וולנוב

וולנוב (בפולנית: Wolanów) הוא כפר במחוז ראדום שבפרובינציית מזוביה בפולין, בו התקיימה עד השואה קהילה יהודית גדולה.

תולדות היישוב
וולנוב החל ככפר קטן, שבשנת 1662 מנה 52 תושבים. לוולנוב הוענקו זכויות עיר בשנת 1773, אך אלה ניטלו ממנו בשנת 1869.

יהודי וולנוב
יהודים החלו לשבת בכפר בתחילת המאה ה-19, ובאמצע המאה ה-19 הוקם ביישוב בית כנסת. בשנות השלושים התקיימה בכפר פעילות ציונית, ותנועת הנוער הגדולה במקום הייתה בית"ר. בתקופה זו נמנו בכפר 313 יהודים, רוב תושביו.

ב-5 בספטמבר 1939 נכנסו לכפר הגרמנים. כשבוע לאחר מכן, בעת תפילת ראש השנה, פרצו לבית הכנסת המקומי חיילים גרמנים ופולנים מקומיים, גררו את היהודים לרחובות הכפר, ושם הכו והשפילו אותם. בימים שלאחר מכן, נלקחו יהודים מהכפר לעבודות כפייה, תוך הוצאה להורג של מספר יהודים. בהמשך, הוקם בכפר יודנרט, בראשות משה ברנהולץ, אשר נצטווה לספק לגרמנים עובדים יהודים. בדצמבר 1940 רצחו איכרים פולנים שני אחים יהודים בכפר.

באביב 1941 הגיעו לכפר עשרות משפחות יהודיות שגורשו מפשיטיק, ומספר היהודים בכפר הגיע לכ-500. בשלב זה מינו הגרמנים יודנרט חדש בכפר, בראשות יעקב ברקוביץ'. ביולי 1941 רוכזו יהודי היישוב בגטו, אשר ממנו הועברו ביולי 1942 לשידלוביץ, וגורלם שם היה כגורל יתר יהודי המקום.

עם חיסול הגטו ביישוב, הועברו כמה עשרות בעלי מקצוע יהודים מוולנוב למחנה עבודה שהוקם בסמיכות ליישוב, בו הוחזקו מאות יהודים נוספים מהסביבה. בספטמבר 1942 שולחו הנשים והילדים ממחנה זה לטרבלינקה, בתחילת 1943 נרצחו 20 חולים בבית החולים שהוקם בו, ובאפריל 1943 נרצחו כ-420 יהודים נוספים בו. מחנה זה חוסל סופית ביולי 1943.

קישורים חיצוניים

 וולנוב ב אתר מרכז מורשת יהדות פולין




קטגוריה:מזוביה: יישובים
קטגוריה:גטאות בפולין
קטגוריה:מזוביה: עיירות יהודיות