צ'רקסיה

צ'רקסיה (באדיגית: Адыгэ Хэку) הייתה מדינה ואזור היסטורי בחלק הצפוני של חבל הקווקז לאורך החוף הצפון מזרחי של הים השחור. צ'רקסיה נכבשה על ידי רוסיה במהלך המלחמה הרוסית-צ'רקסית (1763–1864), כאשר בעקבות המלחמה בסביבות 90% מהעם הצ'רקסי הוגלו מהאזור או נטבחו במהלך רצח העם הצ'רקסי.

במהלך תקופת ימי הביניים צ'רקסיה נשלטה באופן נומינלי על ידי הנסיך הגדול הנבחר, אולם לנסיכויות ולשבטים בודדים הייתה אוטונומיה ניכרת. בין המאה ה-18 למאה ה-19 החל להיווצר ממשל מרכזי בצ'רקסיה. בתחילת ימי הביניים ובתקופות קדומות יותר הצ'רקסים שלטו גם בחלק הצפוני של נהר הקובאן, אך עם הפשיטות של האימפריה המונגולית, אורדת הזהב וחאנת קרים, הצ'רקסים בחרו לסגת לחלק הדרומי של חבל קובאן, ובעקבות כך הם נמצאו בעיקר באזור שהשתרע מחצי האי תמאן עד צפון אוסטיה. בתקופת ימי הביניים הצ'רקסים הצליחו להכניע ולהפוך לואסלים את קרצ'אי-בלקאר ואת האוסטים. המונח צ'רקסיה משמש גם כשם הכולל לכל המדינות הצ'רקסיות שהוקמו בטריטוריה שנשלטה על ידי הצ'רקסים, כמו למשל זיקיה.

מבחינה משפטית ובינלאומית הסכם בלגרד משנת 1739 בין אוסטריה לטורקיה הוביל להכרה בעצמאותה של צ'רקסיה המזרחית (קברדה). גם האימפריה הרוסית וגם האימפריה העות'מאנית הכירו בה, והמעצמות הגדולות באותה תקופה היו עדות להסכם. גם הקונגרס של וינה שהתקיים בתקופה שבין 1814 ל-1815 הכיר בעצמאותה של צ'רקסיה. בשנת 1837 מנהיגי צ'רקסיה ניסו להוביל לכך שתהיה הכרה משפטית בצ'רקסיה מצד מדינות אירופה. בעקבות כך בריטניה הכירה בצ'רקסיה. עם זאת במהלך המלחמה הרוסית-צ'רקסית האימפריה הרוסית לא הכירה בצ'רקסיה כטריטוריה עצמאית, והתייחסה אליה כטריטוריה רוסית שנמצאת תחת כיבוש של אוכלוסייה מורדת, וזאת למרות שלרוסיה באותה העת לא הייתה שום בעלות על אותה הטריטוריה והיא בכלל לא שלטה באותה הטריטוריה.

למרות שצ'רקסיה היא המולדת המקורית של העם הצ'רקסי, כיום רוב הצ'רקסים חיים בגלות, בעקבות רצח העם הצ'רקסי.

 ראו גם 
 יום הזיכרון הצ'רקסי
 גלות הצ'רקסים
 המלחמה הרוסית-צ'רקסית

קישורים חיצוניים

הערות שוליים

קטגוריה:מלחמת האזרחים ברוסיה
קטגוריה:מדינות לשעבר באירופה
קטגוריה:צ'רקסים