קמאיאי

קמאיאי (בליטאית: Kamajai; בפולנית: Komaje, קומאיֶה; ביידיש: קאמיַי) היא עיירה קטנה במחוז פוניבז' שבליטא, בה התקיימה עד השואה קהילה יהודית.

העיירה נזכרת לראשונה בשנת 1541, ובשנת 1635 נבנתה בה כנסיית עץ ראשונה. בשנת 1863 נטלו תושבי העיירה חלק פעיל במרד ינואר נגד האימפריה הרוסית.

יהודי קמאיאי
בתחילת המאה ה-20 נמנו בעיירה 944 יהודים. בין מלחמות העולם פעל בעיירה בית ספר עברי מרשת תרבות, והתקיימה בה פעילות ציונית. טרם פרוץ מלחמת העולם השנייה התגוררו בעיירה כ-60 משפחות יהודיות. עם סיפוח ליטא לברית המועצות בשנת 1940 נאסרה הפעילות הציבורית היהודית בעיירה.

ב-26 ביוני 1941, במהלך מבצע ברברוסה, נכבשה העיירה בידי הגרמנים, כאשר עוד טרם כניסתם אליה, ערכו ליטאים מקומיים פוגרום ביהודיה. לאחר הכיבוש רוכזו יהודי העיירה בגטו קטן שהוקם בבית המדרש בה, וכעבור כמה שבועות גורשו הגברים לרוקישקיס, והנשים והילדים לאזור אובליאי, שם נרצחו בסוף אוגוסט 1941 עם הפליטים היהודים הנוספים שרוכזו במקומות אלו.

קישורים חיצוניים






קטגוריה:ליטא: עיירות
קטגוריה:ליטא: עיירות יהודיות
קטגוריה:שואת יהודי ליטא
קטגוריה:מחוז פוניבז'