הוכחה (סיפור קצר)

הוכחה (במקור: Evidence) הוא סיפור מדע בדיוני קצר מאת אייזק אסימוב. הסיפור פורסם לראשונה בספטמבר 1946 ב-Astounding Science Fiction, ותורגם לעברית בשנת 1970 בספר אני, רובוט בשם ראיה, ושוב בשנת 2011 בקובץ כתבי אייזק אסימוב חלק 3.

 עלילה 
סטיבן ביירלי הוא אדם אשר היה מעורב בתאונת דרכים קשה, בה מתה אשתו והוא נפצע קשה. לאחר התאוששות אטית, הוא שב לחיים הציבוריים. נכון לעכשיו הוא עורך דין בגיל העמידה, תובע מוצלח והומניטרי המתנגד לעונש מוות. כעת הוא רץ לראשות העיר, אבל מתחרו הפוליטי פרנסיס קווין משמיץ אותו. לפי טענתו של קווין, סטיבן ביירלי האמיתי נותר נכה לאחר התאונה, וביירלי המופיע בציבור הוא רובוט דמוי אדם, שנבנה על ידי ביירלי.

אם הטענה הזאת נכונה, עתידו הפוליטי של ביירלי ייהרס, מכיוון שרק לבני אדם מותר לרוץ למשרת ראשות העיר. קווין פונה ליו אס רובוטים ואנשים מכניים, החברה היחידה הבונה מוחות פוזיטרוניים, ומנסה לשכנע אותם שביירלי חייב להיות רובוט. לפי טענתו, ביירלי אף פעם לא נראה אוכל, שותה או ישן, מה שמוכיח שהוא רובוט.

כל הניסיונות להוכיח או להפריך את אנושיותו של ביירלי נכשלים. הוא מבקר אצל ארתור לנינג והרובופסיכולוגית סוזן קלווין המציעים לו תפוח. באדישות ביירלי נוגס בתפוח - מעשה שלא מוכיח שום דבר מפני שניתן לבנות רובוט המסוגל לאכול. קווין מנסה לעשות צילום רנטגן לביירלי בחשאי, אך ניסיון זה נכשל משום שביירלי לובש חליפת מגן נגד קרני רנטגן. בכל החקירות האלה, ביירלי נשאר חייכן ורגוע, ומציין כי הוא רק שומר את זכויות האזרח שלו, כפי שישמור על זכויותיהם של אזרחים אחרים אם יבחר לראשות העיר. מתנגדיו טוענים כי מכיוון שהוא רובוט, אין לו זכויות אזרח, אך ביירלי משיב להם שהם חייבים להוכיח שהוא רובוט לפני שזכויותיו יבוטלו - כולל הזכות למניעת בדיקה גופנית.

לאחר שכל הניסיונות הפיזיים להוכחה נכשלים, סוזן קלווין מציעה להם לעבור להוכחות מתחום הרובופסיכולוגיה. אם ביירלי הוא רובוט, הוא חייב לציית לשלושת חוקי הרובוטיקה. אם ביירלי יפר אחד מהם הפרת החוק תהווה הוכחה לכך שהוא לא רובוט. אך הוכחה זו לא עובדת בכיוון ההפוך משום שאם ביירלי מציית לשלושת החוקים הוא יכול להיות פשוט אדם טוב מאוד.

ביירלי לא מאשר ולא מכחיש את מעמדו כאדם לכל אורך הקמפיין שלו. בזמן שהוא נותן נאום, אחד ממתנגדיו רץ לבמה ומבקש מביירלי להכות אותו כדי להוכיח שהוא אדם. ביירלי מסרב בתחילה אך לאחר שנטען שזו הוכחה שהוא לא רובוט הוא מכה את המתלונן בפניו. האנשים משוכנעים שביירלי הוא אדם, ומסע ההכפשות של קווין נהרס. ביירלי זוכה בבחירות ללא קושי נוסף.

בסיום הסיפור, סוזן קלווין מתעמתת עם ביירלי, אשר מבלה שוב את הלילה ללא שינה. היא אומרת שבמידה מסוימת היא באמת מצטערת שהתגלה שביירלי הוא בן אדם, משום שבסופו של דבר רובוט הוא השליט האידיאלי, מאחר שאינו יכול לפעול באכזריות או בחוסר צדק. בנאום כמעט מתגרה, שלא כהרגלה, ד"ר קלווין מציינת שישנו מקרה אחד, שבו רובוט יכול להפר את החוק הראשון: במקרה שה"אדם" הנפגע הוא בעצם רובוט. משמעות הדבר היא שאם המתנגד שקיבל את המכה היה גם כן רובוט, ביירלי יכל להכות אותו וכך המכה לא מוכיחה את היותו אדם. בהערה בסוף הסיפור, ד"ר קלווין מציינת שאחרי מותו של ביירלי הוא ציווה לפרק את גופו לאטומים, ובכך לחסל את כל הראיות.

קטגוריה:יצירות משנת 1946
קטגוריה:סיפורי סוזן קלווין