כתובת זכור

250px|ממוזער|שמאל|הכתובת הקדמית במצבה
כתובת זַכּוּר (ידועה גם בשם מצבת זכור או אסטלת זכור; נכתב גם זַכֻּר), היא מצבה מלכותית של המלך זכור, שהיה מלך חמת וחדרך (הידועה גם בשם לֻעַש) בשטח סוריה של היום. הוא מלך במחצית הראשונה של המאה ה-8 לפנה"ס. תארוכה של הכתובת נתון בוויכוח בין החוקרים והוא נע בין 805–755 לפנה"ס. מספרה המקובל של הכתובת הוא KAI 202.

היסטוריה ותוכנה של המצבה
המצבה התגלתה בשנת 1903 על-ידי הארכאולוג הצרפתי אנרי פוניון  בחפירות ארכאולוגיות בתל אפיס - האתר הארכאולוגי המזוהה עם העיר חדרך, המוזכרת בכתובת. התל שוכן 45 ק"מ דרומית-מערבית לחלב, בשטח שבה שכנה בעת העתיקה ממלכת חמת. הכתובת פורסמה בשנת 1907. המצבה כללה במקורה גם דמות שעמדה מעל כתובת, אבל רק חלקה התחתון של הדמות שרד. בסיס המצבה כולל כתובת בשפה הארמית שרובה שרד. גובה חלק המצבה ששרד הוא 65 ס"מ, והרוחב הוא 13 ס"מ. על פי הכתובת אפשר להבין שפחות ממאה שנה לאחר קרב קרקר (853 לפנה"ס), שבזמנו מלך חמת היה המלך אירחולינה, שהיה ממוצא חתי, הגיעה לחמת התרבות הארמית, שהחליפה את זו החתית.

הכתובת מספרת על ברית של מלכים מסוריה בראשותו של בן-הדד בן חזאל, שצרה על העיר חזרך (היא חדרך המקראית), שהייתה עיר בירתו של זכור. הברית כללה 17 מלכים שצרו על העיר, בנו חומה וחפרו חפיר סביב חומותיה. זכור שמר אמונים למלך האשורי אדד-ניררי השלישי, שצר על ארם-דמשק וכבש אותה. לאחר מותו נחלשה ממלכת אשור, והארמים עלו על ממלכת חמת כדי לנקום בה. זכור התפלל וקיבל עזרה מהאלים אִלֻוֶר ובעל-שמים. בכתובת, בעל-שמים אומר לזכור שלא יפחד כי הוא יציל אותו. הרקע למאבק בין זכור ל-17 המלכים, שהביא למצור, לא מופיע בכתובת. הכתובת מתייחסת ומציגה את זכור כמלך שניצל על ידי האלים שלו.

בכתובת מוזכרים מספר אלים. האל בעל-שמים, בעלשמין, שהיה אל השמים והאל של המלוכה והממלכה, והאל אִלֻוֶר שהיה אלו הפרטי של המלך זכור. מוזכרים גם שמש ושחר, "אלוהי שמיים ואלוהי ארץ", ואולי גם אשרה, אך אזכורם מקוטע והקשרו לא ברור. הכתובת משמשת גם כהוכחה לאזכור מוקדם של עבודת הארמים את האל בעל-שמים.

לא כל שמות המלכים והממלכות שרדו בכתובת. השמות שמופיעים כוללים את בר-הדד השלישי בן חזאל מלך ארם(-דמשק), מלך בית אגוסי  ("בר־גש"), מלך קְוֵה, מלך עמק, מלך גורגום , מלך שמאל ומלך מלז.

 הטקסט ותעתיקו לעברית 
הטקסט המקורי נכתב בשפה הארמית, והוא מחולק לטקסט הכתוב בקדמת הכתובת, טקסט הכתוב בפאה השמאלית וטקסט קצר מאוד בפאה הימנית. הקריאה צריכה להיעשות בסדר זה, ככל הנראה. הכתובת ידועה בסימון KAI 202.

 מקור 
הצד הקדמי:

הצד השמאלי:

הצד הימני:

 תעתיק לעברית מודרנית 
הצד הקדמי:

צד שמאל:

צד ימין:

 ראו גם 
 רשימת כתובות כנעניות וארמיות

 קישורים חיצוניים 

הערך "חמת", אנציקלופדיה מקראית, כרך ג, הוצאת מוסד ביאליק, עמ 199-196
Scott B. Noegel ,The Zakkur Inscription, מתוך Mark W. Chavalas, ed. The Ancient Near East: Historical Sources in Translation. London: Blackwell (2006), 307-311.
 The Aramaic Inscription of Zakar, King of Hamath
 הכתובת באתר מוזאון הלובר

הערות שוליים

זכור
קטגוריה:סוריה: ארכאולוגיה
קטגוריה:ארמים
קטגוריה:ממצאים ארכאולוגיים מאבן
זכור