ואלפובו

וָאלְפּוֹבוֹ (בקרואטית: Valpovo) היא עיירה ורשות מקומית במזרח קרואטיה, השוכנת 25 קילומטרים צפונית מערבית לאוסייק וסמוכה לנהר דראווה.

היסטוריה
קיימת עדויות ארכאולוגיות לקיומו של יישוב הסמוך לעיירה המודרנית, אשר תוארכו לתקופת הקיסרות הרומית. התיעוד הראשון בכתובים ליישוב בשם ולפובו הוא משנת 1332 עת נשלט האזור על ידי ממלכת הונגריה. ב-1543 נכבש היישוב על ידי צבאו של סולימאן הראשון, סולטאן האימפריה העות'מאנית. לאחר מלחמת האימפריה העות'מאנית-הליגה הקדושה (1683–1699) עבר היישוב לחזקת ממלכת הבסבורג.

בהמשך, נכלל בשטחי האימפריה האוסטרו-הונגרית ולאחר מלחמת העולם הראשונה עבר לחזקת ממלכת יוגוסלביה. באפריל 1941, במהלך מלחמת העולם השנייה תקפה גרמניה הנאצית את יוגוסלביה והכניעה את צבאה תוך ימים אחדים. בהמשך, הועבר אזור ואלפובו לחזקת ממשלת בובות של מדינת קרואטיה העצמאית שנשלטה על ידי האוסטאשה.

לאחר המלחמה נכללה ואלפובו בשטחי יוגוסלביה. בין 1991 ל-1995, במהלך מלחמת העצמאות של קרואטיה הפך האזור לזירת קרב. לאחר סיום המלחמה, נכללה ואלפובו בשטחי קרואטיה.

הקהילה היהודית
קהילה יהודית אשכנזית מתועדת בעיירה ממחצית המאה ה-19. ב-1860 נוסד בית העלמין וב-1898 הוקם בית הכנסת.
ב-1921 מנתה הקהילה 205 נפשות שהיוו 5.5 אחוזים מכלל האוכלוסייה. מבחינה הלכתית נמסכה קהילת ואלפובו על רבני אוסייק.

ב-1931 נמנו בוואלפובו 157 יהודים ובפרוץ מלחמת העולם השנייה מנתה הקהילה 140 נפשות. לאחר כיבוש יוגוסלביה בידי גרמניה הנאצית הוחל ברדיפות יהודים. יהודי ואלפובו נעצרו וגורשו ל-מחנות ריכוז: טניה, ג'קובו, ובהמשך לסטארה גרדישקה וליאסנובאץ. רובם המוחלט נרצחו.

בית הכנסת הוחרב ולאחר המלחמה לא חודשה הקהילה. שרידי בית העלמין עדיין מצויים במקום.

קישורים חיצוניים


 רשימת נרצחים בשואה מהעיירה ואלפובו, במאגר המידע של יד ושם

הערות שוליים

קטגוריה:קרואטיה: ערים
ואלפובו