מוזיקת טראפ

מוזיקת טראפ (באנגלית: Trap music) היא תת-ז'אנר של מוזיקת היפ הופ. הטראפ התפתח בסוף שנות ה-90 של המאה ה-20 בדרום ארצות הברית, ומקור השם מגיע ממילת סלנג אמריקאית שמשמעותה "מלכודת" (trap), אשר מתייחסת למקום שבו נעשות עסקאות סמים.

הטראפ מאופיין בסאונד אגרסיבי. המוזיקה מונעת על ידי סינתיסייזר ומכונת תופים אלקטרונית, ומאופיינת בצלילי מצילת "היי-האט" ובבסים עוצמתיים. מילות השירים בטראפ לעיתים קרובות עוסקות בסמים ואלימות, אך אמנים רבים אחרים גם עוסקים בנושאים אחרים.

 מאפיינים 
מוזיקת הטראפ המוקדמת אופיינה בעיקר במילים אפלות, מאיימות, ולוחמניות שבדרך כלל כוללות קללות, אך במרוץ השנים הז'אנר נעשה מגוון יותר, והמילים עשויות להיות שונות בהתאם לאמן. נושאים מילוליים הטיפוסיים לסגנון, הם נושאים שמתארים בין היתר מצוקה, סבל, חיי רחוב, עוני, אלימות וחוויות קשות בסביבה העירונית; אך מנגד גם חיי פאר, עושר, שימוש בסמים ונשים.

מוזיקת טראפ כוללת שימוש נרחב בסינתיסייזר ובמכונת תופים, ומאופיינת בצלילי מצילת "היי-האט" ובבסים אלקטרוניים דומיננטיים. מפיקי טראפ לעיתים קרובות מוסיפים למוזיקה כלי נגינה אחרים שמקורם בסאמפלים, הכוללים בין היתר כלי מיתר וכלי נשיפה. מאפיינים אלו מקיימים את המאפיינים של מוזיקת הטראפ שמקורם במפיק .

למוזיקת טראפ יש טווח רחב של מקצבים. למרות זאת, הטמפו (מהירות מוזיקלית) של ביט טראפ אופייני יהיה בסביבות 140 BPM, מאה ארבעים פעימות לדקה.

 היסטוריה 
המונח "טראפ" (מלכודת) נטבע בעגה המקומית כדי להתייחס למקומות שבהם מתבצעות עסקאות סמים ולהראות עד כמה קשה להימלט מאורח החיים הזה. מקור המונח באטלנטה שבג'ורג'יה, שם ראפרים כמו Cool Breeze ,Dungeon Family ,Outkast, ליל ג'ון ו-Ghetto Mafia היו בין הראשונים שהשתמשו במונח הזה במוזיקה שלהם.

 שנות ה-90 
ב-1992, צמד הראפרים UGK, היו הראשונים להקליט שיר בז'אנר בשם "Cocaine In The Back of the Ride" מתוך האלבום שלהם "The Southern Way". לאחר מכן, מאוחר יותר ב-1992, הוציאו צמד הראפרים את השיר "Poket Full of Stones" שהיה פופולרי וב-1993 נכלל בסרט "Menace II Society". ב-1996, ראפר בשם מאסטר פי הוציא את השיר "Mr. Ice Cream Man" מתוך אלבום האולפן החמישי שלו Ice Cream Man. מעריצים ומבקרים התחילו להתייחס לראפרים שנושא הכתיבה העיקרי שלהם היה סחר בסמים, כ"ראפרים של טראפ" ("trap rappers").

 שנות ה-2000 
בין תחילת לאמצע שנות ה-2000, מוזיקת הטראפ החלה לצוץ כסגנון מוזיקלי מוכר - לא רק כנושא מילולי בראפ - לאחר ההצלחה המסחרית של מספר אלבומים ושירים שכללו בתוכם מילים בנושא החיים "במלכודת" ("life in "the trap), סחר בסמים והמאבק להצלחה. מספר ראפרים כמו .T.I, ג'יזי, גוצ'י מיין, יו גוטי וריק רוס לקחו השראה מהחיים ברחוב רווי הפשע והסמים, יצרו להיטים עולמיים, ועזרו להרחיב את הפופולריות של הטראפ, שהתחיל להופיע בצורה משמעותית יותר במיקסטייפים ובתחנות רדיו מחוץ לדרום ארצות הברית.

 2010 – היום 
בסביבות שנת 2012, החל הטראפ לצבור פופולריות בתור סגנון מוזיקה אלקטרונית כחלק מ-EDM, אשר מאז הפך לסגנון אלקטרוני נפרד אשר קרוי גם הוא טראפ. סגנון הפיוצ'ר באס הושפע רבות מזרם הטראפ האלקטרוני והתפתח ממנו. עיקר התפתחותו של הטראפ הייתה חדירתו לסצנת ההיפ-הופ, עד להפיכתו לתת הז'אנר העיקרי בה. בשנת 2013, מוזיקת הטראפ האלקטרונית הפכה לפופולרית במיינסטרים בזכות אמנים כמו המפיק די ג'יי סנייק. במאי 2015, ז'אנר הטראפ שוב עלה לפסגות מוזיקת המיינסטרים כאשר הראפר פטי ואפ הוציא את הסינגל "Trap Queen" והגיע למספר 2 ברשימת בילבורד הוט 100. רבים מסמנים את השנים 2016 ו-2017 בתור השנים המשמעותיות ביותר של מוזיקת הטראפ. בשנים אלו התפתחה סצנת טראפ אלטרנטיבית שפרחה בפלטפורמה סאונדקלאוד ואחראית לפריצתם של כמה מהראפרים הגדולים ביותר שהשתייכו לז׳אנר, לצד שורה של להיטי טראפ שהפכו את הז׳אנר לדומיננטי ביותר במיינסטרים באותה התקופה. הבולט מביניהם, והשיר שנחשב לבעל ההשפעה המוזיקלית הגדולה ביותר, Bad and Boujee של מיגוס וליל עוזי ורט הגיע בשיאו למקום ה1 ברשימת בילבורד הוט 100. גם שירים כמו XO Tour Llif3 של ליל עוזי ורט ו־Bank Account של 21 סבאג׳ כיכבו בצמרת המצעדים דאז. סצנת הסאונדקלאוד שינתה את פניה של מוזיקת הטראפ, וסייעה לגבש עבור הז׳אנר צליל חדש ושונה - מלודי יותר, שמשלב אלמנטים של רוק ואימו. אמני טראפ בולטים כיום הם פיוצ'ר, יאנג ת'אג, גוצ'י מיין, טראוויס סקוט, פלייבוי קרטי, ליל עוזי ורט, ליל בייבי ועוד.

 קישורים חיצוניים 




 הערות שוליים 

קטגוריה:היפ הופ
קטגוריה:מוזיקה אלקטרונית