פרסטיה מצרית

250px|שמאל
פַרְסֶטְיָה מִצְרִית (שם מדעי: Farsetia aegyptia) הוא מין שיח מדברי ממשפחת המצליבים. השיח מסועף וגובהו הוא 30–60 ס"מ. בסיס הצמח מעוצה והוא מסתעף לגבעולים (בעלי עשבים) רבים. השערות שעל הצמח רכות, דקות ונושרות בעת שפשוף. לרוב אף רואים שילוב של העלים הישנים והיבשים של הצמח לבין עליו החדשים והירוקים. עליו של הפרסטיה הם ארוכים, צרים ונושרים בקלות.

אקלים ותנאים
פרסטיה מצרית פורחת בעיקר בין ינואר למאי ולפעמים גם בסתיו. פרסטיה מצרית מותאמת לסביבה מדברית ובהם תנאי היובש הם קיצוניים, בעיקר באדמות טרשים מדבריות. למשל, אם היובש גובר, הצמח משיר מעליו את עליו וממשיך להטמיע בגבעוליו הירוקים, שכן משק המים בהם הוא גדול וחסכוני יותר.

מראה ורבייה
הפרח אופייני למשפחת המצליבים, ודומה לפרחו של מנתור המדבר, צבעו של הפרח נע בין קרם עד ארגמן חיוור. צינור הכותרת ארוך, אונות הכותרת סרגליות ונראות צרות מאוד. קצוותיהן של הפרסטיה המצרית מופנים אחורה. הפרח נפתח בשעות הלילה כדי למשוך אליו חרקים, שכן לא המראה הוא זה שמושך אותם אליו, אלא ריחו של הצמח. כמו כן הצמח מואבק על ידי חרקים שנושאים צוף, כמו למשל דבורים ובמיוחד פרפרי-לילה. הפרי שעיר, לבן, אורכו עד 3 ס"מ, בעל צורה אליפטית רחבה, פחוס ומזכיר בצורתו עלה. לאחר שהצמח מפיץ את זרעיו הפרי דומה לפרי של הסוג משקפיים. הפרח פורח בחודשים ינואר עד מאי.

מקומות גידול
פרסטיה מצרית היא בין צמחי המדבר הבודדים שמוצאם מהאזור הטרופי-יובשני. הפרסטיה המצרית גדלה במדרונות אבנים ובבתי-גידול במדבר צחיח. בארץ ישראל היא נפוצה באזור ים המלח ובנגב. בתפוצתה העולמית הפרסטיה המצרית משתרעת בעיקר באזור הטרופי-יובשני במזרח אפריקה, אשר משם כנראה מוצאה, ויש רק מעט צמחים ממוצא כזה בארץ.

בסוג פרסטיה ישנם מינים נוספים, אשר מפוזרים באזורים הטרופים יובשניים ואילו בארץ מצוי רק מין אחד.

קישורים חיצוניים

קטגוריה:מצליבים
קטגוריה:ארץ ישראל: מצליבים