יוסף אור

יוסף אוּר (יֶזֶ'רסקי; 15 באפריל 1904 – 4 באפריל 1984, ב' בניסן תשמ"ד) היה מתרגם ישראלי, מהבולטים בתרגום ספרות המופת הפילוסופית האירופית לעברית.

קורות חיים
יוסף בן זאב יז'רסקי (Jezierski) נולד בעיר לודז' שבפולין. בוגר הגימנסיה העברית בלודז'. בשנת 1925, כשהיה בן 21, עלה לארץ ישראל. למד באוניברסיטה העברית לתואר מוסמך במדעי הרוח (1933) ובהמשך השתלם באוניברסיטת פריז.

בעת לימודיו באוניברסיטה העברית החל לתרגם ספרי מופת פילוסופיים עבור הסדרה שייסד מורו, ח"י רות, ועד מהרה היה למתרגם הראשי של הסדרה. הספרים הודפסו תחילה בסטנסיל לשימושם של תלמידי החוג לפילוסופיה באוניברסיטה, ולבסוף יצאו לאור בהוצאת האוניברסיטה (מאוחר יותר הוצאת מאגנס).
נוסף על כתבים פילוסופיים, אור תרגם שירה צרפתית ורוסית ופרקים מכתבי זאב ז'בוטינסקי. בקיץ 1950 החל לעבוד במערכת "דברי הכנסת". בקיץ 1965 החל לשמש כעורך-משנה במערכת, עד פרישתו לגמלאות ב-1970.
אור היה רוויזיוניסט והיה חבר מערכת כתב העת "הירדן". התגורר כל ימיו בירושלים. בשנת 1958 נישא לחנה אור-לויתן.

בשנת 1951 זכה אור בפרס טשרניחובסקי לתרגומי מופת (לצדם של עדה צמח, אהרן אמיר, יצחק זילברשלג, ומנשה לוין). גם ב-1943 ציינה ועדת הפרס את תרגומיו המעולים.

חוקר הפילוסופיה גרשון ויילר כתב על אור כי הוא "תרם יותר מכל אדם אחר לתרגומה של הספרות הפילוסופית הקלאסית לעברית... מה גדול החוב שחייב לו קהל קוראי הפילוסופיה בעברית, ומה חבל שלא הקדיש אור את כל מאמציו בכל שנותיו לעיסוק זה בלבד". לדבריו, מורו ח"י רות אמר על אור כי הוא מתרגם שאינו זקוק לעורך. עוד נכתב עליו בעיתון "דבר" בידי הסופר והמתרגם יעקב דוד אברמסקי כי "יוסף אור יוסיף לנו דעת מימים ימימה. הוא מבני-האור. הוא נושא לפיד, לפיד-החכמה בישראל, ממרחיבי הגבולות, גבולות-הדעת. הוא הרחיב את דעתנו".

אור נפטר ב-1984 ונקבר בהר המנוחות.

תרגומים נבחרים
 רנה דקארט, מאמר על המתודה, 1930
 דויד יום, מסכת הטבע האנושי, 1930
 ג'ון סטיוארט מיל, התועלתיות, 1930
 ז'ן ז'ק רוסו, על האמנה החברתית, 1932
 דויד יום, מסכת טבע האדם, 1932
 רנה דקארט, הגיונות על הפילוסופיה הראשונית, בעריכת ח"י רות. 1932
 דוד יום, מחקר בדבר עקרוני המוסר 1934,
 ג'ון סטיוארט מיל, ממשל של נציגים, 1935
 ג'ון לוק, מסה על שכל האדם, 1935
 תומאס הובס, לוויתן, 1962
 גוטפריד וילהלם לייבניץ, מסות חדשות על שכל האדם, 1967
 אנרי ברגסון, ההתפתחות היוצרת, 1974
 אנרי ברגסון, מסה על הנתונים הבלתי אמצעיים של התודעה, 1977

לקריאה נוספת
 גצל קרסל, לקסיקון הספרות העברית בדורות האחרונים, כרך א', עמ' 49–50.

קישורים חיצוניים


 רוני חיימוביץ, מסכת טבע האדם ותרגומה לעברית על ידי יוסף אור , עבודה סמינריונית למרים שלזינגר, אוניברסיטת בר-אילן

הערות שוליים

קטגוריה:ישראלים ילידי פולין
קטגוריה:אנשי העלייה הרביעית
קטגוריה:מתרגמים ישראלים
קטגוריה:מתרגמים מצרפתית לעברית
קטגוריה:מתרגמים מאנגלית לעברית
קטגוריה:בוגרי האוניברסיטה העברית בירושלים
קטגוריה:עורכים ישראלים
קטגוריה:סגל הירדן
קטגוריה:עיתונאים ביישוב
קטגוריה:רוויזיוניסטים
קטגוריה:זוכי פרס טשרניחובסקי
קטגוריה:יהודים הקבורים בהר המנוחות
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1904
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-1984