יום שמחת כהן

יום שמחת כהן (ביהדות ג'רבה ויהדות מרוקו) או יום שמחת כוהנים (ביהדות לוב) הוא יום חג יהודי-עממי המקובל במסורת יהדות צפון אפריקה בי"א בתשרי.

מקור המנהג
במסכת יומא במשנה, תיארו חז"ל את מנהג הכהן הגדול בתום עבודת יום הכיפורים: . יום שמחת כהן שנחגג בקרב עדות ישראל מבוסס על פרשנות המקבלת את התיאור "יום טוב" כפשוטו – יום שלם שנוהגים בו כעין חג.

 מנהגים 
לזכר החג שעשה כהן גדול, נהגו הכוהנים במדינות צפון אפריקה שלא לעשות מלאכה ביום שלמחרת יום הכיפורים, והיו עורכים בו משתאות וחגיגות ומארחים ידידים רבים בהתאם ליכולתו הכלכלית של כל אחד.

בקרב בני משפחת כהן-סקלי, בעיר הכהנים דבדו וגם מחוצה לה, נקרא היום גם בכינוי "יום לגופראן". בג'רבה, אף היא עיר כהנים, נהגו להכין מערב יום הכיפורים תבשיל חצילים בשם "בראנייה".

הנוסע היהודי בן המאה ה-19, יעקב ספיר, דיווח כי בני ישראל בהודו ציינו ביום זה חג בשם "שילה סאן", וכי משפחות מסוימות בבומביי נהגו לערוך בו ביקורי נימוסין הדדיים. אליהו בירנבוים העיד על מנהג דומה בקהילת יהודי קוצ'ין.

מנהג דומה ביהדות אשכנז
מנהג דומה ל"יום שמחת כהן", המבוסס על אותו מקור, הוא מנהג חזני ראש השנה ויום הכיפורים, לקיים אסרו חג ליום הכיפורים ולעשות בו יום משתה ושמחה. מנהג זה מוזכר בספר המנהגים של קהילת וורמס, שכתב שמש הקהילה, ר' יוזפא שמש. הוא מציין שהייתה השתתפות של קופת הקהילה במימון המשתאות.

בקרב האשכנזים כונה היום: אין גאט'ס נאמען (למען האל), צו גאט'ס נאמען וכדומה, לציון העובדה שחזרו לומר בתפילה "האל הקדוש" לאחר עשרת ימי תשובה שבהם הייתה חתימת הברכה "המלך הקדוש".

 ראו גם 
 מראה כהן
 הימים שבין יום כיפור לסוכות

הערות שוליים

קטגוריה:חגי ישראל ומועדיו
קטגוריה:חגי תשרי
קטגוריה:יהדות אפריקה
קטגוריה:יום הכיפורים