סנונית (סירה)

250px|ממוזער|סנונית במוזיאון ההעפלה וחיל הים בחיפה
250px|ממוזער|ארבעה סירות סנונית בצבעים בהם הגיעו מארצות הברית (1971)
סנונית היא סירה מהירה מתוצרת חברת "ברטרם" (Bertram) האמריקאית. היא שימשה את שייטת 13 של חיל הים הישראלי מסוף שנות ה-60 ועד שנות ה-80. הסירות שימשו לפעולות פשיטה, סיור ולחימה ימית במסגרת מבצעי השייטת בכמה ממלחמות ישראל ובעימותים בגזרות שונות.

רקע ורכישה
עם מינויו של רס"ן זאב אלמוג למפקד שייטת 13 במאי 1968, פעל אלמוג לשדרוג כושר התמרון והחדירה של לוחמי השייטת. לשם כך נרכשו עשר סירות מהירות מתוצרת "ברטרם", באורך של 28 רגל (כ-8.5 מטרים). הסירות צוידו במכ"ם ובמקלעים, וקיבלו את השם "סנונית".

שימושים מבצעיים
ה"סנוניות" שימשו את לוחמי השייטת במגוון משימות, בהן חדירה חשאית, סיור חמוש, תקיפת מטרות חופיות וחילוץ כוחות. במהלך השנים פותחו גם גרסאות מיוחדות של הסירה לצרכים ייחודיים. הסנוניות והפצחנים שימשו את לוחמי שייטת 13 במבצעים אחדים במלחמת ההתשה ובמלחמת יום הכיפורים ובלחימה בלבנון במספר מבצעים בולטים:

 מבצעי "דבש" ו"עוקץ" – סדרת סיורים התקפיים נגד מחבלים בדרום לבנון בראשית שנות ה-70, שבוצעו באמצעות סנוניות חמושות.
 מבצע ליידי (16–17 באוקטובר 1973) – במהלך מלחמת יום הכיפורים שימשו שתי סנוניות לחילוץ לוחמים שפשטו על נמל פורט סעיד.
 מבצע רודוס (13 באוקטובר 1973) – שתי סנוניות, בפיקוד רס"ן אלי מרק, ניסו לתקוף סירות גומי מצריות במעגן האי שדואן. הסירות לא אותרו, ובמקום זאת תקפו הלוחמים את החוף המצרי באש. לא נגרם נזק משמעותי.
 מבצע מגבית 15 (19–20 באוקטובר 1973) – פשיטה על נמל ע'רדקה שבמהלכה השתמשו לוחמי השייטת בשתי "סנוניות" ובשני "פצחנים", בפיקוד רס"ן גדי שפי. בשלב זה הפצחנים טרם עברו ניסויי אמינות, ולא הוכרזו כמבצעיים. אחד הפצחנים סטה ממסלולו והתפוצץ ממנגנון השמדה עצמית, השני אמנם פגע במזח בין שתי ספינות קומאר, אך לא התפוצץ. שני המפעילים נאספו תחת אש כבדה בידי סנוניות האיסוף ונסוגו לשארם א-שייח'.
 מבצע מגבית 16 (21–22 באוקטובר 1973) – שלוש סנוניות ובהן לוחמי שייטת 13 חמושים ברקטות "לאו" תקפו סטי"ל מצרי במעגן ע'רדקה, והעלו אותו באש.
 תקיפת אי הארנבות (יוני 1984) – סנונית השתתפה בתקיפת אי הארנבות בדרום לבנון, במסגרת פעילות נגד מטרות חזבאללה באזור החוף.

פיתוח סירת נפץ
בשנת 1973 פותחה בשייטת גרסה התקפית של הסירה, שכונתה "פצחן". הפצחן התבסס על גוף הסנונית ונשא מטען של 270 ק"ג חומר נפץ מרסק (חנ"מ). מפעיל הסירה יועד לנווט אותה לעבר היעד ולקפוץ ממנה לפני הפגיעה. השימוש בפצחן נועד להשמיד מטרות יקרות ערך, כגון ספינות אויב או מתקני חוף.

ראו גם

 שייטת 13
 חיל הים הישראלי
 מלחמת ההתשה
 מלחמת יום הכיפורים

לקריאה נוספת

 זאב אלמוג, בעומק המים – שייטת 13: 1948–2000, משרד הביטחון, 2000.

קישורים חיצוניים




הערות שוליים

קטגוריה:אוניות מלחמה ישראליות
קטגוריה:שייטת 13
קטגוריה:ציפורי שיר בתרבות