משאל העם על ביטול המלוכה באוסטרליה

ב-6 בנובמבר 1999, נערך באוסטרליה משאל עם שכלל שתי שאלות בעניין שינוי החוקה של אוסטרליה. השאלה הראשונה הייתה האם אוסטרליה צריכה להפוך ממונרכיה חוקתית לרפובליקה עם נשיא נבחר שימונה על ידי הפרלמנט הבא על פי המודל הדו-מפלגתי. השאלה השנייה, הנחשבת לרוב למהותית הרבה פחות, היא האם אוסטרליה צריכה לשנות את החוקה כדי להכניס בה מבוא (Preamble). למרות שרוב הסקרים המוקדמים הראו על תמיכה ברפובליקה, הרי שתוצאות המשאל דחו את ההצעה והוחלט להשאיר את הכתר הבריטי כראש המדינה.

רקע

על פי החוקה שאומצה בשנת 1901, אוסטרליה היא מונרכיה חוקתית, כאשר החובות המלכותיות מבוצעות בידי מושל כללי הנבחר בידי ראש ממשלת אוסטרליה. עוד בימי שלטון האימפריה הבריטית באוסטרליה, צצו תנועות שקראו להחלפת המונרכיה ברפובליקה, אולם במשך רוב המאה ה-20 המלוכה נותרה פופולרית באוסטרליה. בתחילת 1990 הפך הרפובליקניזם האוסטרלי לגורם פוליטי שיש להתחשב בו, בבחירות שנערכו ב-1996 ניצחה המפלגה הליברלית של אוסטרליה שתמכה באופן עקרוני ברעיון הרפובליקה, והוחלט להעלות את הנושא לדיון בפברואר 1998.

ב-1988 התכנסה ועדה מיוחדת שדנה בשינוי החוקה של אוסטרליה אשר יסיר מהמלוכה אפשרות למלא תפקיד בממשלה האוסטרלית. הוועדה הציעה שלושה מודלים שעל פיהם תוקם הרפובליקה האוסטרלית: בחירה ישירה, בחירת רוב בפרלמנט, ומינוי מועצה מיוחדת בידי ראש הממשלה.

באופן עקרוני הושגה הסכמה בידי מרבית הצירים בוועדה על הפיכת אוסטרליה לרפובליקה (היה מיעוט קטן של מלוכנים מתנגדים). הוועדה המליצה להציב את העניין בפני משאל עם שייערך ב-1999.

חלוקת המצביעים
רוב הניתוחים המאוחרים העלו שתי סיבות עיקריות לכישלון הרפובליקנים במשאל: ראשית כל, ניסיון העבר הוכיח שהציבור האוסטרלי מעדיף את הישן ונמנע מלקבל שינויים. רוברט מנזיס הצהיר פעם שלהצליח במשאל עם באוסטרליה זהו אחד מהאתגרים של הרקולס. שנית, דעת הקהל השתנתה מאוד בנושא והיו מעט מאוד תגובות שליליות או חיוביות נחרצות.

המצביעים התחלקו למספר חלקים:
 המלוכנים המסורתיים – תמכו בהשארת המונרכיה החוקתית על כנה. רוב המצביעים מציבור זה היו מבוגרים יחסית והשתייכו לאוכלוסייה הכפרית ולא העירונית.
 המלוכנים הפרגמטים – הללו לא היו תומכים של בית המלוכה, אולם טענו שהמונרכיה ממלאת את תפקידה היטב ואין סיבה רצינית להחליף אותה. הם השתמשו בסיסמאות כגון "אם זה לא שבור, אל תתקן את זה!".
 רפובליקנים מינימליים – הללו תמכו בהחלפת המלוכה בנשיאות, אולם גרסו שחוץ מזה לא צריך לשנות דבר הם תמכו בהפיכת אוסטרליה לרפובליקה פרלמנטרית.
 רפובליקנים רדיקלים – הללו סברו שאין די בהחלפת המלך בנשיא, ודרשו שינוי גורף במדיניות.
 בוחרים טקטיים – הללו לא היו מרוצים מההצעות שהוצעו, ולרוב הצביעו נגד האידאולוגיה שלהם רק מתוך תקווה שבמשאל אחר תהיינה הצעות טובות יותר. לדוגמה: מלוכנים פרגמטיים רבים הצביעו "כן" לשינוי, בשל חשש שבמשאל אחר עלולה להיות מוצעת רפובליקה רדיקלית יותר. לעומת זאת רפובליקנים רדיקלים שלא היו מרוצים מהצעת שינוי המשטר הצביעו "לא" לשינוי, מתוך תקווה שבמשאל אחר תנצח רפובליקה פופוליסטית יותר.

שאלת המבוא
במקביל, הוצע גם לשנות את החוקה כדי להכניס בה מבוא כדלהלן:

השאלות
רפובליקה
המצביעים נשאלו האם הם מאשרים:

מבוא
המצביעים נשאלו שאלה נוספת האם הם מאשרים:

תוצאות
שתי ההצעות נפסלו. 
   מספר המצביעים  אחוז כן  5,273,024  45.13% לא  6,410,787  54.87% סך הכל  11,785,000  100.00% קולות פסולים  101,189  0.86% שיעור הצבעה  95.10%  

קישורים חיצוניים
 Australian Electoral Commission (AEC)
 Referendums
 1999 Referendum Report and Statistics ()
 Key results
 Summary of Results – Republic
 Summary of Results – Preamble
 Electoral Newsfile No. 87: Referendum 1999 – Results Guide (1999-December)
 George Williams, 'Removing racism from Australia's constitutional DNA' (2012) 37(3) Alternative Law Journal 151

הערות שוליים

קטגוריה:אוסטרליה: ממשל
קטגוריה:אוסטרליה: היסטוריה
קטגוריה:אוסטרליה: חוק ומשפט
קטגוריה:המלוכה האוסטרלית
קטגוריה:אוסטרליה: בחירות
אוסטרליה