אלברט רובין

שמאל|ממוזער|250px|בית הקיסרית טאיתו ששימש כבית המדרש לאמנות ולמלאכות-אמנות בצלאל בשנת 1906
שמאל|ממוזער|250px|ארנולד לחובסקי (מימין) עם בוריס שץ לפני בניין בצלאל החדש החל משנת 1908
שמאל|ממוזער|250px|בשנת 1946 צולם בתערוכת אמנים יהודיים בפריז, אלברט בעיגול מימין עם מאנה כץ

אלברט רוּבין (באנגלית: Albert Rubin; 10 ביולי 1887 – 31 במאי 1956) היה צייר, פסל, גרפיקאי ומאייר יהודי-בולגרי. רובין למד במחזור הראשון של האקדמיה לאמנות ועיצוב בצלאל בירושלים, ועם סיום לימודיו עבר לצרפת, שם חי, פעל והציג את יצירותיו.

קורות חיים
נעוריו
אלברט רובין נולד בסופיה, בירת בולגריה, ב-10 ביולי 1887. אביו, ניסים רובין, עבד כמתורגמן לתיירים ודיפלומטים. המשפחה הייתה דלת אמצעים, והוריו של רובין החליטו להוציאו מבית הספר כדי שיוכל להשתלם כשוליית נגר ולעזור לפרנס את המשפחה. רובין החל לגלף בזמנו הפנוי ומעסיקו, שהבחין בכישרונו, עודד ותמך בו לפתח את יכולותיו. בתקופה זו רובין החל לצייר סקיצות ורישומים רבים בזמנו הפנוי.

פרופסור בוריס שץ, ידיד של אביו, עודד את רובין לפתח את כישוריו האמנותיים, וב-1903 הוא החל ללמוד ציור ופיסול באקדמיה הלאומית לאמנות בסופיה (אנ), ששץ היה ממייסדיה. בזמן ביקורו של בנימין זאב הרצל בעירו, הוזמן רובין לצייר פורטרט שלו.

ב-1905 רובין זכה בתחרות אמני יהדות הבלקן, אשר נוסדה באותה שנה. הקונגרס הציוני העולמי השביעי, שהתכנס באותה שנה, הסכים על הקמת בית ספר לאמנות בירושלים, רעיון שקודם על ידי שץ. רובין הוזמן להמשיך את לימודיו בבצלאל, ולאחר שעבר את בחינות הקבלה בהצלחה, היה לאחד משלושים האמנים שהיוו את המחזור הראשון של בצלאל.

תקופת בצלאל
בתחילת 1906 הגיע רובין לירושלים, עם כל משפחתו, והחל את לימודיו בבצלאל. כיוון שהיה בעל השכלה אמנותית קודמת, הוא שובץ בכיתה העליונה (כיתת המתקדמים) של מחלקת האמנות. באותו מחזור למדו עם רובין בין היתר שמואל לוי (אופל) ושמואל בן-דוד (דוידוב), יעקב שטארק, ראובן ליף (ליפשיץ), שמואל פרסוב, אברהם בר-אדון, ויוסף חברוני. המחזור הראשון כלל תלמידים תושבי הארץ ומרחבי אירופה, וכיוון שהעברית נבחרה לשפת הלימוד, הוחלט להביא את אליעזר בן-יהודה ללמדם עברית.

בבצלאל למד רובין ציור ופיסול מאמנים כמו אפרים משה ליליין ושמואל הירשנברג. הוא הרבה לצייר את נופי ארץ ישראל, בעיקר נופי ירושלים עם דגש על מקומות קדושים. בשנת 1909 סיים את לימודיו בבצלאל וחזר עם משפחתו לבולגריה. רובין השאיר בבצלאל כמה פסלים, בין היתר שני ראשי ילדים מפוסלים שאחיו שימשו להם מודל.

לימודים וקריירה בפריז
בשלהי 1909 החליט רובין לעזוב את משפחתו ולעקור לפריז שהייתה באותה תקופה מרכז אומנויות, כדי להמשיך את לימודיו. כדי לפרנס את עצמו בפריז, מכר יצירות שהביא עימו מבולגריה וכשאלו אזלו, התפרנס כאמן רחוב מציורי גיר על המדרכות.

זמן קצר לאחר הגעתו לפריז הגיש רובין מועמדות לבית הספר הלאומי הגבוה לאמנויות היפות. הוא עבר את המבחנים בהצלחה והתקבל ללימודי השנה הראשונה ב"אטלייה" של פרופסור פרננד קורמה, שם למד גם בוריס שץ עשרים שנה קודם לכן. קורמה התרשם מיכולותיו של רובין וסייע לו להשיג מלגת לימודים ומחייה. באותה תקופה יצירה שלו הוכנסה לתחרות פרס רומא, אך מועמדותו נפסלה כיוון שהפרס נועד לאזרחי צרפת בלבד. עם זאת, יצירתו עוררה את התעניינותו של הברון רוטשילד. כך, בעזרת מלגות שונות, הצליח רובין להמשיך את לימודיו עד 1917 ולהתמקצע באמנותו.

לאחר שאמו נפטרה בבולגריה, עקרה משפחתו של רובין לפריז. ב-31 בינואר 1914 נספה אביו בשריפה שארעה במקום עבודתו, ואלברט רובין נותר לשמש כאפוטרופוס לחמשת אחיו ואחיותיו. באוגוסט 1914, עם פרוץ מלחמת העולם הראשונה, התנדב רובין לצבא צרפת. הוא שירת כמדריך כיתות אמן לחיילים בלגים וצרפתים, ואף קיבל מדליה על תרומתו.

הקריירה של רובין המשיכה להתקדם בשני הבאות וכישרונו זכה להערכה במסגרות שונות. שני פורטרטים שצייר, של העיתונאי והמחזאי היהודי-מצרי יעקוב צנוע, הידוע בכינויו "השייח אבו נדרה", זיכו את רובין בחברות במגזין האמנות "אתונה של צרפת" (Athenee de France). תבליט של רובין, שהוצג בתערוכת האמנים הצרפתים בגראן פאלה ב-1914, זכה לשבחי השופטים ובעקבות זאת יצקו את התבליט בברונזה. משנה זו החל רובין להציג באופן קבוע בתערוכה השנתית של אמני צרפת. עבודותיו זכו לביקורות אוהדות בעיתונות, ונרכשו על ידי אספנים. רובין היה חבר-מייסד בארגון C.T.I, שהוקם על ידי תלמידיו הוותיקים של פרופסור קורמה, וכן באיגוד אמני הנוף בצרפת. ציוריו הוצגו בתערוכות בפריז, ברחבי צרפת ובשווייץ. בשנת 1927 קיבל רובין אזרחות צרפתית והחל לעבוד כגרפיקאי וכמאייר בענף הפרסום. בשנת 1931 איבד רובין את ראייתו בעין שמאל, אך למרות הקושי הוא המשיך לצייר.

ב-1933, בגיל 46 נשא רובין לאישה את אז'ני תמר באדי. פורטרט שצייר של אז'ני תמר באותה שנה זכה בפרס בתערוכת אמני צרפת. לזוג נולדו שני ילדים, קלוד וסילביה. בין 1934–1938 רובין הרבה לנסוע לשווייץ, לצייר ולהציג שם, במקביל להשתתפות בתערוכות בצרפת.

תקופת מלחמת העולם ה-2 ואחריה
בפרוץ מלחמת העולם השנייה הקריירה של רובין הייתה בשיאה. רובין ומשפחתו נשארו בצרפת בתקופת וישי, אך נאלצו לחיות בסתר ובנפרד. רובין הצליח להתחמק מהסגרה ומאסר למרות שהלשינו על זהותו פעמיים במהלך התקופה. לאחר המלחמה, השפל הכלכלי בצרפת הקשה על אמנים להשיג עבודה, אך הקריירה של רובין התאוששה לאיטה. אמנים צרפתים-יהודים, וביניהם רובין, ייסדו את אגודת הציירים והפסלים היהודיים בצרפת, ורובין השתתף בתערוכות השנתיות שערכה. בנוסף, רובין המשיך את חברותו באיגודים אמנותיים שונים והציג עימם. הוא המשיך להציג כמעט כל שנה בתערוכת אמני צרפת בגראן פאלה, וב-1950 זכה בפרס התערוכה.

פטירה ומורשת
ב-31 במאי 1956, בגיל 68, נהרג אלברט רובין בתאונת דרכים בפריז. הוא נטמן בקבר משפחתי בבית הקברות הפריזאי באניו  מחוץ לפריז, שבו נקבר אביו. תמר אז'ני נפטרה ב-1984 ונקברה לצידו. ילדיו, קלוד וסילביה, שימרו וקידמו את עבודתו לאחר מותו. קלוד כתב ביוגרפיה של אביו בשם "קדיש לשתי ידיים".הספר יועד כתיעוד משפחתי ולא פורסם במלואו. רק ארבעת הפרקים הראשונים ראו אור כחלק מקטלוג התערוכה "התחלות: בין רומנטיקה אוריינטליסטית לאקדמיזם", משכן לאמנות, עין חרוד, 2010, עמ' 11–19. גרסה מקוונת של הקטלוג. ביתו, סילביה, עזרה להביא את יצירותיו לתערוכות בישראל. קלוד נפטר ב-2003 ונקבר ליד הוריו. סילביה עלתה לישראל עם משפחתה ב-1969. היא ומשפחתה חיים כיום בישראל.

רובין היה פעיל בעולם הציור הפריזאי בשיא פריחתו ובימים הקשים של מלחמות העולם. כבן המחזור הראשון של בצלאל שלא בחר להישאר בישראל, שמו פחות מוכר משמות אמנים שנחשבים מייסדי האמנות הישראלית. הוא מייצג קול שונה שמוסיף ידע על אותן שנים ראשונות.

פרסים
 1905 - פרס ראשון, תחרות ציור לסטודנטים יהודים מארצות הבלקן.
 1933 - זכה בפרס בתערוכת האמנים הצרפתים עם דיוקן של אשתו אז'ני.
 1950 - זכה בפרס בתערוכת אמני צרפת.

 גלריה

 תערוכות 
 1914 - הצגת תבליט בתערוכת האמנים הצרפתים בגראן פאלה.
 1933 - דיוקן של אשתו אז'ני הוצג בתערוכת האמנים הצרפתים וזכה בפרס.
 1934–1938 - הוצג פורטרט של העיתונאי סמואל ג'ורג' לונדון (ידוע גם כג'יאו לונדון) בתערוכת האמנים הצרפתים. כמה מציוריו, ביניהם "הרקדנית ההודית", הוצגו בבניין העירייה של הרובע החמישי בפריז.
 בשנת 1950 - הציג בתערוכת אמני צרפת וזכה בפרס.
לאחר פטירתו:
 2006 - תערוכה בגלריה 7 לאמנות בפריז.
 2010 - "התחלות" אלברט רובין במשכן לאמנות עין חרוד.
 2012 - ציור של רובין השתתף בתערוכה "דיוקן תימני: צילום וזיכרון / 1948-1881", מוזיאון ארץ ישראל.
 2015 - "אלברט רובין 1887-1956", תערוכת יחיד בגלריית בית סילבר במתחם בורסת היהלומים. אוצרת האוסף: לורי פשניצה. מס' עבודות מתקופת ראשית בצלאל.
 2016 - "משהו אחר" - גלריית על האגם ברעננה, אוצרת: אורית לוטרינגר
 2020 - דיוקנאות מַעֲבָר ומֵעֵבֶר, אוצרת יעל סונינו-לוי, הגלריה העירונית רחובות

ראו גם
 סלון האמנות הפריזאי

לקריאה נוספת
 אוצרים: גליה בר אור ודורון לוריא, אלברט רובין - התחלות - בין רומנטיקה אוריינטליסטית לאקדמיזם, קטלוג התערוכה, משכן לאמנות, עין חרוד, קיץ 2010
 יעל סונינו לוי, דיוקנאות מַעֲבָר ומֵעֵבֶר - אלברט רובין, קטלוג התערוכה, הגלריה העירונית לאמנות רחובות, בית התרבות ע"ש סמילנסקי
 Sylvia Chetrit; Claudine Ratié; François Lefebre, Albert Rubin : 1887-1956, , French
 Albert Rubin, peintre de la réalité
 Albert Rubin (1887 - 1956), askART

קישורים חיצוניים

 הדף של אלברט רובין ב-Artnet
 הדף של אלברט רובין ב-Mutual Art
 הדף של אלברט רובין ב-Invaluable

ביקורות ושיחות מתערוכות:
 אתר האינטרנט הרשמי של אלברט רובין (כרגע לא פעיל)

 אלברט רובין | התחלות, תערוכה במשכן לאומנות, עין חרוד, 5/6/2010 - 8/8/2010

 אלברט רובין Albert Rubin 1887-1956, גלריית בית סילבר, 29/06/2015 עד ה-28/07/2015
 שיחה על אלברט רובין והתערוכה ברחובות, עם יעל סונינו-לוי, גם כן תרבות - גואל פינטו


הערות שוליים

קטגוריה:ציירים יהודים צרפתים
קטגוריה:פסלים ביישוב
קטגוריה:ציירים ביישוב
קטגוריה:בוגרי בצלאל, בית מדרש לאמנות ולמלאכות-אמנות
קטגוריה:ציירים יהודים בולגרים
קטגוריה:אמנים יהודים בולגרים
קטגוריה:צרפתים שנולדו ב-1887
קטגוריה:צרפתים שנפטרו ב-1956