בראנסק

בראנסק (בפולנית: Brańsk; בפי יהודי העיירה: בריינסק) היא עיירה במחוז ביילסק פודלסקי שבפרובינציית פודלסיה בפולין, בה התקיימה עד השואה קהילה יהודית גדולה.

היא שוכנת כ-25 ק"מ מביילסק ומרחק דומה מצ'חנוביץ במפגש נהרות נורץ וברונקה.

תולדות היישוב
בשנת 1264 נערך ביישוב קרב בין דוכסות קרקוב ובין היוטבינגים. בשנת 1493 הוענקו ליישוב זכויות עיר בידי אלכסנדר יגיילו. העיר נהרסה במלחמות נאפוליאון ונבנתה מחדש בשנת 1813.

יהודי בריינסק
ממוזער|בית הקברות היהודי בבראנסק
על פי ספר הזיכרון של יהודי בראנסק, ב-1808 טרם היו יהודים בעיירה עצמה, אלא רק בכפרים בסביבה עבדו יהודים עבור אצולה פולנית. בית הקברות היהודי בעיירה נקנה ב-1820. עד אז, נקברו יהודי בראנסק בעיירה בוקי, אולם לשם כך דרשה קהילת בוקי כי יהודי בראנסק ישלמו חלק ממסיה ואף יעמידו במקומה מגויסים לצבא (מגויס אחד על כל עשר קבורות). בית הכנסת הראשון נבנה בשנת 1821 והשני בשנת 1832.

טרם פרוץ מלחמת העולם השנייה חיו בבריינסק כ-2,200 יהודים, כשני שלישים מתושביה. בעיירה התקיימה פעילות ציונית, לצד פעילות של אגודת ישראל ושל הבונד, ופעלו בה בית ספר מרשת תרבות ותלמוד תורה. בקיץ 1937 נערך ביהודי העיירה פוגרום, בו נפגעו כ-100 יהודים.

ב-11 בספטמבר 1939 נכנסו הגרמנים לבריינסק, אך נסוגו ממנה כעבור שבועיים בהתאם להסכם ריבנטרופ-מולטוב. בתקופה הסובייטית נסגרו המוסדות היהודיים בעיירה, והולאמו עסקי תושביה.

ב-25 ביוני 1941 נכבשה בראנסק בשנית בידי הגרמנים, ואלו החלו בלקיחת יהודיה לעבודות כפייה, תוך הקמת יודנרט וחיוב היהודים בענידת טלאי צהוב.

ביולי 1941 הוקם בעיירה גטו, אשר גודר לקראת סוף השנה. בגטו שררו תנאי מחיה קשים. בעקבות ידיעות שהגיעו ליושבי הגטו על השמדת יהודי הסביבה, נמלטו ממנו כ-800 יהודים. חלקם הצטרפו לפרטיזנים, וחלקם נתפסו, או שבו לגטו.

בתחילת נובמבר 1942 נערכה בגטו אקציה, בה גורשו יושביו לגטו ביאליסטוק, וממנו שולחו למחנה ההשמדה טרבלינקה. מספר יהודים מהגטו הצליחו להימלט ליערות בזמן האקציה. כ-70 יהודים שהסתתרו בבונקרים בגטו ונתפסו, נרצחו בידי הגרמנים בבית העלמין היהודי בעיירה.

בספטמבר 1943 כבשו כחוחות הצבא האדום את העיירה והיא עברה לשליטה סובייטית.  

ספר הזיכרון של יהודי בראנסק מונה כ-110 יהודים מהעיירה ששרדו את תקופת השואה, ומציין כי לאחר השואה הוסיפו הפולנים לרצוח ביהודים ששבו לבתיהם. לאחר רציחתו של חיים פינקלשטיין, מי שפקד על מחנה המשפחות של הפרטיזנים היהודים ביער בתקופת המלחמה, ב-24 בפברואר 1947 לאור יום בשוק בבראנסק, עזבו את העיירה שארית היהודים שחיו בה והיגרו לביאליסטוק או מעבר לים. בכך תמה הקהילה היהודית בעיירה כ-140 שנים לאחר שהוקמה
רבני בריינסק
חלק מרבני בריינסק התפרסמו בעולם היהודי:
 רבי מאיר נכעס (החל מ-1822)
 רבי יהודה (יודל) חריף
 רבי שאול פדובה מדיננבורג (ר' שאול דיננבורגר)
 רבי שאול זליג הכהן לימים רבה של דווינסק
 רבי מאיר שלום הכהן (מ-1870 ועד פטירתו ב-1884)
 רבי שלמה שמריהו מרגליות (נפטר 1906)
 רבי שמעון יהודה הכהן שקופ - הרב שקופ הגיע לבריינסק עם ישיבתו המפורסמת שעברה עמו הלאה, ב-1920, לגרודנו
 רבי יוסף יצחק זיו - מאנשי המזרחי, נפטר בצעירותו
 רבי אברהם יעקב סירקביץ
 רבי יצחק זאב צוקרמן - שני הרבנים האחרונים נספו בטרבלינקה

לקריאה נוספת
 רחל גרוסבאום-פסטרנק, "בְּרַנְסְק, נפת ביילסק, מחוז ביאליסטוק", בתוך: שמואל ספקטור וברכה פרוינדליך (עורכים), פנקס הקהילות: (4) פולין, כרך ח: מחוזות וילנה–ביאליסטוק–נובוגרודק, ירושלים: יד ושם, תשס"ו 2005, עמ' 187–191.

קישורים חיצוניים









הערות שוליים

קטגוריה:פודלסיה: יישובים
קטגוריה:פודלסיה: עיירות יהודיות
קטגוריה:גטאות בפולין