אדוארדו בריסו

מנואל אדוארדו בריסו (בספרדית: Manuel Eduardo Berizzo; נולד ב-13 בנובמבר 1969) הוא כדורגלן עבר ארגנטינאי ששיחק בעמדת הבלם, וכיום מאמנה של לאון מליגת העל המקסיקנית.

ככדורגלן החל בריסו, שזכה לכינוי טוטו, את דרכו בניואל'ס אולד בויס, ובהמשך שיחק בריבר פלייט ובליגות הבכירות במקסיקו, צרפת וספרד. כמו כן, רשם בריסו 13 הופעות במדי נבחרת ארגנטינה.

כמאמן הוביל בריסו את או'היגינס הצ'יליאנית לאליפות צ'ילה הראשונה אי פעם בתולדותיה.

 קריירת משחק 
בריסו החל את דרכו המקצועית בשנת 1988 בקבוצת ניואל'ס אולד בויס מליגת העל הארגנטינאית. שנה אחר כך כבר תפס מקום של קבע במרכז ההגנה של הקבוצה. בעונת  הגיע לקבוצה המאמן מרסלו בייאלסה, תחתיו רשם בריסו את אחת מעונות השיא בקריירה שלו. ההגנה של ניואל'ס הייתה הטובה ביותר בטורניר האפרטורה, בו סיימה במקום הראשון, והשלישית בטיבה בטורניר הקלאוסורה, על אף שניואל'ס סיימה במקום השמיני. באותה עונה נקבעה האלופה בצמד מפגשים בין מנצחות האפרטורה והקלאוסורה, וניואל'ס גברה על בוקה ג'וניורס בתום בעיטות הכרעה כדי לזכות באליפות ארגנטינה. הקבוצה, עם בריסו במרכז ההגנה, הוסיפה תואר אליפות נוסף, לאחר שזכתה גם באליפות הקלאוסורה .

בקיץ 1992 עבר בייאלסה לאמן את אטלס ממקסיקו, וכעבור שנה צירף אליו את בריסו. הוא היה לבלם הרכב קבוע במדי הקבוצה, הוסיף לשחק בה גם אחרי עזיבתו של בייאלסה. ב-1996 חזר בריסו לארגנטינה, כשחתם במדי ריבר פלייט אותה אימן אז רמון דיאס. היה לו חלק משמעותי בקבוצה שזכתה בשלושה תוארי אליפות רצופים, אפרטורה 1996, קלאוסורה 1997 ואפרטורה 1997. בנוסף לשני תארים אלו, הוסיפה ריבר וזכתה במהדורה העשירית והאחרונה של הסופרקופה סודאמריקנה, לאחר שגברה במפגש גמר כפול על סאו פאולו הברזילאית. בריסו פתח בהרכב ריבר בשני מפגשי הגמר.

לקראת עונת  עבר לראשונה לקבוצה אירופית, כשחתם במדי אולימפיק מרסיי הצרפתית. הקבוצה עברה עונה לא קלה בליגה הבכירה. סגנית האלופה המכהנת נאבקה באותה עונה כנגד הירידה, ובריסו לא הצליח להתאקלם בקבוצה. לאחר חצי עונה בה רשם 13 הופעות ליגה ושבע הופעות בליגת האלופות, הושאל בחזרה לריבר פלייט ממנה הגיע. באותה שנה הספיק לזכות עם ריבר בפעם השלישית באליפות, כשהקבוצה סיימה ראשונה בטורניר הקלאוסורה של שנת 2000.

בינואר 2001, במהלכה של עונת , הצטרף לסלטה ויגו מהליגה הספרדית. הוא הספיק לערוך 17 הופעות ליגה באותה עונה במדי הקבוצה. בעונתו המלאה השנייה במדי סלטה, עונת , היה לו חלק משמעותי בהעפלתה של סלטה לראשונה בתולדותיה לליגת האלופות, לאחר שרשם 27 הופעות ליגה בדרך למקום הרביעי בטבלה. במהלך עונת  השלימה סלטה את העפלתה לשלב הבתים, וצלחה גם אותו בדרך להדחה בשמינית הגמר על ידי ארסנל. בליגה הספרדית רשמה סלטה עונה חלשה מאוד, וסיימה מקום אחד לפני האחרון שהוביל אותה לליגת המשנה. גם בריסו, שרשם חמש הופעות עם הקבוצה בליגת האלופות, רשם עונה אישית חלשה בליגה, כשהורחק בכרטיס אדום ארבע פעמים במהלך העונה. בעונת  סגל הקבוצה השתנה משמעותית, אך בריסו נותר בקבוצה. על אף שהיה בשלהי קריירת המשחק, הוא רשם 11 הופעות ליגה בדרך למקום השני והחזרה המהירה לליגה הבכירה.

לאחר ההעפלה שוחרר מהקבוצה, ועבר בעונת  לעונת פרישה במדי קדיס, במדיה ירד שוב לליגת המשנה. בסיום העונה פרש בריסו ממשחק פעיל בגיל 37.

 נבחרת ארגנטינה 
בריסו רשם את הופעת הבכורה שלו במדי נבחרת ארגנטינה תחת המאמן דניאל פסארלה ב-9 באוקטובר 1996 מול  במסגרת מוקדמות מונדיאל 1998. כחצי שנה אחר כך, נכלל בריסו בסגלו של פסארלה לקופה אמריקה 1997, שם רשם הופעה אחת בלבד, בהפסד ברבע הגמר ל, במהלכו הורחק לאחר שצבר שני כרטיסים צהובים.

בריסו לא נכלל בסגל ארגנטינה למונדיאל 1998, שאחריו הוחלף פסארלה במאמנו לשעבר של בריסו, מרסלו בייאלסה. בריסו חזר לסגל של בייאלסה לקראת קופה אמריקה 1999, אך לא קיבל במהלכו דקות משחק.

הופעתו האחרונה של בריסו במדי ארגנטינה הייתה ב-15 בנובמבר 2000, כשנכנס כמחליף לשבע דקות בניצחון החוץ 0–2 על  במסגרת מוקדמות מונדיאל 2002. בריסו שבר את קרסולו בפברואר 2002, ובכך איבד סיכוי להשתתף בטורניר מונדיאל 2002 באותו הקיץ.

בסך הכל רשם בריסו 13 הופעות במדי נבחרת ארגנטינה.

 קריירת אימון 
ביולי 2007, כשנה לאחר פרישתו ממשחק, התמנה בריסו לתפקיד עוזרו של מאמנו לשעבר, מרסלו בייאלסה, בנבחרת צ'ילה, וליווה את המאמן במהלך טורניר מוקדמות מונדיאל 2010. במהלך הטורניר, ב-10 באוקטובר 2009, הוא הורחק מהספסל במהלך ניצחון החוץ 2–4 על , ונקבע לו עונש הרחקה מארבעה משחקים. בעקבות העונש, הוא החמיץ את כל משחקי של צ'ילה במונדיאל 2010 בדרום אפריקה, ולמעשה סיים את תפקידו בנבחרת.

בפברואר 2011 התמנה לתפקיד ראשון כמאמן ראשי, בקבוצת אסטודיאנטס לה פלאטה מליגת העל הארגנטינאית. הוא החליף בתפקיד את אלחנדרו סאבלה, שהתפטר מתפקידו זמן קצר לפני פתיחת טורניר הקלאוסורה של אותה שנה. בריסו לא הצליח להוביל את הקבוצה להצלחה, והתפטר כבר בחודש מאי של אותה שנה, עוד בטרם סיום עונת הקלאוסורה, עקב התוצאות שהשיגה קבוצתו.

בתחילת שנת 2012 חזר לצ'ילה, הפעם כמאמן קבוצת או'היגינס. עונת הבכורה של בריסו על הקווים הייתה עונת האפרטורה , במהלכה הוביל את או'היגינס למקום השני בטבלה, ומשם לגמר הפלייאוף - שם הפסידה קבוצתו את האליפות לאוניברסידד דה צ'ילה, לאחר בעיטות הכרעה בסיום מפגש הגמר הכפול. היה זה הישג השיא של הקבוצה בהיסטוריה עד אז. בעונת  סיימה הקבוצה בשוויון נקודות עם אוניברסידד קאתוליקה, מה שהוביל למפגש גמר בין הקבוצות על הזכייה בתואר האליפות. או'היגינס גברה על יריבתה 0–1 משער ניצחון של פדרו פבלו הרננדס, וזכתה לראשונה בתולדותיה באליפות צ'ילה. ב-3 במאי 2014 הוביל בריסו את קבוצתו לזכייה במפעל שנוסד שנה קודם לכן, הסופר קאפ הצ'יליאני. או'היגינס הייתה לקבוצה השנייה בהיסטוריה שזוכה בתואר.

לקראת עונת  זכה בריסו לתפקיד האימון הראשון שלו באירופה, כשהגיע לקבוצה בה שיחק בעברו, סלטה ויגו. הוא החליף בתפקיד את לואיס אנריקה, שעבר לאמן את ברצלונה. עונת הבכורה שלו בתפקיד עברה בהצלחה יחסית, כשהקבוצה סיימה במקום השמיני בטבלה, רק מקום אחד מתחת למקום המקנה השתתפות במפעל אירופי. מדובר היה בשדרוג של מקום אחד ממיקומה עונה קודם לכן תחת לואיס אנריקה. בין היתר השיגה קבוצתו במהלך העונה תוצאות מרשימות כמו ניצחון ביתי 0–2 על אתלטיקו מדריד, וניצחון חוץ 0–1 על ברצלונה בקאמפ נואו.

ב-27 במאי 2017 מונה למאמן סביליה. ב-21 בנובמבר, במהלך מחצית המשחק מול ליברפול במסגרת ליגת האלופות במצב של 0–3 לאנגלים, הודיע בריסו לשחקניו כי חלה בסרטן הערמונית. במחצית השנייה שבו שחקניו של בריסו מפיגור 0–3 לשוויון 3-3 בתוך תוספת הזמן של המשחק. מאוחר יותר אישר המועדון את דבר מחלתו של המאמן. ב-15 בדצמבר 2017 חזר בריסו לאמן את סביליה במשחק נגד לבאנטה שהסתיים ב-0-0. שבוע לאחר מכן פוטר מאימון הקבוצה.

ב-31 במאי 2018 מונה למאמן אתלטיק בילבאו. ב-4 בדצמבר פוטר מתפקידו לאחר ניצחון אחד ב-15 משחקים.

ב-18 בפברואר 2019 מונה לאימון נבחרת פרגוואי. ב-2022 מונה למאמנה של צ'ילה. ב-2024 מונה למאמנה של לאון מליגת העל המקסיקנית.

 תארים 
שמאל|ממוזער|200px|בריסו כמאמן או'היגינס, 2012

 תארים כשחקן 
 ניואל'ס אולד בויס
 אליפות ארגנטינה (2): ,  (קלאוסורה)

 ריבר פלייט
 אליפות ארגנטינה (4):  (אפרטורה),  (קלאוסורה),  (אפרטורה),  (קלאוסורה)
 סופרקופה סודאמריקנה (1): 

 תארים כמאמן 
 או'היגינס
 אליפות צ'ילה:  (אפרטורה)
 הסופר קאפ הצ'יליאני: 

 סטטיסטיקות 
 מועדונים 
עונהקבוצהליגהבליגההופעותשעריםניואל'ס אולד בויסליגת העל הארגנטינאית20291374323262אטלסליגת העל המקסיקנית323356271ריבר פלייטליגת העל הארגנטינאית341301301אולימפיק מרסייליג 1130ריבר פלייטליגת העל הארגנטינאית162140סלטה ויגולה ליגה171201272272ליגה אדלנטה110קדיסלה ליגה140סך הכל בקריירה47331

 נבחרת לאומית 

 נבחרת ארגנטינהשנההופעותשערים199630199730199820199940200010סה"כ130

קישורים חיצוניים 



 הערות שוליים 

קטגוריה:בלמי כדורגל ארגנטינאים
קטגוריה:כדורגלנים ארגנטינאים
קטגוריה:כדורגלני ניואל'ס אולד בויס
קטגוריה:כדורגלני אטלס
קטגוריה:כדורגלני ריבר פלייט
קטגוריה:כדורגלני אולימפיק מרסיי
קטגוריה:כדורגלני סלטה ויגו
קטגוריה:כדורגלני נבחרת ארגנטינה
קטגוריה:כדורגלני קופה אמריקה 1997
קטגוריה:כדורגלני קופה אמריקה 1999
קטגוריה:מאמני כדורגל ארגנטינאים
קטגוריה:מאמני אסטודיאנטס לה פלאטה
קטגוריה:מאמני סלטה ויגו
קטגוריה:מאמני סביליה
קטגוריה:מאמני אתלטיק בילבאו
קטגוריה:מאמני נבחרת פרגוואי בכדורגל
קטגוריה:מאמני נבחרת צ'ילה בכדורגל
קטגוריה:מאמני קופה אמריקה 2019
קטגוריה:מאמני קופה אמריקה 2021
קטגוריה:ארגנטינאים שנולדו ב-1969