תל ברושים

תל-ברושים הייתה חווה חקלאית שנוסדה על ידי תנועת החלוץ באיטליה לצורך הכשרת בני נוער לעבודה חקלאית לקראת העלייה לארץ ישראל.

 היסטוריה 
גבעת הברושים (באיטלקית: La collina dei cipressi) היא גבעה הנמצאת מול היישוב צ'בולי כ-30 ק"מ מהעיר פיזה באיטליה. על גבעה זאת נבנתה בימי הביניים כנסייה שנודעה תחת השם סן מרקו סוביליאנה (איט').

ליד הכנסייה נבנתה אחוזה מפוארת עבור הבישוף, שכללה קרקעות חקלאיות רבות. במרוצת השנים, לאחר שחשיבותה של הכנסייה פחתה, האדמות החקלאיות נמכרו והאחוזה עברה לבעלותה של משפחת רוקח, משפחה יהודית עמידה מפירנצה.

 חוות ההכשרה תל ברושים 
יואל (ג'וליו) רקח (באיטלקית: Giulio Racah), ציוני נלהב, עלה לארץ ישראל בשנת 1939 והתמנה לפרופסור מן המניין לפיזיקה עיונית בחוג לפיזיקה באוניברסיטה העברית בירושלים. עם הקמת תנועת החלוץ באיטליה בשנת 1946, הוא העמיד לרשות התנועה את מתחם המגורים ואת המשק החקלאי לצורך הקמת חווה חקלאית להכשרת בני נוער לקראת העלייה לארץ ישראל.

החווה, שכונתה בעברית "תל ברושים", פעלה בין השנים 1947 – 1958 והייתה חוות ההכשרה הידועה ביותר באיטליה.  פעילות ההכשרה מומנה על ידי איגוד הקהילות היהודיות של איטליה,

הצעירים עברו הכשרה של כשנה וחצי לחיי קיבוץ, למדו עברית וציונות, עבדו בחקלאות, ניהלו משק כלכלי קטן, והשתתפו והפיקו אירועים וכנסים ציוניים ברחבי איטליה. הם ערכו והוציאו לאור עיתון ציוני בשם "החלוץ", שהופץ ברחבי הקהילות היהודיות באיטליה. העיתון סיפר על הנעשה בארץ ישראל ואף הכיל מדור לילדים. עם סיום ההכשרה, חולקו הצעירים לגרעינים, ועלו במספר מחזורים אל ארץ ישראל והצטרפו לקיבוצים קיימים: רוחמה, רגבים וגבעת ברנר.

חוויות מתקופת ההכשרה בתל ברושים מובאות בספרו של ישראל דה בנדטי "שנים של זעם ותקוות, 1938 - 1949 "  ומספקות הצצה נדירה לתקופה זאת שלא זכתה לתיעוד נרחב.

בין השנים 1990 - 2015 בית האחוזה שימש כבית מלון יוקרתי.

במתחם נשארו ציורי קיר שצוירו על ידי חניכי ההכשרה. מאחורי בית האחוזה אפשר עדיין לראות את שרידי הכנסייה.

נכון לספטמבר 2016 המתחם נעזב וננעל לציבור.

קישורים חיצוניים

הערות שוליים

קטגוריה:יהדות איטליה
קטגוריה:ציונות באיטליה
קטגוריה:עלייה