גופנה

גופנה (גופנא) הייתה בתקופת בית שני בירת חבל יישוב יהודי במרכז חבל בנימין, עורף חקלאי לירושלים ותנובת אדמתה, יין נסכים ושמן קשורה בטבורה לעבודת בית המקדש, ערש מרד החשמונאים.

מקובל לזהות את גופנה עם הכפר הפלסטיני הנוצרי בן זמננו ג'יפנה. על שם העיר הקדומה, מכונה כיום רכס ההרים שמצפון מערב לפסגות בשם "הרי גופנה" (גם: "הרי גופנא"). העיר מופיעה במפת מידבא.

 היסטוריה 
במקום התקיימה עבודת אדמה יהודית החל בתקופת בית ראשון, והיא נעשתה בירת חבל יהודי גדול ופורה בשומרון שהתקיים כל תקופת בית שני. נודעה בגפניה ועצי הזית, ובתעשיית יין בהובלת משפחות כהנים ידועות. בתוספתא מכונה העיר בשם "בית גופנין".

בספר חשמונאים א' ב' ט"ו-כ"ז; נמסר אודות הימלטותו בשנת 167 לפנה"ס של מתתיהו החשמונאי ובניו להרים לאחר שהתקומם כנגד גזרות אנטיוכוס אפיפנס, פרופ' מיכאל אבי-יונה זיהה את ההרים שאליהם נמלט כהרי גופנה.

גופנה נזכרת רבות בכתביו של יוסף בן מתתיהו. תחילה, נזכרת העיר בתיאור קרבותיו של יהודה המכבי. לאחר מכן נזכרת העיר בהקשר למכירתה בידי הרומאים לעבדים, ופדיונה לאחר שלא עמדה בעול המיסים שהוטל עליה על ידי קסיוס, טרם תקופתו של הורדוס.

בתיאור פרובינקיה יהודה מציין יוספוס את גופנה כמחוז השני בסדר המחוזות (טופארכיות) לאחר ירושלים, וכן מתאר כיצד נפלו העיר והמחוז שלה בידי גייסותיו של אספסיאנוס. לאחר מכן, מתאר יוספוס כי טיטוס עבר בגופנה הכבושה בדרכו לכיבוש ירושלים.

בזמן המרד הגדול נזכר יוחנן בן חנניה כמי שהתמנה למפקד המורדים במחוז גופנה ובמחוז עקרבת.
נראה שגם לאחר כישלון המרד המשיכה העיר להתקיים כיישוב יהודי. בתלמוד הירושלמי נזכר בית כנסת שבנו בני גופנה בציפורי, המכונה "כנישתא דגופנא דציפורין", ויש המשערים שהיו אלו בני גופנה שהוגלו לגליל לאחר דיכוי מרד בר כוכבא. העיר עדיין שגשגה תחת השלטון הביזנטי והערבי בשל מיקומה על נתיב סחר.

במאה ה-20 הוצע לזהות את הכפר ג'יפנה עם העיר המקראית עפני, אולם זיהוי זה הוא אינו ודאי.

 מאחז 
ביום רביעי כ"א בתמוז תשפ"ב כחלק ממבצע נרחב של תנועת נחלה לבניית מאחזים חדשים עלה גרעין התיישבות בנקודה שבין היישוב נחליאל שבגוש טלמונים לכפר הערבי ביתילו, שהחלה להיקרא גופנה. ביום העלייה עלו אלפי אנשים, שפונו למחרת על ידי כוחות מג"ב.. בכ"א בשבט תשפ"ג, בעקבות פיגוע הדריסה בשכונת רמות, חודשה הנוכחות במקום, ונבנו בו שלושה מבני קבע, שנהרסו ביום המחרת ובהמשך נבנו מחדש. כיום מתגוררות במקום מספר משפחות.

לקריאה נוספת
זאב וילנאי, הערך "גופנה", אנציקלופדיה אריאל, 1270–1271.

קישורים חיצוניים
 Mount Ephraim and Benjamin
 מאמר על הרי גופנא באתר jerusalemwalks.
 המחבוא של החשמונאים: הכירו את הרי גופנה, באתר בחדרי חרדים


הערות שוליים

קטגוריה:קהילות ויישובים יהודיים בארץ ישראל בתקופה החשמונאית
קטגוריה:יישובים יהודיים בארץ ישראל בתקופת בית שני
קטגוריה:מאחזים ביהודה ושומרון