זכות בחירה אוניברסלית

ממוזער|מנהיגות WSPU אני קני (שמאל) וכריסטבל פנקהרסט, 1908
זכות בחירה אוניברסלית היא זכות בחירה הניתנת לכל האזרחים הבוגרים. במדינות, בהן נהוגה זכות בחירה אוניברסלית, הזכות אינה מוגבלת על ידי גזע, מין, דת, מצב בריאותי או מעמד חברתי.
בתחילה, כשהונהגה זכות הבחירה האוניברסלית, היא לא כללה את הנשים ורק בעקבות מאבק הנשים לזכות בחירה לנשים הורחבה הזכות הזאת, בהדרגה, במדינות השונות.

ישנן שונות בין המדינות מבחינת היקף זכות הבחירה האוניברסלית; גיל המינימום הוא בדרך כלל בין 18 ל-25 שנים, יש הגבלות לגבי אסירים או על בסיס אי-כשירות שכלית או נפשית. רוב המדינות מחייבות להיות בעל אזרחות כתנאי לזכות בחירה, ואינן מעניקות זכות בחירה לאנשים בעלי מעמד תושב. כך לדוגמה לתושבי מזרח ירושלים הערבים הגרים בשטח שסופח למדינת ישראל ב-1967, אין זכות בחירה לכנסת.

במדינות הדמוקרטיות המודרניות הראשונות הגבילו הממשלות את ההצבעה לבעלי רכוש ועושר, שפירושו כמעט תמיד היה מיעוט מאוכלוסיית הגברים. בכמה מדינות היו קיימות מגבלות אחרות, כמו לחייב את המצביעים להיות בני דת מסוימת. בכל הדמוקרטיות המודרניות מספר האנשים שיכולים להצביע גדל בהדרגה עם הזמן. במאה ה-19 היו תנועות רבות שדגלו בזכות בחירה אוניברסלית, בעיקר באירופה, בריטניה וצפון אמריקה.

היסטוריה
צרפת, על פי חוקת 1793, הייתה המדינה הגדולה הראשונה שנתנה זכות בחירה לכל הגברים הבוגרים, אם כי מעולם לא נעשה בה שימוש רשמי בפועל (החוקה של 1793 בוטלה מיד לפני יישומה). הרפובליקה של האיטי נתנה זכות בחירה אוניברסלית לגברים בשנת 1816. הרפובליקה הצרפתית השנייה הנהיגה את זכות בחירה אוניברסלית לאחר המהפכה בשנת 1848.

בעקבות המהפכות בצרפת, הוקמו תנועות ברחבי העולם המערבי למען זכות בחירה אוניברסלית בראשית המאה ה-19, שהתמקדותחילה בהסרת הדרישות לבעלות על רכוש כתנאי להצבעה. בשנת 1867 נתנה הקונפדרציה הצפון-גרמנית זכות בחירה לכל הגברים הבוגרים. בארצות הברית בעקבות מלחמת האזרחים האמריקאית שוחררו העבדים והוענקו להם זכויות של אזרחים, כולל זכות בחירה לזכרים בוגרים (אם כי כמה מדינות קבעו מגבלות במידה רבה, שפגעו בזכויות אלה). בסוף המאה ה-19 ובתחילת המאה ה-20, המוקד של תנועת זכות הבחירה האוניברסלית היה לכלול את הרחבת זכות ההצבעה לנשים, כפי שקרה עוד מתקופת מלחמת האזרחים בכמה מדינות מערביות ובשנות ה-1890 במספר מושבות בריטיות.

הרפובליקה הצרפתית הראשונה אימצה לזמן קצר את זכות הבחירה האוניברסלית לגברים בשנת 1792; זו הייתה אחת המדינות הראשונות שביטלו את כל דרישות הקניין כתנאי מוקדם לאפשר לגברים להירשם ולהצביע. יוון הכירה בזכות בחירה מלאה לגברים בשנת 1844. ספרד הכירה בכך בחוקה של שנת 1869 וצרפת ושווייץ עשו זאת מאז מהפכת 1848 (עבור אזרחים גברים תושבים). עם עצמאותם במאה ה-19, כמה מדינות לטינו-אמריקאיות וליבריה באפריקה הרחיבו בתחילה את זכות הבחירה לכל הגברים הבוגרים, אך לאחר מכן הגבילו אותה על פי דרישות הקניין. הקיסרות הגרמנית יישמה את זכות הבחירה המלאה לגברים בשנת 1871.

ב-19 בספטמבר 1893 המושל הבריטי של ניו זילנד, לורד גלאזגו, נתן הסכמה לחוק בחירות חדש, שמשמעותו שניו זילנד הפכה למושבה הבריטית הראשונה בה נשים היו בעלות זכות בחירה בבחירות לפרלמנט. זמן קצר אחר כך בשנת 1894, מושבת אוסטרליה הדרומית הייתה השנייה שאפשרה לנשים להצביע, אך המושבה הראשונה שהתירה גם לנשים להתמודד לבחירות. 12 שנים מאוחר יותר, השטח הרוסי האוטונומי המכונה הדוכסות הגדולה של פינלנד (שהפכה לרפובליקה של פינלנד בשנת 1917) הפך לטריטוריה הראשונה בעולם שמיישמת זכות בחירה בלתי מוגבלת, מכיוון שנשים יכולו להיות מועמדות, בניגוד לניו זילנד, וללא הדרה אתנית ילידית, כמו באוסטרליה. זה הוביל גם לבחירות של חברות הפרלמנט הראשונות בעולם בשנה שלאחר מכן. במדינות פדרליות ושטחים קולוניאליים או אוטונומיים לפני מלחמת העולם הראשונה ישנן דוגמאות מרובות להענקת אוניברסלית. עם זאת, שינויים משפטיים אלה בוצעו באישורם של גופי ממשל בריטיים, רוסים או אחרים, שנחשבו אז לאומה הריבונית. מסיבה זו, לאוסטרליה (1901), ניו זילנד (1908) ופינלנד (1917) יש תאריכים שונים להשגת זכות הבחירה האוניברסלית.

בארצות הברית, התיקון ה-15 לחוקת ארצות הברית, שאושר בשנת 1870, קבע כי "זכותם של אזרחי ארצות הברית להצביע לא תישלל מהם על ידי ארצות הברית או אחת מהמדינות בשל גזע, צבע או מצב קודם של עבדות". תיקון זה נועד להבטיח את זכות ההצבעה לאפרו אמריקאים, שרבים מהם שועבדו בדרום לפני תום מלחמת האזרחים האמריקאית (1865) וביטול העבדות 1864–1865. למרות התיקון, השחורים קיבלו זכויות במדינות הקונפדרציה לשעבר לאחר 1877; אך מנהיגי מדינות הדרום התעלמו מהתיקון וחסמו אזרחים שחורים מהצבעה באמצעות מגוון מכשירים, כולל מיסים, מבחני אוריינות, אלימות וטרור ששימשו להפחדה של חלק מהמצביעים. השחורים הדרומיים לא קיבלו למעשה את זכות ההצבעה עד לחוק זכויות ההצבעה משנת 1965.

מדינות רבות מנעו ייצוג פוליטי על בסיס גזע או אתניות. לדוגמה, בדרום אפריקה של תקופת האפרטהייד, אנשים שאינם לבנים בדרך כלל לא יכלו להצביע בבחירות לפרלמנט עד לבחירות הרב-מפלגתיות הראשונות בשנת 1994. רודזיה חוקקה חקיקה דומה עם עצמאותה בשנת 1965, אולם אפשרה למספר קטן יותר של נציגים עבור הרוב השחור, שהיה גדול במידה ניכרת צתושבי המדינה הלבנים.

זכות בחירה אוניברסלית לפי מדינה
מדינות העניקו וביטלו את זכות הבחירה האוניברסלית בזמנים שונים.

ניתן לארגן רשימה זו בשלוש דרכים:
 אוניברסלי – אין שום הבחנה בין מצביעים מעל גיל מסוים באף חלק משטחה בגלל מגדר, אוריינות, עושר, מעמד חברתי, דת, גזע או מוצא אתני.
 גברים – זכות בחירה לכל הגברים מעל גיל מסוים בקבוצת העדה או העדה ברובם ללא קשר לאוריינות, עושר או מעמד חברתי.
 נשים – זכות בחירה לכל הנשים מעל גיל מסוים יכולות להצביע באותם תנאים כמו גברים
 מוצא אתני – זכות בחירה לכל בעלי זכות הבחירה מעל גיל מסוים יכולים להצביע באותם תנאים כמו קבוצת הרוב ללא קשר לדת, גזע או מוצא אתני.

+ זכות בחירה אוניברסלית לפי מדינה אוניברסלי  גברים  נשים  מוצא אתני  מדינה או טריטוריה  הערה 1792  1792  1944  1792  צרפת  בשנת 1792 נבחרה אספת נבחרים על ידי כל הגברים הצרפתים בני 21 ומעלה. במהלך השנים שלאחר מכן, צרפת חוותה מהפך פוליטי עמוק, כאשר ממשלה רפובליקנית, מונרכיסטית ובונפרטיסטית שלטו בה בתקופות שונות. זכות הבחירה עלתה וירדה והיו דרגות שונות של זכות בחירה אוניברסלית. זכות בחירה אוניברסלית לגברים ניתנה בשנת 1848, למעט הצבא שקיבל את זכות ההצבעה בשנת 1945. רק בשנת 1944 ניתנה זכות בחירה מלאה לנשים. 1893  1879  1893  1879  ניו זילנד  1906  1906  1906  1906  פינלנד  1913  1898  1913  1851  נורווגיה  זכות בחירה מלאה לגברים ניתנה בשנת 1898, לנשים בשנת 1913. גברים בני סאמים המשלמים מס קיבלו זכות בחירה בתיקון החוקה בשנת 1821. סעיף בחוקה משנת 1814 אסר במפורש על כניסת יהודים להתיישבות במדינה. הוא בוטל בשנת 1851, וסלל את הדרך ליהודים לחיות, לשלם מיסים ולהצביע בנורווגיה. 1915  1849  1915  1849  דנמרק המלך העניק זכויות הצבעה מוגבלות בשנת 1834 אך רק לבעלי נכסים. זכויות ההצבעה הראויות הראשונות ניתנו בשנת 1849 ל"גברים מעל גיל 30 בעלי מוניטין טוב", אך בשנים שלאחר מכן הכללים שונו מספר פעמים, ורק לאחר שינוי החוקה בשנת 1915, לכל הגברים והנשים החיים בממלכה הייתה זכות הצבעה. 1917  1917  1917  1917  רוסיה  זכות בחירה אוניברסלית ניתנה לכול לאחר המהפכה הרוסית (1917) 1918  1896  1918  1907  אוסטריה  1918  1896  1918  1896  צ'כוסלובקיה 1918  1917  1918  1917  אסטוניה  1918  1918  1918  1867  הונגריה  בשנת 1925 הייתה נסיגה בזכויות, גיל ההצבעה של נשים הועלה ל-30, דרישות ההשכלה והעושר הועלו. הבחירות בכפרים הוחזרה ההצבעה הפתוחה. שיעור האזרחים הזכאים ירד ל-29% 1918  1918  1918  1918  פולין  זכות בחירה אוניברסלית ניתנה עם הקמת הרפובליקה הפולנית השנייה1971184819711886שווייץ 1919  1919  1919  1919  אזרבייג'ן  1919  1919  1919  1919  גאורגיה  1919  1871  1919  1919  גרמניה  1919  1919  1919  1919  לטביה 1991199019911990סמואה 1919  1917  1919  1917  הולנד  1921  1919  1921  1920  ארמניה  1922  1922  1922  1922  ליטא  1923  1918  1923  1829  אירלנד  כאשר אירלנד הייתה חלק מהממלכה המאוחדת, הסרת איסור ההצבעה על בסיס דת התרחשה בשנת 1793. מדינת אירלנד החופשית, שינתה את החוק הבריטי הקודם כדי לתת זכות לנשים באותה מידה כמו לגברים בשנת 1923. 1928  1918  1928  1829  הממלכה המאוחדת  בממלכה המאוחדת הסרת הגבלת זכויות ההצבעה על בסיס דת התרחשה עם חוק ההקלה הקתולי 1791 וחוק הסעד הקתולי 1829. מאז לא התבססה זכות ההצבעה על גזע או דת.כל הגברים הבוגרים קיבלו זכויות על ידי חוק ייצוג העם 1918. חוק זה העניק לנשים מעל גיל 30 את הזכות להצביע בבחירות הארציות, אך כ־60% מהנשים (מתחת לגיל 30 או שאינן בעלי רכוש) הוצאו מהכלל עד לחוק שוויון הזכיינות בשוויון 1928, אז קיבלו נשים את זכות ההצבעה. חוק ייצוג העם בשנת 1948 הסיר את זכויות ההצבעה הכפולות שהוחזקו על ידי כ-7% מהבוחרים. חוק ייצוג העם 1969 הפחית את גיל ההצבעה מ-21 ל-18 1931  1931  1931  1931  סרי לנקה  זכות בחירה כללית לכל אדם ללא קשר לגזע, מוצא אתני, שפה ומגדר. סרי לנקה היא הדמוקרטיה הוותיקה ביותר באסיה 1933  1812  1933  1933  ספרד  החוקה משנת 1812 הזכירה את כל הגברים הספרדים ממוצא אמריקני איברי או ילידי ללא קשר לרכוש, אך הדירה במפורש גברים ממוצא אפריקאי. הזכות הורחבה לכל הגברים משנת 1869 עד 1878 (הרפובליקה הספרדית הראשונה) ומשנת 1890 עד סוף הרפובליקה הספרדית השנייה (1931–36). ב-19 בנובמבר 1933 הוענקה לנשים זכות הצבעה. זכות ההצבעה בוטלה בתקופת פרנקו (1939–75) והושבה מאז 1977 בחוקה הספרדית החדשה. 1933  1933  1933  1933  תאילנד  1934  1876  1934  1876  טורקיה  1943  1943  1943  1943  לבנון  זכות בחירה אוניברסלית ניתנה לכל האזרחים עם הכרזת עצמאות לבנון 1944  1944  1944  1944  ג'מייקה  1945  1945  1945  1945  בולגריה  1945  1912  1945  1912  איטליה בשנת 1912, ניתנה לראשונה זכות שהורחבה לכלל האזרחים הגברים מגיל 30 ומעלה, ללא מגבלות. בשנת 1918 הורחב ציבור הבוחרים לכל האזרחים הגברים בני 21 ומעלה או לאלו ששירתו בצבא. זכות בחירה אוניברסלית למבוגרים, כולל נשים, ניתנה בשנת 1945. זכות הבחירה לגברים ולנשים בגיל 18 הוענקה בשנת 1975. 1945  1888  1945  1888  סרביה  זכות בחירה לגברים ששילמו מיסים הוענקה בחוקה של שנת 1869, ובחוקה של 1888 ניתנה זכות ההצבעה לכל הגברים בגיל 21. נשים הורשו להצביע עם החוקה הקומוניסטית של יוגוסלביה שסרביה הייתה חלק ממנה. 1945  1909  1919  1873  שוודיה  בשנים 1718 עד 1772 גברים ונשים בוגרים ובעלי הכנסה יכלו לבחור חברי פרלמנט, אך זכות הבחירה לנשים בוטלה בשנת 1772. ליהודים ניתנה זכות הבחירה בשנת 1838, אך לא ניתנה להם הזכות להיבחר עד 1870. לקתולים ניתנה זכות הצבעה בשנת 1873, אך לא ניתנה להם הזכות להיות חברים בממשלה עד שנת 1951. זכות בחירה אוניברסלית לגברים ולנשים בגיל 23 ניתנה בשנת 1919. עד שנת 1924 גברים שסירבו לעשות שירות צבאי בוטלה זכות הבחירה. עד שנת 1937 בתי משפט יכלו להעניש פשעים על ידי ביטול זכות ההצבעה שלהם. עד 1945 לאנשים שחיו על קצבאות בוטלה זכות הבחירה. גיל ההצבעה השתנה ל-21 בשנת 1945, ל-20 בשנת 1965, ל-19 בשנת 1969 ול-18 בשנת 1975.1994191019341994דרום אפריקה1991199119911991הונג קונג1979197919791979פרוזכות בחירה הוענקה לנשים כבר ב-1955 אך זכות הבחירה לאנאלפביתים הוענקה רק ב-1979. 1946  1935  1937  1946  הפיליפינים  גברים שהיו מעל גיל 25 ויכולו לדבר אנגלית או ספרדית, עם מגבלות רכוש ומס, הורשו בעבר להצביע כבר בשנת 1907; זכות בחירה אוניברסלית לגברים הפכה לזכות חוקתית בשנת 1935. זכות הבחירה לנשים אושרה במשאל עם בשנת 1937. 1947  1925  1947  1925  יפן  זכות בחירה אוניברסלית למבוגרים לגברים מעל גיל 25 הונהגה בשנת 1925. זכות בחירה אוניברסלית למבוגרים לשני המינים מעל גיל 20 הונהגה בשנת 1946, ואושרה על ידי החוקה החדשה שאומצה ב-3 במאי 1947. גיל ההצבעה הצטמצם ל-18 בשנת 2016. 1947  1947  1947  1947  מלטה  הבחירות ב-1947 היו הבחירות הראשונות ללא כישורי רכוש עבור המצביעים, וגם נשים הורשו להצביע בפעם הראשונה. 1948  1893  1948  1893  בלגיה  זכות בחירה של לכל הגברים בני 25 ומעלה מאז 1893, אך היא הייתה תלויה בהשכלה ובגובה המס ששולם, כך שחלק יכולו להצביע בין 1 ל-3 קולות. גם אלמנות הורשו להצביע אך איבדו את זכויות ההצבעה לאחר שנישאו מחדש. זכות בחירה אוניברסלית לגברים מאז 1918. זכות בחירה אוניברסלית לנשים הונהגה לבסוף בשנת 1948. 1948  1948  1948  1948  ישראל  לערבי מזרח ירושלים הגרים בשטח שסופח לישראל ב-1967 אין זכות הצבעה לכנסת. 1948  1918  1948  1918  רומניה  זכות הבחירה הכללית לגברים ניתנה בנובמבר 1918. זכות בחירה אוניברסלית הוענקה על ידי חוקת רומניה ב-1948 1948  1948  1948  1948  דרום קוריאה  1950  1950  1950  1950  הודו  כל האזרחים הבוגרים זגאים להצביע על פי חוקת הודו, ללא קשר לגזע, מין או דת מאז הקמתה של הרפובליקה של הודו. 1951  1951  1951  1951  גאנה  זכות בחירה אוניברסלית הוענקה בבחירות בשנת 1951. היו אלה הבחירות הראשונות שהתקיימו באפריקה בבחירות כלליות. 1951  1946  1946  -  ליבריה  ליבריה שוללת זכויות פוליטיות לאנשים שאינם שחורים 1853  1952  1853  1952  ארגנטינה  זכות בחירה אוניברסלית לגברים ניתנה בשנת 1853. זכות בחירה אוניברסלית, חשאית וחובה לאזרחים גברים מעל גיל 18 הוענקה על ידי חוק Sáenz Peña (חוק הבחירות הכללי) משנת 1912. הוא תוקן כך שיכלול אזרחיות בשנת 1947 אך נכנס לתוקף ב-1952. 1952  1938  1952  1952  בוליביה  1952  1844  1952  1844  יוון  לאחר המהפכה של 3 בספטמבר 1843, החוקה היוונית של 1844 עם חוק הבחירות של 18 במרץ 1844 הנהיגה את זכות הבחירה הגברית האוניברסלית עם הצבעה חשאית. [45] נשים קיבלו זכות בחירה בבחירות המקומיות בשנת 1930 ובבחירות לפרלמנט מאז 1952. 1953  1917  1953  1917  מקסיקו  זכות בחירה אוניברסלית ניתנה לגברים בשנת 1917 לאחר המהפכה המקסיקנית; זכות בחירה ניתנה לנשים בבחירות המוניציפליות בשנת 1947 ובבחירות הארציות בשנת 1953. בשנת 1996, למקסיקנים החיים בארצות הברית ניתנה זכות הצבעה בבחירות במקסיקו. 1955  1955  1955  1955  אינדונזיה 1956  1951  1956  1951  פקיסטן בשנת 1956 הוענקה לנשים זכות הצבעה בבחירות הארציות. פקיסטן אימצה את זכות הבחירה האוניברסלית לבחירות לאספה זמנית זמן קצר לאחר היותה עצמאית בשנת 1947. הבחירות הישירות הראשונות שהתקיימו במדינה לאחר העצמאות היו לאספה המחוזית של פונג'אב בין 10–20 במרץ 19512015200520152005ערב הסעודית 1957  1951  1957  1951  מלזיה 2005196220051962כווית1970197019701970צ'ילה1963190619631906איראןזכות הבחירה לנשים איראניות ניתנה לאחר המהפכה החוקתית בפרס197519751975איןבחרייןמוסלמים שאינם סונים אינם יכולים להצביע בבחירות 1959  1948  1959  1948  מאוריציוס  1960  1920  1960  1920  קנדה  בשנת 1920 הוענקה זכות הבחירה לבחירות פדרליות לגברים ולנשים, למעט קנדים סינים וקנדים אבוריג'ינים; לבחירות למחוז, זכות הבחירה לנשים הוענקה בין השנים 1916 (מניטובה, אלברטה, ססקצ'ואן) ו-1940 (קוויבק). הקנדים הסינים, ללא קשר למגדר, קיבלו זכות בחירה בשנת 1947, בעוד שקנדים האבוריג'ינים לא הורשו להצביע עד 1960, ללא קשר למגדר. בניופאונדלנד שהצטרפה לקנדה בשנת 1949 הייתה זכות בחירה גברית אוניברסלית בשנת 1925

 קישורים חיצוניים 

 מי רשאי להצביע באתר של המרכז לטכנולוגיה חינוכית

קטגוריה:בחירות
קטגוריה:זכויות האדם
קטגוריה:דמוקרטיזציה