ויקטור קלימה

ויקטור קלימה (בגרמנית: Viktor Klima; נולד ב-4 ביוני 1947) הוא פוליטיקאי אוסטרי מטעם המפלגה הסוציאל-דמוקרטית האוסטרית ואיש עסקים. קלימה היה קנצלר אוסטריה בין השנים 1997-2000.

 קריירה מוקדמת 
קלימה נולד בעיר שווכאט שבאוסטריה תחתית. בשנת 1969 החל לעבוד עבור חברת הנפט OMV שהייתה אז בבעלות המדינה. בעבודה זו עסק במשך שנים רבות עד לכניסתו לפוליטיקה בשנת 1992. בשנותיו האחרונות בחברה אף שימש כחבר במועצת המנהלים שלה.

 פוליטיקה 
על אף היותו איש עלום שם מבחינת רוב האוסטרים, מינה הקנצלר פרנץ ורניצקי בשנת 1992 את קלימה לתפקיד שר התחבורה והתעשייה הלאומית, עמדה בה החזיק קלימה עד 1996, אז מונה לתפקיד שר האוצר למשך שנה אחת.

 קנצלר אוסטריה 
עם התפטרותו של ורניצקי בשנת 1997, נבחר קלימה לתפקיד יו"ר המפלגה הסוציאל-הדמוקרטית והושבע כקנצלר אוסטריה, לאחר שחידש את הקואליציה הגדולה בין מפלגתו שלו לבין מפלגת העם האוסטרית בראשות וולפגנג שיסל, ששימש במהלך הקדנציה כסגנו. במרץ 1998 ביקר קלימה ביקור גומלין בישראל.

כאיש מרכז ניסה קלימה למשוך את מפלגתו מעט ימינה ואף פעל בכיוון זה. כדוגמה הוא המשיך להפריט נכסים של המדינה, והפחית בהדרגה מספר שירותים ציבוריים שנכללו עד אז תחת המדיניות של מדינת הרווחה. כתוצאה מכך, אחוז גבוה מבין המצביעים המסורתיים של המפלגה כמו מעמד הפועלים שלא היו מרוצים מפעולות אלו, העבירו את תמיכתם ליורג היידר, פופוליסט ימני קיצוני, ראש מפלגת החירות האוסטרית. עם זאת, כמו קודמו בתפקיד ורניצקי, קלימה הודיע שוב ושוב ובפומבי כי בשום אופן הוא לא יכניס את היידר לקואליציה.

בעקבות הפסד מפלגתו בבחירות אוקטובר 1999, וניסיונו הכושל ליצור קואליציה עם מפלגת העם, התפטר קלימה מתפקידו כיו"ר המפלגה, ואלפרד גוזנבאואר מונה במקומו. הממשלה הוקמה בסוף בידי וולפגנג שיסל, יושב ראש מפלגת העם, שבצעד שנוי במחלוקת יצר קואליציה יחד עם המפלגה הימנית-קיצונית מפלגת החירות האוסטרית.

מהלך זה עורר גל מחאות באוסטריה וברחבי אירופה, ובעוד המשא ומתן על הקמת ממשלה חדשה (בראשות מפלגת העם) על בסיס בחירות 1999 מתמשך, קלימה "קרא למנהיגי האיחוד האירופי לעזור להשפיע על המשא והמתן הקואליציוני", אמירה חסרת תקדים הקוראת להתערבות זרה בענייניה הפוליטיים של המדינה האוסטרית הריבונית, בעת שקלימה עדיין שימש כקנצלר בעת אמירתו זו. גם ראש ממשלת ישראל, אהוד ברק, שוחח עם מנהיגי צרפת, גרמניה וספרד במטרה ליזום מחאה משותפת נגד אפשרות זו. כאמור, המחאות לא השפיעו על התוצאה ובסופו של דבר הקים וולפגנג שיסל קואליציה יחד עם מפלגת החירות. בעקבות כך, החליטו ראשי הממשלות של 14 המדינות האחרות באיחוד האירופי להפסיק את שיתוף הפעולה עם ממשלת אוסטריה והטילו עליה סנקציות. אוסטרים תומכי הממשלה האשימו את אנשי המפלגה הסוציאל-דמוקרטית, ואת הנשיא תומאס קלסטיל בהטלת הסנקציות, ואף הטילו ספק בנאמנותם למדינה. כשהתברר למנהיגי אירופה שהסנקציות לא הועילו, החליטו לנרמל את היחסים עם אוסטריה.

 קריירה עסקית 
כמה שבועות לאחר ההפסד, בסיוע ידידו גרהרד שרדר, עזב קלימה את הפוליטיקה ותפס עמדת ניהול בכירה בחברת פולקסווגן בארגנטינה. בשנת 2006 מונה קלימה למנהלה הכללי של פעילות החברה בדרום אמריקה שם עבד עד לפרישתו מהחברה בשנת 2011.

 קישורים חיצוניים 

 ויקטור קלימה באתר הרשמי - בונדסקנצלר

 הערות שוליים 

קטגוריה:קנצלרי אוסטריה
קטגוריה:שרי האוצר של אוסטריה
קטגוריה:אוסטרים שנולדו ב-1947