סן-דני (איל-דה-פראנס)

סן-דני (בצרפתית: Saint-Denis) היא עיר וקומונה במחוז סן-סן-דני בחבל איל-דה-פראנס בצרפת. העיר היא פרוור של פריז, בירת צרפת, והיא שוכנת צפונית לה. בקומונה מתגוררים כ-110,000 תושבים (נכון ל-2013).

סן-דני ידועה בשל בזיליקת סן-דני הנמצאת בה, בה נקברו מרבית מלכי צרפת, ובשל אצטדיון סטאד דה פראנס, האצטדיון הלאומי של צרפת.

היסטוריה
ראשיתה של סן-דני הוא בהתיישבות רומאית במאה ה-2 לספירה שנקראה קטולקוס (Catolacus). במאה ה-3 הגיע לאזור דיוניסיוס, הבישוף הראשון של צרפת, כדי להפיץ את הנצרות בלוטטיה (שהפכה לפריז). על פי האגדה, ראשו נכרת בגלל התנגדות השלטון המקומי לנצרות, אך הוא נותר בחיים, הרים את ראשו והמשיך ללכת ברחובות ולהטיף לאנשים. בסופו של דבר הוא מסר את ראשו וסיים את חייו בקטולקוס. בהמשך שם היישוב שונה לסן-דני (מילולית: דיוניסיוס הקדוש) ועל קברו של דיוניסיוס הוקמה כנסייה.

בסביבות המאה ה-7 דאגובר הראשון, מלך הפרנקים, שיפץ את הכנסייה והפך אותה לבזיליקת סן-דני. בנוסף הוא הקים בה מנזר, העניק לסן-דני זכויות רבות ונתן לה מעמד של עיר שוק; בעקבות כך היא הפכה למרכז מסחרי חשוב באירופה בימי הביניים. לאחר שדאגובר נפטר ב-639 הוא נקבר בבזיליקה וכך נקבעה מסורת שמלכי הפרנקים, ויורשיהם מלכי צרפת, נקברו ברובם בסן-דני.

במהלך מלחמת מאה השנים סן דני נפגעה קשות, למרות שהייתה מבוצרת יחסית. ב-1567, במהלך מלחמות הדת בצרפת, התרחש בעיר קרב סן-דני אשר במהלכו הפרוטסטנטים הובסו, אך מנהיג הקתולים באותה עת, אן דה מונמורנסי, נפצע קשה ולבסוף מת מפצעיו.

המלך לואי הארבעה עשר הקים בסן דני בתי חרושת לאריגה, לטווייה ולצביעת בדים. יורשו לואי החמישה עשר הרבה לבקר בה שכן בתו, הנסיכה לואיז, הייתה אחות במנזר המקומי, והוא דאג לשפץ אותו ואת הכנסייה.

במהלך תקופת המהפכה הצרפתית בסוף המאה ה-18 שמה של העיר שונה ל"פרנסיאד" (Franciade) ומתחם הקבורה של מלכי צרפת הושחת בצורה בלתי הפיכה. בתחילת המאה ה-19, לאחר המהפכה, העיר שבה לשם סן-דני.

בהמשך המאה העיר עברה תיעוש נרחב ומסילת הרכבת הראשונה שעברה בה נסללה ב-1843. התיעוש של העיר תרם להתפתחות תנועה סוציאליסטית גדולה ומסוף המאה ועד שנות ה-30 של המאה ה-20 כל ראשי העיר של סן-דני היו מטעם המפלגה הקומוניסטית של צרפת; בשל כך היא זכתה לכינוי "העיר האדומה".

התעשייה, כמו גם העיר, התפתחו במהירות בשנים שלאחר מלחמת העולם השנייה והיא הייתה מרכז כלכלי חשוב. עם זאת התעשייה נפגעה קשות ודעכה באופן משמעותי בעקבות משברים כלכליים בשנות ה-70 ובשנות ה-80 של המאה ה-20.

הקמתו של הסטאד דה פראנס בעיר לרגל מונדיאל 1998 תרמה להתאוששות שלה, שכן היא גם הביאה להארכת הרכבת התחתית של פריז אל תוך סן-דני.

בשנת 2012 עבר מטה חברת הרכבות הלאומית של צרפת (SNCF) לסן דני.

לאחר מלחמת העצמאות של אלג'יריה ב־1962, קלטה צרפת כ־900 אלף מהגרים, כולל יהודים רבים. סן דני מהווה דוגמה לרב-תרבותיות. שיכונים ענקיים נבנו כדי לספק מגורים, אבל שיעור האבטלה גבוה, קיימת אפליה בין הלאומים השונים והחיים מתאפיינים במתח, שהתפרץ באירועים כמו הפגנת המהגרים ב-1961 שנחרתה בזיכרון הקולקטיבי, משחק הידידות בין צרפת לאלג'יר שפוצץ ב-2001ומתח מתמיד בין התושבים למשטרה.

סן דני מהווה רקע לסרטים צרפתיים שפורסמו בשנים האחרונות העוסקים בשאלות חברתיות רלוונטיות, ביניהם: המנצחת, זאהיה זיואני, המורה הטוב.

חינוך
בעיר נמצאים מספר מוסדות להשכלה גבוהה, כשהמרכזי בהם הוא אוניברסיטת פריז VIII: המרכז האוניברסיטאי הנסיוני ונסן - סן-דני, אחת האוניברסיטאות המרכיבות את אוניברסיטת פריז.

תחבורה
בעיר עוברים קו 13 של הרכבת התחתית של פריז, קווים B ו-D של מערכת הרכבות הפרוורית RER וקו H של מערכת הרכבות הפרוורית Transilien.

ערים תאומות
לערים הבאות יש הסכם ערים תאומות עם סן-דני:












קישורים חיצוניים



הערות שוליים

קטגוריה:סן-סן-דני: ערים