עיטם (עיר מקראית)

ממוזער|שמאל|250px|בריכות שלמה וח'רבת אלח'וח' בשנת 1890 לערך - מיקומה המשוער של העיר עיטם.
עֵיטָם הייתה עיר מקראית בנחלת שבט יהודה, ככל הנראה באזור בריכות שלמה, דרומית-מערבית לבית לחם.

העיר נזכרת בספר דברי הימים, כאחת הערים שביצר המלך רחבעם ביהודה: .

ברשימות הייחוס של ספר דברי הימים נזכר  משבט יהודה.

בנוסף, נזכרת לצד בית לחם ותקוע, בפסוק הנוסף לפרק טו בספר יהושע בתרגום השבעים.

החוקר ויקטור גרן קישר את העיר לאתר המקראי "סעיף סלע עיטם", הנזכר בסיפורי שמשון והפלשתים.

עיר אחרת בשם עיטם מוזכרת בנחלת שבט שמעון בדברי הימים, ויש המזהים אותה עם תל עיטרון.

יוסף בן מתתיהו הזכיר בספרו קדמוניות היהודים כי שלמה המלך נהג לנפוש במקום בשם "עיטן", המרוחק שבעה מיל מירושלים, אשר היה עשיר בגנים ובמים.

חז"ל הזכירו את עין עיטם, כמקום שהיה קשור באמת מים לבית המקדש בירושלים.

כמו כן, נזכר במשנה ובתלמוד כפר עיטם: .

בספר "שבילי דירושלים" המיוחס ליצחק חילו (1333), מוזכר המקום ככפר שממוקם על דרך ירושלים-ערד (בין ירושלים לתקוע), שמאוכלס על ידי מעט יהודים עניים השומרים על בית כנסת עתיק, שנוסד לפי האגדה על ידי רבי שמעון בר יוחאי.

העיר הקדומה מזוהה כיום עם "ח'רבת אלח'וח'" שליד בריכות שלמה, אשר המעיין הנמצא בסמוך אליה נקרא עין עטן.

הערות שוליים

קטגוריה:קצרמר ארכאולוגיה
קטגוריה:יהודה: אתרים ארכאולוגיים
קטגוריה:נחלת שבט יהודה
קטגוריה:יישובי המקרא
קטגוריה:יישובים יהודיים בארץ ישראל בתקופת בית שני
קטגוריה:יישובים יהודיים בארץ ישראל בתקופת המשנה והתלמוד