טיתונוס

במיתולוגיה היוונית, טיתונוס (ביוונית: Τιθωνός), היה בן תמותה שזכה לחיי נצח אך לא לנעורי נצח.

אלת השחר (אאוס במיתולוגיה היוונית ואורורה במיתולוגיה הרומית) פגשה בן תמותה בשם טיתונוס והתאהבה בו. טיתונוס היה אמור, כמו כל בן-תמותה, להזדקן ולבסוף למות. ברצותה לחיות עם אהובה לנצח נצחים, אאוס/אורורה ביקשה מזאוס/יופיטר להעניק לטיתונוס חיי נצח. זאוס נענה למשאלתה, אבל המשאלה לא כללה את מניעת הזדקנותו של טיתונוס ולכן הוא הזדקן.

טיתונוס היה נסיך טרויאני מלידה, בנו של המלך לאומדון מנימפת מים (Ναϊάδες) בשם סטרימו (Στρυμώ). הסיפור מתואר באגון על התחרות בין הומרוס והסיודוס (Ἀγὼν Ὁμήρου καὶ Ἡσιόδου), בהמנון ההומרי לאפולו, בשני ההמנונים לאפרודיטה (למשל בהמנון הראשון לאפרודיטה, שורות 218–238) וכן אצל כותבים מאוחרים יותר. על פי ההמנון ההומרי לאפרודיטה, סופו של טיתונוס היה מר. כאשר ראתה אאוס שטיתונוס מזדקן, היא נעלה אותו בחדר בעל דלתות נוצצות, שם הוא, חסר כוח, זעק לעזרה שלא הגיעה, או, כפי שנכתב בגרסאות מאוחרות יותר - זאוס ריחם עליו והפך אותו לצרצר.

לאאוס וטיתונוס נולדו שני ילדים:
המלך ממנון שלבוש בשריון שנעשה על ידי הפייסטוס סייע לטרויה ואכילס הרג אותו.
המלך האתיופי אמתיון (Ἠμαθίων) שהרקולס הרג.

קישורים חיצוניים



הערות שוליים

קטגוריה:מיתולוגיה יוונית