קצין ביקור סדיר

קצין ביקור סדיר, או בראשי תיבות קב"ס, הוא עובד האחראי לדאוג להגעה סדירה של תלמידים שמחויבים בחינוך חובה לבית ספר. בישראל קצין ביקור סדיר הוא עובד של מועצה מקומית.

רקע

על פי חוק לימוד חובה התש"ט - 1949 באחריות ההורה לילד בגיל לימוד חובה בין הגילאים 5–16 לדאוג לכך שהילד ילמד באופן סדיר ורציף. במידה והילד אינו לומד באופן סדיר, דינם של כל אחד מההורים מאסר למשך חודשיים או קנס כספי. ישנו סייג לחוק זה, הגורס כי דין זה אינו תקף במידה וההורה הוכיח בצורה משמעותית כי פעל מעל למצופה על מנת שהילד ילמד.

בשנת 2007 הורחבו החוק (ובכללו חובת "ביקור סדיר") לגילאים 3 עד 18. הרחבת החוק אוסרת על בתי ספר תיכוניים להרחיק תלמידים טרם מציאת מסגרת חלופית.

היסטוריה
עם הצעדים למימוש חוק חינוך ממלכתי, הודיע משרד החינוך על כוונה למנות קציני ביקור שיפקחו על רציפות התייצבות תלמידים בבתי הספר. שנה לאחר מכן הצהיר שר החינוך, בן ציון דינור, לקראת פתיחת שנת הלימודים, על כוונה לשנות את החוק כדי למנות קציני ביקור סדיר.

בנובמבר 1955 החליטה מועצת עירית ירושלים למנות קצין ביקור סדיר כדי לטפל בהיעדרות מבית הספר של תלמידים, שלהערכת העירייה הייתה גבוהה בירושלים מהממוצע הארצי של כ-5%. לקראת שנת הלימודים תשי"ח פעל משרד החינוך להגביר את ההתייצבות של תלמידים בבתי הספר, על ידי ניהול כרטיסיות לכל הילדים בגילאי חינוך חובה והפעלת קציני ביקור ברשויות שיטפלו בתלמידים לפני ההפנייה למשטרה. למרות זאת, עד אמצע שנות ה-60 חלק מהמועצות לא העסיקו קציני ביקור סדיר, בהיעדר תקציב. בהיעדר קצין ביקור סדיר, תפקידו מולא על ידי צוותי בתי הספר ועובדי סוציאליים של המועצה המקומית.

בתחילת שנות ה-70 הוקם במשרד החינוך "מחלקת קצין הביקור הסדיר" שריכז את הטיפול בתלמידים נושרים בעיירות פיתוח ושכונות מצוקה, שכן עד אמצע שנות ה-70 לא היו קציני ביקור סדיר בחלק מעיירות הפיתוח. בדו"ח שפורסם בשנת 1974 נטען שקציני ביקור סדיר טיפלו בכ-5500 ילדים ו-70% מהם הוחזרו ללימודים. בסקר של הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה שפורסם בשנת 1976 נמצא שקציני ביקור סדיר בקרו ב-81% מבתי הספר. במועצות מקומיות רבות היה קצין ביקור יחיד, שחלש על אלפי תלמידים. בשנת 1977 היו בישראל כ-180 קציני ביקור סדיר. בשנת 1986 ירד מספר קציני הביקור הסדיר של משרד החינוך ל-100.

תפקידי קצין ביקור סדיר
תפקידו של קצין ביקור סדיר כולל איתור תלמידים נושרים או בסכנת נשירה, טיפול בתלמידים שאותרו בניסיון לדאוג לביקור סדיר במסגרת חינוכית, ודיווח.

האיתור מתבצע על פי דיווחים של מסגרות חינוכיות המדווחות על היעדרויות, וכן דרך איתור תלמידים שאינם רשומים באף מסגרת חינוכית. תלמידים בסכנת נשירה, שמרבים להיעדר מבית הספר מכונים נושרים סמויים, בעוד תלמידים שכלל אינם מגיעים לבית הספר מכונים נושרים גלויים. בטיפול בנושרים קצין הביקור מנסה לשבץ תלמידים במסגרות חינוכיות חלופיות, ולעיתים מפנה לוועדות פטור המאשרות חינוך ביתי. הקב"ס גם משבץ תלמידים למסגרות תמיכה חוץ בית ספריות כמו מועדוניות בשעות אחר הצהריים, וטיפול על ידי עובדי קידום נוער, ומסגרות תוך בית ספריות כמו תוכנית מל"א שבה מצטרפות מורות וחיילות בתחומי בית הספר ונותנות מענה לתלמידים הנמצאים בסכנת נשירה. כמו כן, קיימות תוכניות לימוד כדוגמת אמ"ץ ונחשו"ן שמטרתם לסייע לימודית תוך הכנת תיק לימודי אישי.

הקב"ס מדווח על בסיס חודשי למשרד החינוך ולמנהל החינוך של המועצה המקומית על התלמידים שבאחריותו.

לפי סקר ארצי של מכון ברוקדייל, 75% מן הקב”סים הן נשים, וכמעט לכולם השכלה אקדמית (ל-98% יש השכלה אקדמית בעיקר בתחומי לימוד חינוכיים-טיפוליים, ול-97% יש תעודת הוראה וותק של כעשור כמורים). כל קב”ס מטפל בעניינם של 107 תלמידים (נושרים סמויים ונושרים גלויים) בממוצע במהלך שנת לימודים, הלומדים בעיקר בחטיבות הביניים ובחטיבות העליונות. רוב התלמידים שבטיפול הקב”סים (67%) מתאפיינים בקשיים בתפקוד, כמו קשיים לימודיים או רגשיים.

הערות שוליים

קטגוריה:ישראל: חינוך