קארל וימן

קארל אדווין וימן (באנגלית: Carl Edwin Wieman; נולד ב-26 במרץ 1951) הוא פיזיקאי אמריקאי, שיחד עם וולפגנג קטרלה ואריק קורנל, זכה בפרס נובל לפיזיקה בשנת 2001 על יצירת עיבוי בוז-איינשטיין בפעם הראשונה.

 חייו האישיים 
וימן נולד לאורר ואליסון בקורווליס שבאורגון, ארצות הברית. לוימן ארבעה אחים ואחיות. אביו עבד במנסרה ואימו הייתה עובדת סוציאלית. בכיתה ז' למד בבית הספר בעיירה פלימות'. לפי וימן למורה שלו למדעים רון טוביאס, הייתה השפעה גדולה עליו והוא עדיין זוכר את השיעורים וההסברים שלו מבית הספר על מבנה האטומים והטבלה המחזורית. בהמשך נרשם לבית הספר התיכון שבקורווליס והשתתף בתחרויות שחמט ושיחק בנבחרת הטניס. אחד המורים שלו מהתיכון אמר עליו "ילד רציני שלעולם לא קיבל שום דבר רע". בשנת 1984 נישא וימן לשרה גילברט (Sarah Gilbert). הוא הכיר אותה כאשר עבדה על הדוקטורט שלה. הם רצו להתחתן זמן קצר לאחר שהכירו אך לבסוף התחתנו רק אחרי ששרה סיימה את הדוקטורט שלה.

 הקריירה האקדמית והמדעית 
לאחר שסיים את לימודיו בבית הספר ב-1969, סיים תואר ראשון באוניברסיטת MIT בשנת 1973 ותואר שלישי באוניברסיטת סטנפורד בשנת 1977. תחילתה של הקריירה המדעית שלו הייתה בתור מתמחה אצל חוקר באוניברסיטת מישיגן. לאחר מכן וימן מונה לעוזר של פרופסור לפיזיקה. בשנת 1984 וימן עבר לאוניברסיטת קולורדו ולאחר שלימד שלוש שנים באוניברסיטה מונה לפרופסור. וימן ואריק קורנל (מהמכון הלאומי לתקנים וטכנולוגיה) החלו במחקר בשנת 1990 שהוביל לכך שבשנת 2001 יזכו בפרס נובל לפיזיקה ביחד עם וולפנג קטרלה (מ-MIT). הם זכו בפרס על יצירת עיבוי בוז-איינשטיין לראשונה. עיבוי בוז איינשטיין היא תופעה שמתרחשת בבוזונים, בטמפרטורות של כמה עשרות ננו-קלווין מעל האפס המוחלט (-273.15 מעלות צלזיוס) שבה חלקיקים רבים נדחסים לרמת האנרגיה הנמוכה ביותר של מערכת קוונטית ובעצם משנים מצב צבירה לגז בוזונים מנוון. התופעה נחזתה על ידי אלברט איינשטיין וסאטינדרה נאת בוז בשנת 1924. אבל יצירת העיבוי נעשתה לראשונה על ידי הזוכים בפרס רק בשנת 1995. משנת 1985 עד 2007 היה וימן עמית במכון JILA (Joint Institute for Laboratory Astrophysics), ובין השנים 1993 ל-1995 שימש כיושב ראש המכון. וימן הקים את CWSEI (The Carl Wieman Science Education Initiative) בשנת 2006. שנה לאחר מכן עזב וימן את אוניברסיטת קולורדו ועבר לאוניברסיטת קולומביה הבריטית שם היה פרופסור לפיזיקה ודירקטור ב-CWSEI. בין השנים 2010 ו-2012 וימן היה דירקטור חבר במשרד המדע והטכנולוגיה של הבית הלבן. בשנת 2013 וימן עבר למחלקת הפיזיקה ולבית הספר הגבוה לחינוך של אוניברסיטת סטנפורד.

 תארים ופרסים 
 פרס לורנס לפיזיקה 1993
 פרס דייויסון-גרמר 1994
 מדליית איינשטיין לחקר הלייזר 1995
 נבחר לאקדמיה הלאומית למדעים 1995
 פרס Newcomb Cleveland 1996
 פרס פריץ לונדון לפיזיקה בטמפרטורות נמוכות 1996
 פרס בינלאומי למדע ע"ש המלך פייסל 1997
 מדליית לורנץ 1998
 נבחר לאקדמיה האמריקאית לאמנות ומדעים 1998
 פרס Schawlow למדעי הלייזר 1999
 מדליית בנג'מין פרנקלין לפיזיקה 2000
 פרס נובל לפיזיקה 2001
 פרס ה-NSF למורים מכובדים בתחום ה-SMET 2001
 פרופסור השנה בארצות הברית 2004
 מדליית Oersted 2007
 נבחר לאקדמיה הלאומית לחינוך 2008
 פרס Vollum על הישג מכובד במדע ובטכנולוגיה 2009
 פרס על מחקר בתחום החינוך המדעי 2011
 פרס מפעל חיים על חינוך מדעי 2012

 קישורים חיצוניים 



 וימן באתר של הפקולטה לפיזיקה באוניברסיטת סטנפורד
 וימן באתר הספר הכחול של מדינת אורגון
 וימן באתר NNDB


 הערות שוליים 

קטגוריה:זוכי פרס נובל לפיזיקה
קטגוריה:זוכי פרס נובל אמריקאים
קטגוריה:זוכי מלגת גוגנהיים
קטגוריה:חברי האקדמיה הלאומית למדעים של ארצות הברית
קטגוריה:זוכי מדליית בנג'מין פרנקלין
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1951