורך החזית באזורי בורמה וצפון-מזרח הודו. הקבוצה נחלה ניצחון על היפנים בקרב ארקאן. 

בנובמבר 1944 פורקה הקבוצה ועל בסיסה הוקם פיקוד כוחות היבשה של בעלות הברית בדרום מזרח אסיה (ALFSEA), אשר במסגרתו לחמו הכוחות הבריטיים והאמריקאיים בזירה זו עד סיום המלחמה.

11
11