יצחק סבאג

הרב יצחק סבאג (ה'תרמ"ח, 1888– ח' בטבת ה'תשל"א, 5 בינואר 1971) היה דיין וראש ישיבה, מגדולי רבני מרוקו במאה העשרים.

 ביוגרפיה 
נולד במקנס שבמרוקו בשנת 1888 (ה'תרמ״ח) לשמחה וליוסף סבאג, ששימש כגזבר הקהילה היהודית בעיר. למד בצעירותו אצל הרב חיים ברדוגו והרב שלמה טולדנו. מגיל צעיר התגלה כישרונו כעילוי, ונודע כגאון בתורה.

בהגיעו לפרקו נישא לדונה בן עטר, בת למשפחה אמידה בעלת נכסים. יחד נולדו להם שבעה ילדים. בנו הבכור, אהרון, נחשב כבר בהיותו כבן 9 לגאון ובקיא בתורה. על אף גילו הצעיר, קיבל את הכינוי "רב" בשל כישרונו אשר הפליא רבנים שונים ברחבי מרוקו, ועשו את דרכם למקנס כדי להתרשם מ"ילד הפלא". בהיותו כבן 10 נפטר אהרון ממחלת השחפת. טרגדיות נוספות פקדו את משפחתו של הרב יצחק, ושלוש מבנותיו חלו אף הן במחלת השחפת ונפטרו. לאחר פטירת בתו, מזל, גידל הרב בביתו את 4 בנותיה היתומות עד לנישואיהן.

במשך השנים בהן חי במרוקו, התגורר ברחוב "דרב אל-גנדור" שבמקנס, אזור ששימש כמעבר בין המלאח הישן למלאח החדש. את מגוריו חלק את עם אחיו - הרב משה סבאג ומשפחתו. במקנס שימש כדיין, ראש ישיבת "כתר תורה״ ולאחר מכן כר"מ בישיבת חב"ד בעיר. בעודו משמש כדיין וראש ישיבה, הוציא תחת ידיו פסקי הלכה רבים, והסמיך רבים לרבנות. בנוסף לפועלו, שימש בהתנדבות גם כיו"ר ארגון ״ביקור חולים״ שייסד הרב רפאל ברוך טולדנו, אשר סייע לעניים לקבל שירותי רפואה ללא תשלום.

בשנת 1965 עלה לישראל עם אשתו ושתי בנותיו, בעוד בנו יעקב החליט להגר לצרפת. כשעלה לישראל קבע את מקום מגוריו בטירת כרמל, בעקבות אחיו שעלה ארצה זמן קצר לפניו. בטירת כרמל הקים את ישיבת "אוהל יצחק" במבנה בית הכנסת שנקרא בהמשך על שמו. בטירת כרמל חי עד שהלך לעולמו ב-5 בינואר 1971 (ח' טבת ה'תשל"א) כבן 83 בפטירתו.

 אישיותו ופועלו 
ממוזער|200px|אחוזת קברו של הרב יצחק סבאג, בית העלמין טירת כרמל
ממוזער|200px|מצבת קברו של הרב יצחק סבאג
200px|ממוזער|שמאל|הכניסה לבית הכנסת אוהל יצחק בטירת כרמל
כל חייו היווה סמל לצניעות וענווה, ביתו היה ללא סממן של מותרות, ודאגתו לתלמידיו הייתה חשובה לו מכל. לא אכל ושתה בשר ויין. סירב בתוקף לקבל משרה בעלת שררה, ואף נענה בשלילה למשרת הרב הראשי לטירת כרמל, וכל זאת במטרה להקדיש את חייו ללימוד תורה. נודע בגישתו כלפי השונים ממנו ודאג לקרב בין שומרי מצוות לשאינם, ופתח את שערי ישיבתו לכל החפץ. הנחה את תלמידיו להיות פתוחים לקבלת מאמרים, דעות וספרי הלכה חדשים. בהקדמה לספרו "אהל יצחק - עזרה לסופר", כתב: "כי גם אם תמצא חידוש אחד שלא ידעת, הרי ייחשב לך לברכה". (סבאג, תשל"א). עוד כתב: "המחבר ספר או שמחדש חידוש בתורה צריך לברך שהחיינו על שזיכהו השם לדבר הזה" (סבג, תשל"א).

לפני פטירתו ביקש להיקבר בעיר מגוריו, ולא בירושלים וזאת מתוך אמונה שכל אדמת ארץ ישראל היא אדמה קדושה.

 תלמידיו 
הרב שלום משאש - רבה של ירושלים
הרב יהודה כהן
הרב גד נבון - הרב הראשי לצה"ל
 הרב משה ויזגאן - רבה של אסואירה.
הרב שמעון סויסה - הרב הראשי למרוקו.
הרב רפאל ברדוגו - אב בית דין של מקנס ואחר כך רב קריית שמואל

תלמידיו העידו כי היה גאון בתורה. תלמידו הקרוב, הרב יהודה כהן כתב בהקדמה לספרו:  (כהן, תשס"ג).  (כהן, תשס"ג).

 חיבורו 
 אהל יצחק - עזרה לסופר, הלכות וחידושים

לקריאה נוספת
 שמעון ואנונו, ארזי הלבנון - תולדות חכמי יהדות ספרד והמזרח, (עמ' 1315 - 1316, חלק ג')
 ט. דויטש, ביקוד החמה - תולדותיו של רבי ברוך טולדנו, הוצאת חכמה, ירושלים ה'תשמ"ט, (עמ' 46)
 יוחנן אלול, אורה של ירושלים - פרקים ממסכת חייו של הרב שלום משאש, (עמ' 40 - 41)
 מאיר עטיה, משולחן אבותינו - אוצר מנהגי מרוקו (בהקדמה)
 הרב שלום משאש, מזרח שמש (בהקדמה)

 קישורים חיצוניים 

 הספדו של הרב שלום משאש בהלווייתו של הרב יצחק סבאג, אתר "אור החמה"

 הערות שוליים 

קטגוריה:טירת כרמל: אישים
קטגוריה:ישראלים ילידי מרוקו
קטגוריה:מקנס: רבנים
קטגוריה:עולים בשנות ה-1960
קטגוריה:ראשי ישיבה מרוקאים
קטגוריה:רבנים מרוקאים ישראלים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1888
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-1971