יחסי בנגלדש–ישראל

בין מדינת ישראל והרפובליקה העממית של בנגלדש לא מתקיימים יחסים דיפלומטיים או יחסי סחר רשמיים, נכון ל-2025.

בנגלדש היא אחת מתוך 28 מדינות החברות באו"ם שאינן מכירות במדינת ישראל.

היסטוריה
שמאל|ממוזער|275px|דרכון בנגלי ישן ועליו הכיתוב "תקף לכל מדינות העולם מלבד ישראל"
בתאריך 4 בפברואר 1972, כשנה לאחר הכרזת העצמאות של בנגלדש מפקיסטן במהלך חודש מרץ 1971, ישראל הכירה רשמית בעצמאותה של המדינה החדשה, ובכך הייתה המדינה הראשונה בעולם שהכירה בבנגלדש. הדבר נבע במידה רבה מנטייתה החיובית של דעת הקהל בישראל ביחס למאבק הבנגלדשי לעצמאות, וזאת במסגרת ההשוואה המתבקשת למאבק העם היהודי לעצמאות מדינית במדינת ישראל. עם זאת, בשל זהותה האסלאמית המובהקת של המדינה החדשה, ושאיפתה לכינון יחסים קרובים עם מדינות ערב והעולם המוסלמי, ממשלת בנגלדש דחתה באופן רשמי את ההכרה הישראלית, כאשר שר החוץ של בנגלדש דאז, קהונדוקר מושטק אהמד, שלח מכתב לממשלת ישראל בשם ממשלת בנגלדש, בו מסר כי בנגלדש אינה יכולה לקבל את ההכרה הישראלית בה.

באופן הצהרתי ועקבי, בנגלדש תומכת לאורך השנים בסופו של "הכיבוש הבלתי חוקי של פלסטין", וכן בהקמת מדינה פלסטינית ריבונית.

במהלך המחצית הראשונה של שנת 2000, החלו מגעים חשאיים ראשונים בין שתי המדינות לקראת כינונם של יחסים דיפלומטיים. עם זאת, מגעים אלו לא נשאו פרי.

במהלך חודש נובמבר 2003, העיתונאי הבנגלדשי הפרו-ציוני סלאה צ'ודהורי נעצר בשל ניסיונו לטוס לתל אביב, והועמד לדין בגין "המרדה, בגידה, וחילול השם". בסופו של דבר צ'ודהורי נידון למאסר של שבע שנים.

בעקבות מלחמת לבנון השנייה בשנת 2006, בנגלדש הציעה לשלוח כוחות צבא לאזור דרום לבנון כחלק ממשימתו של כוח האו"ם המופקד על שמירת השקט באזור. עם זאת, הצעה זו נדחתה על ידי ישראל, וזאת עקב חוסר נכונותה של בנגלדש להכיר רשמית במדינת ישראל. חרף אי ההסכמה הישראלית, בנגלדש ונפאל היו המדינות הראשונות שכוחותיהם הגיעו לחופי דרום לבנון, וזאת בשעה ששאר מדינות המערב, וביניהן התורמת העיקרית לכוח האו"ם, צרפת, התעכבו בפריסת חייליהם.
בהמשך, ומיד לאחר ששאר כוחות האו"ם הגיעו לאזור, הכוחות הבנגלדשים נאלצו לעזוב באופן מיידי, מתוקף ההכרה בבנגלדש כצד שאינו נייטרלי בסכסוך, וזאת גם בשל הצהרתו של שר חוץ הבנגלדשי מורשד קהאן, שתיאר את המתקפה הישראלית בשטח לבנון כ"טרור מדיני", והכריז בדבר העברת סיוע הומניטרי לעם הלבנוני ולעם הפלסטיני בעקבות תקיפות צה"ל.

בהצהרה שפורסמה בג'רוזלם פוסט בתאריך 2 בספטמבר 2011, מסר דובר מטעם ממשלת ישראל כי .

ב-22 במאי 2021 הודיעה ממשלת בנגלדש על הסרת הכיתוב בדרכון המדינה שאסר לבקר בישראל.

ב-2023 במהלך מלחמת חרבות ברזל, בנגלדש ביחד עם 4 מדינות שונות הגישו בקשה לבית הדין הבינלאומי לחקור את ישראל בגין פשעי מלחמה.
 יחסי מסחר 
לאורך השנים, בנגלדש הקפידה בדבר הטלת חרם כלכלי מלא על מדינת ישראל, וזאת חרף העובדה ששתי המדינות חברות בארגון הסחר העולמי. בנגלדש גם אוסרת על כל מגעים כלכליים בין אזרחיה ואזרחי ישראל.

עם זאת, במהלך בשנת 2014, ולאחר פרסום סטטיסטיקה רשמית מטעם הלשכה לקידום הייצוא בבנגלדש, התגלה כי בנגלדש ייצאה כמות קטנה של סחורה, בשווי של כ-2,577 דולר, לישראל במהלך השנה הפיסקלית 2013-14.

על פי נתוני OEC, בשנת 2016 היקף הייצוא הישראלי לבנגלדש הסתכם ב-752 אלף דולר אמריקאי; הסחורה כללה בעיקר טלפונים, כלים רפואיים ומוצרים כימיים. באותה השנה, ישראל ייבאה מבנגלדש סחורה בשווי 45 מיליון דולר אמריקאי; הסחורה כללה בעיקר מוצרי טקסטיל (99%).

ראו גם
 יחסי ישראל–פקיסטן

קישורים חיצוניים


 הערות שוליים 

קטגוריה:ערכים ללא קטגוריות פיזיות - יחסי חוץ