הקרב השני על המארן

הקרב השני על המארן (בצרפתית: Marne), המכונה גם קרב ריימס על שם העיר ריימס שבסביבתה התרחש, או "פרידנשטרום" (מתקפת השלום) על ידי הגרמנים, התחולל בשלביה האחרונים של מלחמת העולם הראשונה, בין 15 ביולי ל-6 באוגוסט 1918. הייתה זו ההתקפה הכוללת האחרונה אשר ערך הצבא הגרמני במסגרת מתקפת האביב, ולמעשה המהלך ההתקפי האחרון של הגרמנים בחזית המערבית במלחמת העולם הראשונה. התקפה זו נכשלה בשל התקפת נגד של צבאות מדינות ההסכמה, כולל השתתפות מסיבית של חיילים מארצות הברית. כן השתתפו בצד מדינות ההסכמה מאות טנקים. אם כי בתחילת אוגוסט הגרמנים בלמו את התקפת הנגד, הרי מכאן ואילך התקדמו צבאות מדינות ההסכמה ללא הרף, כמעט, עד לסופה של המלחמה.

רקע
עם חתימת הסכם ברסט-ליטובסק יצאה רוסיה מן המלחמה, והגרמנים מיהרו לנסות לנצל מצב זה, בטרם תספיק ארצות הברית למלא את מקומה באופן מסיבי. 
ב-21 במרץ 1918 הגרמנים פתחו במתקפת האביב, ובה הגיעו להישגים ניכרים, עת התקדמו עמוק לתוך שטח צרפת. במהלך התקדמותם, לראשונה מאז סתיו 1914, נשבר קיפאון מלחמת החפירות. עם זאת, למרות כל הישגיהם, ההתקפה הגרמנית נבלמה לאחר התקדמות של כ-50 ק"מ. בהתקפות נוספות שנערכו עד 12 ביוני הגרמנים אומנם התקדמו עוד, והגיעו עד לשאטו-ת'יירי (Château-Thierry), כ-80 ק"מ מפריס, אך שוב נבלמו. באמצע יולי, אריך לודנדורף, אשר היה ראש המטה, ולמעשה מפקד הצבא הגרמני, תכנן התקפה נוספת, על מנת לעקור את צבאות מדינות ההסכמה מפלנדריה ולהכות את הצבא הבריטי, אשר באותו שלב של המלחמה היה הצבא החזק והמנוסה מבין צבאות ההסכמה. כדי לסייע להתקפה האמורה, תוכננה התקפת הסחה בגזרת המארן, בסמוך לריימס.

הקרב
ההתקפה הגרמנית
ממוזער|טנק בריטי מדגם 'מארק 4' אשר נלכד והופעל על ידי הגרמנים
הגרמנים יצאו להתקפה ממזרח וממערב לעיר ריימס ב-15 ביולי 1918. ממזרח לעיר תקפו הארמיות הראשונה והשלישית של הצבא הגרמני בפיקודם של ברונו פון מודרה (Mudra) וקרל פון איינם (Einem), בהתאמה. לפקודתם עמדו 23 דיוויזיות. על אזור זה הגנה הארמייה הצרפתית הרביעית בפיקודו של הגנרל אנרי גורו (Gouraud), ולפקודתו ניתנה גם דיוויזיה אמריקנית אחת. 

באותו הזמן החלה התקפה ממערב לריימס על ידי הארמייה השביעית, בפיקודו של מקס פון בהן (Boehn), ובה 17 דיוויזיות, וכסיוע, גם הארמייה התשיעית של הצבא הגרמני, בפיקודו של יוהנס פון אבן (Eben). זו האחרונה תגברה את ההתקפה בשש דיוויזיות. על גזרה זו הגנה הארמייה הצרפתית השישית בפיקודו של ז'אן-מריה דגוט (Degoutte). לודנדורף קיווה כי יוכל להביא לבידודה של ריימס ולנעוץ טריז בתוך מערך ההגנה הצרפתי.

בעוד שהכוח שתקף ממזרח נבלם כבר באותו היום בשעה 11:00, הרי במערב הגרמנים הצליחו לחצות את המארן בחסות הפגזה כבדה של שלוש שעות, כולל פגזי גז. בחסות אותה הפגזה הם החלו לגשר על הנהר ב-12 נקודות שונות. כוחות אחרים חצו בסירות וברפסודות. עד הערב הגרמנים הצליחו להשיג ראש גשר באזור דורמן (Dormans), כ-40 ק"מ דרומית מערבית לריימס, בעומק של כ-6.5 ק"מ וברוחב של כ-14 ק"מ. הגנה עזה, הן של הצרפתים והן של האמריקנים, התקפות נגד, ואף 225 מטוסים צרפתיים אשר הטילו פצצות במשקל כולל של כ-40 טון, לא הצליחו למנוע את ההתבססות הגרמנית. 

רק לאחר הצטרפות קורפוס בריטי וכ-85,000 חיילים אמריקניים, יחד עם הארמייה הצרפתית התשיעית בפקוד אנטואן דה מיטרי (de Mitry), הצליחו צבאות ההסכמה, ב-17 בחודש, לבלום לבסוף את הגרמנים.

התקפת הנגד
אי הצלחת הגרמנים להבקיע את מערך ההגנה של צבאות מדינות ההסכמה, אפשרה למפקדן העליון, הגנרל פרדיננד פוש לפתוח ב-18 לחודש בהתקפת נגד. היווצרות בליטה במקום בו הגרמנים התקדמו במתקפת האביב, האריכה את קווי הגנתם של האחרונים, והעמידה את אגפיהם בסכנה. ההתקפה התמקדה בסואסון (Soissons), אשר בקצה המערבי של הבליטה, ובסביבותיה כלפי דרום. בהתקפה השתתפו הארמיות הצרפתיות השישית והעשירית בפיקוד שרל מנז'ן (Mangin), ובסך הכל 24 דיוויזיות צרפתיות, כולל שתי דיוויזיות אמריקניות תחת פיקוד הצרפתים. כן הופעלו כ-350 טנקים. לאלה הצטרפו עוד שמונה דיוויזיות אמריקניות תחת פיקוד אמריקאי וכוחות בריטיים. 
ממוזער|שמאל|מתקפת הנגד של מדינות ההסכמה
ביום ההתקפה הראשון התקדמו צבאות ההסכמה כשמונה ק"מ - מרחק ניכר במושגי מלחמת העולם הראשונה. באותו זמן, הן הארמייה הגרמנית התשיעית, והן הארמייה החמישית הצרפתית, בפיקוד אנרי מתייה ברטלו (Berthelot), ערכו התקפות הסחה ממזרח לחזית האמורה. ב-20 לחודש החלו צבאות ההסכמה במתקפה גם בחלק המזרחי של הבליטה. קורפוס איטלקי, אשר ערך קרב כבד בעמק הנהר ארדרה (Ardre) מול הגרמנים, איבד 9,334 חיילים מתוך כ-24,000 חייליו. קורפוס בריטי החליף את האיטלקים, חלף דרכם, והחל בהתקדמות של כשבעה ק"מ גם בגזרה זו. באותו יום החלו הגרמנים בנסיגה, ועד 3 באוגוסט נסוגו עד לקו ההתחלה של מתקפת האביב. תוך כדי נסיגתם, הגרמנים ניסו לבסס קו הגנה יציב, ואכן, ב-6 באוגוסט הצליחו לבלום את צבאות מדינות ההסכמה, אשר לנוכח קו הגנה גרמני איתן, נאלצו להפסיק את התקפת הנגד.

ממוזער|גייסות צרפתיים, תחת פיקודו של גנרל גורו, חמושים במכונות ירייה, ליד הריסות כנסייה בסמוך למארן, 1918

אחרית דבר
הקרב השני על המארן היה ניצחון חשוב למדינות ההסכמה. בעקבות הניצחון קיבל פרדיננד פוש את התואר "מרשל צרפת". מדינות ההסכמה אמנם איבדו בקרב כ-130,000 חיילים, אך הגרמנים, שמשאבי כוח האדם שלהם היו נחותים ממילא, איבדו כ-165,000 חיילים. מדינות ההסכמה הצליחו לשבות כ-30,000 גרמנים, כמו גם 793 תותחים וכ-3,000 מכונות ירייה. לנוכח כישלון הגרמנים בקרב השני על המארן, דחה לודנדורף את ההתקפה המתוכננת בפלנדריה ולבסוף ביטל אותה. 

קרב זה סימן מפנה אסטרטגי במהלך הקרבות בחזית המערב: גרמניה איבדה את היזמה ואת התנופה, ומכאן ואילך הייתה נתונה בנסיגה בלתי פוסקת, אם כי מסודרת יחסית. מדינות ההסכמה ניצלו את ההצלחה ויומיים מאוחר יותר, ב-8 באוגוסט 1918 פתחו במתקפת מאה הימים. מהלך דברים זה הביא את גרמניה להכרה שכבר לא תוכל לנצח במלחמה זו, ואכן, כשלושה חודשים לאחר מכן היא נכנעה.

לקריאה נוספת

קישורים חיצוניים


 תיאור של הקרב השני על המארן באתר אודות מלחמת העולם הראשונה: The Second Battle of the Marne, 1918
 תיאור חלקה של האוגדה הבריטית ה-62 בקרב המארן השני: British 62nd Division's part in the events

קטגוריה:מלחמת העולם הראשונה: 1918
קטגוריה:קרבות החזית המערבית במלחמת העולם הראשונה
קטגוריה:קרבות ארצות הברית במלחמת העולם הראשונה
קטגוריה:קרבות צרפת במלחמת העולם הראשונה
קטגוריה:קרבות גרמניה במלחמת העולם הראשונה
קטגוריה:מתקפת האביב
קטגוריה:1918 בצרפת