קרב הפירמידות

קרב הפירמידות (בצרפתית: Bataille des Pyramides) היה קרב שהתנהל ב-21 ביולי 1798 במסגרת המערכה הצרפתית במצרים ובארץ ישראל. צבא המהפכה הצרפתי תחת פיקודו של נפוליאון בונפרטה זכה בניצחון מוחץ כנגד הכוחות של השליטים הממלוכים המקומיים וחיסל כמעט את כל הצבא המצרי.

ניצחונם של הצרפתים חתם סופית את הניצחון הצרפתי במצרים כאשר מוראד ביי  חילץ את שרידי צבאו, שנמלט באי סדר למצרים העליונה. האבדות הצרפתיות בקרב הסתכמו ב-29 הרוגים וב-260 פצועים, בהשוואה לאבדות המצרים שהגיעו לאלפים. לאחר הקרב נכנס נפוליאון לקהיר והקים בה ממשל מקומי חדש תחת פיקוחו.

כאחת ההיתקלויות הקלאסיות בין מזרח למערב, הבליט קרב הפירמידות את חולשתה של האימפריה העות'מאנית לנוכח השינוי שחל באירופה בעקבות המהפכה הצרפתית. נפוליאון קרא לקרב על שם הפירמידות במצרים בשל העובדה שהן נראו על קו האופק הרחוק בעת הקרב.

רקע
ביולי 1798 צעד נפוליאון מאלכסנדריה לקהיר לאחר שכבש את זו הראשונה. הוא נתקל בכוחות הממלוכים השליטים במרחק של 15 ק"מ מהפירמידות ובמרחק של 6 ק"מ בלבד מקהיר. הכוחות הממלוכים היו בפיקודם של שני הגאורגים הממלוכים, מוראד ביי ואיברהים ביי ולרשותם עמד כוח פרשים רב עוצמה. קרב זה נודע בשם קרב שוברה חיט.

נפוליאון הסיק את המסקנה שהכוחות המצריים היחידים שהיו בעלי ערך כלשהו היו הפרשים. הוא האיץ בכוחותיו, באומרו: "חיילים! זכרו שממרומי המבנים האלה ארבעת אלפים שנה משקיפות עליכם".

הקרב
נפוליאון הורה לכוחותיו להתקדם מול צבאו של מוראד ביי כשכל אחת מחמש הדיוויזיות של צבאו מאורגנת בצורת ריבוע חלול כשהפרשים, התגבורות והאספקה במרכז והארטילריה בפינות.

הדיוויזיות הצרפתיות התקדמו דרומה במדורג, כשהאגף הימני מוביל והאגף השמאלי מוגן על ידי הנילוס. נפוליאון מיקם מימין לשמאל את הדיוויזיות של לואי דיסה, ז'אן רנייה, שארל דוגה, ויאל ולואי אנדרה בון. בנוסף, שלח דיסה כוח קטן שיכבוש את הכפר הסמוך ממערב, ביקטיל.

מוראד ביי ציווה על האגף הימני שלו לעגון על גדת הנילוס בכפר אימבבה  (إمبابة), שהיה מבוצר והוחזק על ידי כוח רגלים וחומש בכמה תותחים עתיקים. הפרשים שלו התפרסו על האגף שלכיוון המדבר. איברהים ביי, יחד עם הצבא שבראשותו, השקיף חסר אונים על הנעשה מהגדה המזרחית של הנילוס, כשאין בידו להושיע. צ'נדלר טוען שצבאו החזק של נפוליאון שמנה 25,000 איש, היה ביתרון מספרי על פני 6,000 הפרשים ו-15,000 חיילי הרגלים של הממלוכים.

בערך בשעה 15:30 הסתערו הפרשים הממלוכים על הצרפתים ללא התראה מוקדמת. הריבועים הדיוויזיונים של דיסה, רנייה ודוגה החזיקו מעמד והניסו את הפרשים בירי רובי מוסקט ועם אש ארטילריה. בהיעדר יכולת מצידם לעשות רושם על העוצבות הצרפתיות, כמה מהממלוכים המתוסכלים רכבו כדי לתקוף את הכוחות המנותקים של דיסה, אך גם פה הם נחלו כישלון.

בינתיים, קרוב יותר לנהר, התפרסה הדיוויזיה של בון בטורי תקיפה והסתערה על אימבבה. עם כניסתם לכפר, הניסו הצרפתים את חיל המצב. כשהם לכודים כנגד הנהר, רבים מהפרשים הממלוכים וחיילי הרגלים ניסו לשחות אל מקום מבטחים ומאות מהם טבעו.

נפוליאון דיווח על 29 הרוגים ועל 260 פצועים מקרב חייליו. אבדותיו של מוראד ביי היו כבדות הרבה יותר, ככל הנראה כ-3,000 איש מחיל הפרשים הממלוכי שלא היה להם תחליף ומספרים בלתי ידועים של חיילי רגלים. מוראד ביי עצמו נמלט למצרים העליונה, שם הוא המשיך לנהל מערכת גרילה עד שהוא הובס על ידי דיסה בסוף שנת 1799.

לאחר הקרב
ממוזער|300px|ציור הקרב, פרנסואה-לואי-ג'וזף ואטו , 1799
בהגיע החדשות על התבוסה שנחלו הפרשים האגדיים שלהם, נמלטו הצבאות הממלוכים שהמתינו בקהיר לכיוון סוריה כדי להתארגן מחדש. קרב הפירמידות סימל את תחילת הסוף של 700 שנות השלטון הממלוכי במצרים. למרות התחלה מעודדת זו, ניצחונו של האדמירל הוריישו נלסון בקרב הנילוס, עשרה ימים מאוחר יותר, שם קץ לתקוותיו של נפוליאון לכבוש את המזרח התיכון.

מאתר הקרב, שנבלע בימינו בחלק המערבי של קהיר, לא נותר דבר.

לקריאה נוספת

קישורים חיצוניים



הערות שוליים

פירמידות
פירמידות
פירמידות
פירמידות