לה שו-דה-פון

לה שו-דה-פון (בצרפתית: La Chaux-de-Fonds) היא עיר תעשייה שווייצרית הנמצאת בקנטון נשאטל, לא רחוק מהגבול עם צרפת. העיר התפתחה והתפרסמה בשל תעשיית השעונים הפורחת בה מאז המאה ה-18. לשיא פריחתה הגיעה העיר בתחילת המאה העשרים. העיר ידועה גם כיעד תיירותי, ושוכן בה מוזיאון השענות הבינלאומי.

בשנת 1794 נחרבה העיר, אז עדיין כפר קטן, כתוצאה מאסון טבע. בניית העיר מחדש נעשתה על פי תוכנית מקיפה וחדשנית לזמנה, שהתבססה על עקרונות רציונליים בהשפעת הנאורות. התכנון הותאם לתעשייה ולייצור השעונים, וכלל בין השאר שימוש ברשת רחובות שתי וערב – גריד, שילוב של בתי סדנאות ומגורים ורבעי מלאכה ייעודיים.

העיר הייתה גם אחד המרכזים החשובים של האר-נובו, והוקמו בה מוזיאון ובית ספר לאמנות שייסד סגנון משלו. גם כיום מתקיימת בה פעילות תרבותית ענפה, ומלבד מוזיאון השענות נמצאים בה מוזיאון לאמנות, מוזיאון היסטורי, מוזיאון להיסטוריה של הטבע ועוד. העיר מאכלסת גם כמה אולמות למופעי תיאטרון ומוזיקה.

בשנת 2009 הוכרזה העיר, יחד עם שכנתה לה לוקל, כאתר מורשת עולמית בשל התכנון העירוני הייחודי שלהן.

 אוכלוסייה 
נכון לשנת 2014 התגוררו בעיר כ-39,027 תושבים, בצפיפות של 701 נפשות לקמ"ר. העיר היא מקום הולדתם של האדריכל המודרניסטי החשוב לה קורבוזיה, ושל לואי שברולה, מייסד מפעל המכוניות שברולט.

בגרף הבא מוצגת האוכלוסייה ההיסטורית של העיר:

 מידע היסטורי על האוכלוסייהשנהסך הכל אוכלוסייהשפהדתאזרחותדוברי צרפתית דוברי גרמניתדוברי איטלקיתאחרפרוטסטנטיםקתוליםאחרלא משויכיםשווייצריםלא שווייצרים 1850 12,638   align="center" |   align="center" |11,084 1,554 1880 23,818 16,089 7,42126345 20,006 3,160652 align="center" |20,681 3,137 1910 37,751 32,363 4,38391194 29,914 6,0771,760 align="center" |33,218 4,533 1930 35,252 30,761 3,559801131 27,306 6,5191,427 align="center" |32,644 2,608 1950 33,300 28,818 3,3051,050127 23,877 8,1001 323 align="center" |31,265 2,035 1970 42,347 31,762 2,9035,6802,002 21,979 18,1422,226 align="center" |32,922 9,425 1990 36,894 29,873 1,1912,0013,829 13,963 14,3798,5526,79027,689 9,205 2000 37,016 31,653 9001,3353,128 11,425 11,32014,27110,05927,106 9,910

פילוח הדתות נכון ל-31 בדצמבר 2014

 כלכלה 
ממוזער|המוזיאון לאמנויות יפות (בוזאר) בעיר
כלכלת העיר מבוססת לחלוטין על תעשייה וייצור שעונים. לשיא פריחתה הגיעה העיר במחצית הראשונה של המאה העשרים, עת התקיימו בה 55٪ מייצור השעונים העולמי. בין השאר נוסדו בעיר החברות רולקס ואומגה ופעלו בה סווטש וברייטלינג.

בין השנים 1970–1985 הושפעה העיר מהמשבר בתעשיית השעונים השווייצרית, מה שהוביל לסגירתם של חברות ובתי מלאכה רבים ולירידה במספר התושבים. מאז השתקמה תעשיית השעונים בעיר.

בתחילת שנות האלפיים הוקם בעיר פארק טכנולוגי המושך לעיר חברות הייטק.

כיום פועלים בעיר עשרות חברות ובתי מלאכה לייצור שעונים, חלקם גדולים וחלקם קטנים ומשפחתיים, המתבססים על מסורות ייצור שעוברות בהם מדור לדור. מרבית החברות פועלות כקבלני משנה של קבוצות מותגי שעונים גדולים, דוגמת סווטש ו-Richemont. בעשור השני של המאה העשרים ואחת חלה ירידה משמעותית בביקוש לשעוני יוקרה שווייצריים. הירידה הובילה להפסדים ופיטורים בתעשיית השעונים בעיר, שאחראית לכ-11,000 משרות. בשנת 2016 עמד שיעור האבטלה בעיר על 8.1٪, מהגבוהים בשווייץ.

 גאוגרפיה 
העיר שוכנת בעמק קטן בלב רכס הרי היורה, בגובה שבין 600–1,300 מטרים מעל פני הים. העיר מקושרת למערכת הרכבות השווייצרית, ובתוכה פועל מערך טרוליבוסים.

 הקהילה היהודית בעיר 
ממוזער|בית הכנסת הגדול במרכז העיר
עדויות לנוכחות של יהודים בעיר קיימות עוד מסוף המאה השמונה עשרה, אך רק ב-1833 הוקמה הקהילה באופן מסודר. היהודים הגיעו לעיר בעיקר מחבל אלזס שבצרפת, ועסקו במסחר בשעונים, בבדים ובבקר. לאחר מחצית המאה גדל מספר היהודים בעיר והוקמו בה בית כנסת ובית קברות יהודי. עם השתלבותם בעיר תפסו היהודים תפקיד חשוב בתעשייה ובמסחר השעונים וכן בהתרחשות התרבותית בעיר, מה שתרם להתחזקות כלכלית של העיר כולה ולגידול נוסף באוכלוסייה היהודית. ב-1896 הוקם בית כנסת חדש, גדול ומפואר, הקיים עד היום. מאז המחצית השנייה של המאה העשרים הלך והתמעט מספר היהודים בעיר, וביתר שאת בעקבות המשבר בתעשיית השעונים בין השנים 1970–1985.

ב-2009 מנתה הקהילה כ-100 חברים בלבד. בית הכנסת כבר לא פעיל, אך ב-1995 הוכר כנכס תרבותי בדרגת חשיבות אזורית על ידי רשימת הנכסים התרבותיים של שווייץ.

קישורים חיצוניים


 סיפור הקהילה היהודית בעיר (בצרפתית) באתר איחוד הקהילות היהודיות בשווייץ



 הערות שוליים 

קטגוריה:שווייץ: ערים
קטגוריה:שווייץ: אתרי מורשת עולמית
קטגוריה:שעונים
קטגוריה:ערים זוכות פרס ואקר