כפר התימנים בשילוח

כפר התימנים, או בשמו הנוסף כפר השילוח, היא שכונה יהודית בירושלים, בתוך שכונת בטן אלהווא אשר בסילואן. המקום שימש את היהודים עולי תימן בירושלים בין סוף המאה ה-19 ועד למאורעות 1936–1939. בתחילת שנות האלפיים חודשו מגורי היהודים במקום.

 היסטוריה 
250px|ממוזער|כפר השילוח (כפר התימנים), 1891
250px|ממוזער|אזור "כפר התימנים", 2007
בשנת 1881 עלו במסגרת העלייה הראשונה עליית אעלה בתמר יהודים מתימן לירושלים. בבואם לעיר הם נתקלו בקשיים כי לא היה להם כולל שידאג לפרנסתם, וכיון ששאר היהודים בעיר פקפקו תחילה ביהדותם. חלקם הגדול חפץ להישאר בקרבת מקום לשרידי בית המקדש, וכך נאלצו להתגורר במערות פתוחות, אשר איתרו בצלע הר הזיתים.

ישראל דוב פרומקין, בעל עיתון החבצלת, הקים אגודה בשם "עזרת נידחים" אשר פעלה לטובת התימנים שגרו בצלע הר הזיתים, תוך שהיא נעזרת בברונית הירש ואחרים מחו"ל. בעזרת האגודה נתרמה אדמה בצלעו המערבי של הר הזיתים. האדמה הייתה ריקה לחלוטין ומרוחקת מבתי הערבים, שהיו מצפון לה. חלקת האדמה נתרמה על ידי אדם בשם בועז הבבלי ועליה נוסדה התיישבות יהודית של עולים מתימן שנקראה "כפר התימנים" או "כפר השילוח". מפאת בעיות רישום והתנהלות מול השלטון הטורקי, נוסד הקדש (וואקף) בשם "הקדש ע"ש מושון בנבנישתי", על ידי ילדיו של משה בנבנישתי, אשר ריכז לתוכו את האדמות שנתרמו על ידי בועז הבבלי.

בהנהגתו הרוחנית של הרב סעדיה מדמוני, הוקמו בתי היהודים בשלושה מבנים טוריים וכן נבנה בור מים גדול, לאחר מכן נקנתה חלקה סמוכה נוספת, עליה הוקמו מבנים נוספים. בנוסף ליחידות המגורים, כלל המקום מרפאה וחמישה בתי כנסת. בשנת 1917 הובא על ידי מוכתרי הכפר ממשפחת מליח, שופר לבית הכנסת "אוהל שלמה", אשר הוחזר למקומו רק בספטמבר 2022, לאחר כ-84 שנים ולקראת החגים של תשפ"ג.

בשיא פריחתו של הכפר מנה המקום כ-160 משפחות, אשר חלקן לא היו תימניות. יהודים אשכנזים מעטים שחיו בכפר השילוח, ושבמקור היו חסידים, נאלצו להתלבש כיהודים תימנים כדי שלא יותקפו בידי ערביי הכפרים השכנים.

תושבי הכפר היהודי ובתיו נפגעו במהלך פרעות, שביצעו בהם הערבים במאורעות תר"פ (1921), ובשנת 1929 (מאורעות תרפ"ט) התנפלו פורעים על הנשארים, פגעו בהם ושדדו את רכושם. תושבי הכפר היהודים ניצלו הודות לשכניהם הערבים שהחביאו אותם בביתם.

בסופו של דבר, חלק הארי של התושבים עזבו בלחץ שלטון המנדט הבריטי. בני הכפר, בהנהגתו של הרב יוסף מדמוני, בנו של מייסד הכפר, חזרו לכפר למספר שנים, אך בעקבות הפרעות במהלך המרד הערבי הגדול, וחוסר רצונו של שלטון המנדט להגן על יהודי הכפר מפני הפורעים הערבים, שוב גורשו היהודים לצמיתות מן הכפר על ידי השלטון הבריטי בשנת 1938. למרות הבטחות (כתובות) של המושל הבריטי לאפשר את שובם של היהודים לכפר עם השבת השקט, לא הסכימו לכך שלטונות המנדט, והכפר נותר ריק מיהודים. בעקבות הפרעות וגירוש היהודים, נבזז רכושם על ידי הפורעים ובתיהם נהרסו כמעט לחלוטין. שלמה מדמוני, מתושבי הכפר, אף נרצח בדרכו לכפר אליו הלך בניסיון להציל ספר תורה. מאוחר יותר חולל ספר תורה שנותר במקום. כל זאת, למרות אין ספור פניות לשלטונות המנדט הבריטי, הן מכל הגופים בהנהגה הציונית, והן מצד התימנים, הספרדים והרבנות הראשית, בבקשה, כי יתנו להם לחזור או להציב כוח משמר במקום.

בשנת 1991, החלו משפחות יהודיות להתיישב בעיר דוד במסגרת עמותת אלע"ד.

בשנות ה-2000 
בשנת 2004 שבו לאזור שבו היה ממוקם כפר השילוח התימני, משפחות יהודיות מטעם ההקדש של כפר התימנים לאחר שהקרקעות נקנו שוב. בספטמבר 2014, נכנסו תושבים יהודים ל-25 דירות בעיר דוד, נוסף על כ-25 משפחות שהיו בה קודם לכן; הדבר עורר התקהלויות מצד תושבי סילואן. כמה שבועות אחר כך, ב-19 באוקטובר 2014, נכנסו 9 משפחות יהודיות להתגורר ב"בית עובדיה" ו"בית פרומקין" בכפר התימנים בשילוח. עיקר ההתיישבות בוצעה על ידי עמותת עטרת כהנים.

ב-6 במאי 2015 נכנסו כ-20 יהודים להתגורר במבנה סמוך לבית יהונתן, שבעבר שימש כבית כנסת בכפר התימנים. הכניסה לבית התאפשרה בתום מאבק משפטי ממושך, בין הבעלים היהודי - הקדש כפר השילוח לבין משפחת אבו נאב שהתגוררה בו. באוגוסט אותה שנה נכנסו עשרות משפחות להתגורר בבניין בן 12 דירות, שהיה ברכוש ההקדש התימני. בית המשפט הורה על פינוי של מאות פלסטינים המתגוררים במקום, כאשר הכריע לטובת עטרת כהנים, אף שמצא כי התהליך היה פגום. במהלך הדיונים המשפטיים על הבית, הסכימו חלק מתושביו הערביים להתפנות בהסכמה. עם זאת, רובם הגדול מתנגדים לפינוי, ונאבקים בו בערכאות משפטיות נכון לתחילת שנת 2021. בפברואר 2021, הפגינו תושבי בטן אלהווא נגד הפינוי המתוכנן מביתם.

בתחילת 2016, התגוררו בסילוואן - בעיר דוד ובכפר התימנים - למעלה מ-62 משפחות יהודיות. רוב המשפחות הן משפחות אברכים, שרואים את ערך לימוד התורה בראש סדר העדיפויות, וממנו הם יוצאים לעשייה במקום ולבנייה.

ביולי 2018, יזמו השר זאב אלקין והשרה מירי רגב את הקמתו של המרכז למורשת עולי תימן בשכונה, בתקציב של כ-4.5 מיליון שקל.

באוגוסט 2020, הוקמה מועצת הידידים של כפר השילוח ובראשה עומד עו"ד גדי בשארי, שהדליק כעשור קודם לכן, משואה ביום העצמאות בסימן "הערבות ההדדית". גדי בשארי הוא איש ציבור ויזם חברתי, אשר עומד בראש המיזם "מתוק בלב".

ב-30 באוגוסט 2021, ביום כ"ב באלול תשפ"א, התקיים אירוע תקיעת שופר ומעמד אמירת סליחות בבית הכנסת העתיק בכפר, 83 שנים לאחר גירוש יהודי תימן מביתם בכפר, ובהשראת ספרו של ישראל זרחי "רומן כפר השילוח", שבו מתוארת תקיעת השופר המרגשת והמיוחדת בבית הכנסת העתיק אהל שלמה. האירוע התקיים במעמד רבים מבני העדה התימנית ואישי צבור, שציינו את חשיבות חיבור היהודים לשורשים ולמסורת שהתקיימה במקום שנים רבות קודם לכן.

ב-2021, נמצאו מסמכים מקוריים המתארים את חיי הקהילה בכפר בשנות העשרים, על ידי צאצא למשפחה שהתגוררה בכפר השילוח. בנוסף, נמצאו מסמכים על המקום שנכתבו על ידי משה דוד גאון.

הבתים
בשכונה מספר בתים:
 בית הדבש – מבנה בן 2 קומות שאוכלס בשבט ה'תשס"ד.
 בית יהונתן – מבנה בן 7 קומות שאוכלס ב-2010.
 בית פרומקין – מבנה בן 3 קומות שאוכלס בתשרי ה'תשע"ה (יחד עם בית עובדיה).
 בית עובדיה – מבנה שאוכלס בתשרי ה'תשע"ה יחד עם בית פרומקין.
 בית רחל – מבנה בן 5 קומות שאוכלס ב-2015.
 בית יוסף "מצפה יוסף" – נגאל בניסן ה'תשפ"א ,יחד עם בית נריה.
 בית נריה – נגאל בניסן ה'תשפ"א יחד עם מצפה יוסף.
בית אלישע – ע"ש  הרב אלישע וישליצקי, נגאל בשנת ה'תשפ"ב.
בית אסתר – נגאל יחד עם בית אלישע בשנת ה'תשפ"ב.
בית הכנסת העתיק אהל שלמה.

קישורים חיצוניים
 דרור חוברה, תרומתו של רי"ד פרומקין להקמת כפר השילוח, בכתב-עת "אורשת", תשע"ה, הוצאת מכללת אורות ישראל


 ניר חסון, "טבועים בהסדר הסטטוטורי": פרשת כפר התימנים בסילוואן, שיח.זכויות@מינרבה, 6 במאי 2025

הערות שוליים

קטגוריה:ירושלים: שכונות
קטגוריה:יהדות תימן בארץ ישראל