יעקב איש כפר סכניא

יעקב איש כפר סכניא היה תלמיד של ישו, אשר חי במאה הראשונה.

אזכוריו
בתלמוד בבלי מסופר כי רבי אליעזר בן הורקנוס נחשד במינות. וכששאלו אותו תלמידיו מדוע, סיפר להם:

.

נוסח זה עבר צנזורה, אך במקור הנוסח היה כפי שמופיע בדפוס ונציה . וכן בסיום הקטע .

גם בהמשך המסכת מוזכר יעקב איש כפר סכניא, כשבא לרפאות את 'בן דמא', אחיינו של רבי ישמעאל שהכישו נחש, אך רבי ישמעאל מנעו מכך.

 יעקב איש כפר סמאי 
בתלמוד ירושלמי מסופר שנחש נשך את רבי אלעזר בן דמה וכי אדם בשם "יעקב איש כפר סמאי" רצה לרפאותו. דודו של רבי אלעזר, רבי ישמעאל, אסר עליו להתרפאות על ידו. רבי אלעזר רצה להביא ראיה שמותר, אולם לא הספיק עד שמת. ועליו אמר רבי ישמעאל: "אשריך בן דמה שיצאת בשלום מן העולם ולא פרצתה גדירן של חכמים. דכתיב "ופורץ גדר ישכנו נחש". סיפור זה מופיע בתלמוד בבלי על יעקב איש כפר סכניא. 

בקהלת רבה דורש רבי איסי דקיסרין את הפסוק "טוֹב לִפְנֵי הָאֱלֹהִים יִמָּלֵט מִמֶּנָּה וְחוֹטֵא יִלָּכֶד בָּהּ":

מקובל לזהות את יעקב איש כפר סכניא, ויעקב איש כפר סמא כאותו אדם. יש אף הטוענים שהשם "סמא" הוא למעשה שם נוסף של הכפר "סכניא" שבגליל התחתון. אחרים מזהים אותם כשני מקומות נפרדים, אולם סוברים יעקב הנזכר הוא אותו יעקב והוא פעל בשני הכפרים. כך או כך, ידוע שבאזור פעלה כת נוצרית גדולה.

פרשנות
האזכור שלו עם ישו מתפרש ככל הנראה כהשתייכותו לכת היהודים-נוצרים. יש המעריכים גם שהוא המשולח "יעקב" הנזכר בברית החדשה. וייתכן שאותו יעקב אף היה קרוב משפחה של ישו. עם זאת, יעקב איש כפר סכניא לגלג על פסוקים מהתנ"ך, מה שלא היה מקובל כלל וכלל בקרב הנוצרים. לפיכך יש המשערים שלא היה נוצרי אלא מכת אחרת.

יש המציעים פרשנות עמוקה יותר לסיפור. הסיפור התרחש בשלהי המאה הראשונה, שכן בסיפור נזכר שתלמידיו של רבי אליעזר הגיעו לנחמו, בעוד בהמשך חייו היה רבי אליעזר מנודה ותלמידיו לא הוסיפו לבקרו עד סוף ימיו. בערך באותה תקופה, הטיל הקיסר הרומאי אספסיאנוס מס על תכולת בתי הכיסא הציבוריים. ויש המשערים שדבריו היו למעשה תוכחת על החוק החדש שנאמרה בלשון מוסווה. לדעת שלומי רייסקין זו המשמעות האמיתית של הדברים: בתורה כתוב שלבית המקדש אסור להביא אתנן, אם כן כיצד ניתן להביא אתנן כדי לפרוע את מס בית-הכיסא של אספסיאנוס, הקיסר המכנה את עצמו "הכהן הגדול" של רומא? וזה גם ביאור המשך דבריו הכסף שבה ממקום מזוהם, היינו מבתי הכיסא, יחזרו למקום המזוהם. התוכחת נאמרה בלשון מוסווה, כיוון ששוטרים רומאיים הסתובבו ברחובות ציפורי.

לקריאה נוספת
 שלומי רייסקין, דו-שיח בין ר' אליעזר ויעקב איש כפר סכניא, מעמקים, גיליון מס' 13 - שבט תשס"ח * 1/08.

קישורים חיצוניים




הערות שוליים

קטגוריה:הפולמוס היהודי-נוצרי
קטגוריה:אישים בתלמוד