גרשון תנחום ממינסק

רבי גרשון תנחום ממינסק (ראשי תיבות: הרג"ת; ה'תקס"ב, 1802 - ט"ו באדר א' ה'תרמ"א, 14 בפברואר 1881) היה ראש ישיבה, רב ופוסק הלכה ליטאי. בסוף ימיו היה הסמכות ההלכתית העליונה במינסק.

ביוגרפיה
נולד לרב אליהו בנימין, בן בנו של ר"י בן רבי שמואל שמלקא מאוסטרהא, בנו של מהר"ם ז"ק אב"ד ור"מ לבוב. למד אצל רבי הירשל מסלנט ורבי אלי'נקה רגולר.

כיהן כראש הישיבה בקלויז בלומקה'ס במינסק, ישיבה שהוקדשה בידי אשה בשם בלומקה (בלומה) שעלתה לעת זקנה לארץ ישראל. ישיבה זו הייתה המפורסמת ביותר באזור מינסק, ונחשבה כמכינה לקראת לימודים גבוהים בישיבת וולוז'ין. מתלמידיו היו: הרב שלמה אלישיב (הלש"ם); רבי אברהם, ראש הישיבה בקלויז בלומקה'ס במינסק; הרב חיים שלום שחור, רב בקהילות שונות בפרוסיה ובארצות הברית; הרב אליהו סטאמלער, מו"צ בפרבר נובוגרוד בווילנה והרב אברהם יעקב גרשון לסר, רב בכמה עיירות בליטא ואחר כך בשיקגו, ונשיא אגודת הרבנים דארצות הברית וקנדה.

בשנות ה-40 של המאה ה-19 עשה תקופה בגרמניה בשל מחלה, ואת מקומו במסירת שיעורים בישיבה מילא יוסף דוב הלוי סולובייצ'יק, אז בחור בישיבת וולוז'ין, שנישואיו הראשונים התקיימו בזמן שכיהן כממלא מקום ראש הישיבה במינסק. רבי גרשון תנחום היה מעורב בפעילות ציבורית ושותף בשנות ה-50 של המאה ה-19 לפעילות הרבנית בנושא גזירת הראזריאדים וגזירת הגדלת מכסות הגיוס לצבא הצאר, לצד אחרים מגדולי רבני האימפריה הרוסית, כמו: רבי ישראל מסלנט, רבי אליהו לוינזון מקרטינגה (ר' אלי' קרטינגר), רבי יעקב באריט, רבי יוסף פיימר והאדמו"ר הצמח צדק מלובביץ'. בשל בריאותו הלקויה נאלץ במשך השנים לשוב מספר פעמים למרחצאות מרפא במערב אירופה ויצר בשהותו שם קשרים עם אישים מרכזיים ביהדות מערב אירופה כמו האחים הירש מהלברשטט, עקיבא וצבי הירש להרן מאמסטרדם, ושמעון זאב בן קלמן קרל רוטשילד "הברון הצדיק מפרנקפורט" (חמיו של הנדיב הידוע). הם סייעו לו בהמשך בהדפסת ספריו ועירבו אותו בפעילות ציבורית בנושאי שמרנות יהודית.

בעת פולמוס אתרוגי קורפו פרסם חוות דעת הלכתית ב"הלבנון" להיתר אתרוגי קורפו, בתוספת עדות לפיה רבי עקיבא איגר ורבי יעקב ברוכין מקרלין נהגו לברך בקביעות על אתרוגים אלו. הוא עמד לצד רבני מנטובה המחמירים בעת פולמוס יום טוב שני של גלויות שהתעורר באיטליה.

מאז פטירתו של רבי דוד טביל, לא מונה רב במשרה רשמית למינסק, שקהילתה מלאה בתלמידי חכמים מופלגים. רק לאחר פטירתו בט"ו באדר א' ה'תרמ"א ופטירתם של תלמידי חכמים נוספים, הוחלט למנות רב רשמי לעיר, לאחר דחיות חוזרות ונשנות של המשרה בידי הרב דוד פרידמן, נבחר לתפקיד הרב ירוחם יהודה ליב פרלמן.

חתניו היו: הגביר בצלאל טְרֶפֶל, והרב אברהם מאיר אפשטיין, מחבר "מנחה בלולה".

ספרו
ספרו אילנא דחיי נחלק לשלושה חלקים:
 חלק א: על הטור והשו"ע או"ח. הלברשטאט: ירוחם פישל, תר"ך
 חלק ב: שו"ת על הלכות חמץ ומצה ועל הלכות לולב. ווילנא: ש"י פין וא.צ. ראזענקאנץ. תרכ"ה 1864
 חלק ג: שו"ת על כבוד יום טוב ראשון ויום טוב שני של גלויות. ווילנא: אברהם יצחק דווארעץ. תרכ"ה 1865

לקריאה נוספת
 משה צינוביץ, מיר: תולדות ישיבת מיר, תל אביב תשמ"א, רבי גרשום תנחום, עמ' 18–20

קישורים חיצוניים

 מ. צינוביץ, רבנים ילידי מיר גדולי־התורה בחו"ל: הגאון ר' גרשון תנחום, בתוך: ספר מיר, ירושלים תשכ"ג, 439–440 ( תמונה מס. 224)
ספרו


הערות שוליים

קטגוריה:רבנים ליטאים
קטגוריה:מינסק: רבנים
קטגוריה:מחברי ספרי הלכה
קטגוריה:מחברי ספרי שו"ת
קטגוריה:ילידי 1802
קטגוריה:נפטרים ב-1881