אליהו בנקרת הצור

אליהו בנקרת הצור הוא סיפור מקראי המופיע במלכים א, י"ט: לאחר מעמד הר הכרמל, שחט אליהו את נביאי הבעל. אחאב דיווח על כך לאיזבל.איזבל שלחה שליח לאליהו ובו איימה להוציאו להורג למחרת היום.בעקבות כך, ברח אליהו לבאר שבע, השאיר את נערו שם, והמשיך לברוח דרומה.הוא שכב תחת רותם אחד, ומלאך נגע בו ואמר לו:"ק'ום אכול".אליהו ראה עוגת רצפים וצפחת מים. אכל ושתה, וחזר לשכב. והנה שוב המלאך נגע בו ואמר לו: "קום אכול, כי רב ממך הדרך". הוא קם, אכל ושתה והלך בכח האכילה ההיא ארבעים יום וארבעים לילה עד הר חורב. בו חווה אליהו התגלות אלוהית במערה שבהר חורב. לאחר שנרדם, שאל אותו ה':  ואליהו פרט לו את חטאי ישראל: . ה' ענה לאליהו ברמז: . לאחר מכן, ה' חזר ושאל: , ואליהו חזר שנית, ללא כל שינוי, על חטאי ישראל. משום כך, אליהו נתבקש למנות שליחים שיענישו את עם ישראל: .

הסיפור נכלל בהפטרה לפרשת פינחס (כשהשבת שבה קוראים אותה חלה לפני י"ז בתמוז): מלכים א יח, מו - יט, כא.

מדרשי חז"ל
שמאל|ממוזער|200px|"כסא של אליהו" בקבר דוד המלךחז"ל במדרש הסבירו מדוע קדמו להתגלות ה' הרוח הרעש והאש. הקב"ה רמז לאליהו שכשם שבמעמד הר סיני קדמו רוח הסערה הרעש והאש (שהם מלאכים המזיקים לעם ישראל) לפני שאמר ה' את דברו, אך כשה' דבר, היו איתו רק מלאכים הרוצים בטובת עם ישראל, כך גם ה' לא ידבר יותר עם אליהו אם ימשיך לרצות ברעת עם ישראל.

חז"ל במדרש הסבירו שה' המתין לאליהו שלוש שעות לאחר שיצא מהמערה ורק לאחר מכן שאל אותו שוב "מה לך פה אליהו". חז"ל במדרש למדו מהמילים "עזבו בריתך" ומהמילים "מלאך הברית" בספר מלאכי שבממלכת אפרים נאסרה ברית המילה, ובגלל הרצון של אליהו להשמדת ממלכת אפרים, הוא נענש להיות נוכח בכל ברית מילה בעם ישראל, ומכאן המנהג לערוך את ברית המילה על כסא אליהו. רבי יוחנן למד מהמילים "לך שוב לדרכך מדברה דמשק" שה' אמר לאליהו שיקטרג על תושבי דמשק במקום על עם ישראל.

הערות שוליים

קטגוריה:סיפורי ספר מלכים
חורב
קטגוריה:פרשת פינחס