אברהם יעקב סלוצקי

אברהם יעקב סלוצקי (ה'תרכ"א, 1861 - ה'תרע"ח, 1918) היה סופר ופובליציסט יהודי-רוסי (אוקראיני) ציוני דתי. הוגה שמו של המזרחי.

ביוגרפיה
בצעירותו למד לימודים תורניים קלאסיים, אך לאחר "החוקים הזמניים" שחוקקה ממשלת רוסיה נגד היהודים ב-1884, הפך לחובב ציון נלהב. בתחילה עבד במערכת כתב העת "המליץ", על מאמריו בכתב העת שעסקו בדרך כלל ברעיון הציוני נהג לחתום בפסבדונים איס"י הבבלי, המייצגים את ראשי התיבות של שמו וסיומו: אברהם יעקב סלוצקי. מאוחר יותר ירש מחותנו בית בנובגורוד-סיוורסקי, שאותה כינה בשם "קרתגו הצפונית". הוא עבר לגור בעיר והתפרנס מחנות גדולה שהייתה בבעלותו. הוא המשיך לשלוח לפרקים מאמרים לפרסום ב"המליץ".

הסופר וההיסטוריון שמואל ליב ציטרון אשר הקדיש פרק שלם לזכרו, בחיבורו "זכרונות ורשמים מימי בכורי חבת-ציון והציונות", מספר עליו בין היתר כמה היה נמרץ להשכנת שלום בקרב אנשי תנועת הציונות למרות הבדלי השקפות ביניהם. 

יזם וערך את שיבת ציון: קֹבץ מאמרי גאוני הדור בשבח יישוב ארץ ישראל, שראה אור בוורשה בשנת תרנ"ב, 1891–1892. שנערך לכבוד הוועד האודיסאי  החברה לתמיכת בני ישראל עובדי אדמה ובעלי מלאכה בסוריה וארץ ישראל. הציונים החילוניים כינו את הספר בזלזול "היתר מאה רבנים לרעיון הציוני", אבל בחוגים החרדיים הייתה לקובץ השפעה גדולה. 

בתשובה שפרסם הרצל לדברי הרב הראשי של וינה, ד"ר משה גִידֶמַן, שיצא נגד התנועה הציונית, מזכיר הרצל את ספרו של סלוצקי ומסתייע בו כך: 

הוא יסד את מרכז חובבי ציון בביאליסטוק. לפי שמואל ליב ציטרון סלוצקי "היה הראשון אשר הורה והוגה את הרעיון על דבר יסוד "המזרחי" והוא בהשתתפות הגאון המנוח רבי יצחק יעקב ריינס ירו אבן פנתה של פדרציה זו, התופסת היום מקום כל כך חשוב בתוך הציונות הכללית.". לפי שלמה אשכנזי היה סלוצקי זה שהגה את השם "המזרחי", ראשי וסופי תיבות של "מרכז רוחני", ככינוי לתנועת הציונות הדתית.

על אף חילוקי הדעות שלו עם תנועת "בני משה" ו"חובבי ציון" בכלל יצא, יחד עם שפ"ר ובעידודו של הרב שמואל מוהליבר, בשורת מאמרים חריפים נגד כותבי "פאסקוילים" שיצאו בעלילות שונות נגד "בני משה" ו"חובבי ציון". מאמרים אלה שכנעו חלק מהמקטרגים לחזור בהם מאישומיהם.

סלוצקי התבסס כלכלית ותכנן לעלות לארץ ישראל, אך נרצח עם אשתו ביחד עם עוד עשרות יהודים בפרעות שערכו בנובגורוד-סיוורסקי אחד מהצבאות הנצים במלחמת האזרחים בשנת תרע"ח-1918, ככל הנראה הצבא האדום בראשית חודש אפריל (ניסן) (בשל כך הוא מתואר לעיתים בספרות העברית הדתית בתואר "הקדוש"). בני הזוג סלוצקי לא השאירו אחריהם ילדים. מקום קבורתם לא נודע.

לקריאה נוספת
 שמואל ליב ציטרון, אברהם יעקב סלוצקי ב-אנשים וסופרים: זכרונות ורשמים מימי בכורי חבת-ציון והציונות, וילנה: ש. שרברק, 1922. עמ' 94–103 
 גאולה בת-יהודה, אנציקלופדיה לציונות הדתית, כרך ד, בערכו. עמ' 132–136 ,
 גאולה בת-יהודה, ראשון לראשונים - ר’ אברהם יעקב סלוצקי הי"ד, פורסם ב- סיני; ירחון לתורה ולמדעי היהדות. ירושלים. קכט-קל.

קישורים חיצוניים





כתביו



הערות שוליים

קטגוריה:פובליציסטים כותבי עברית
קטגוריה:יהודים אוקראינים
קטגוריה:חובבי ציון
קטגוריה:פעילי תנועת המזרחי
קטגוריה:אישים שהשתתפו בוועידות הקונגרס הציוני העולמי
קטגוריה:נספים בפרעות
קטגוריה:ביאליסטוק: אישים
קטגוריה:אישים שמקום קבורתם לא נודע
קטגוריה:רוסים שנולדו ב-1850
קטגוריה:נפטרים ב-1918