בית ענות

בֵּית עֲנוֹת היה יישוב מקראי בממלכת יהודה הנזכר ברשימת הערים של נחלת שבט יהודה, ב, בקבוצה 8 של הערים: .

צומת בית ענות, במפגש כביש 60 וכביש 35, מנציחה את שם היישוב המקראי.

 בית ענות במקרא 
בית ענות נזכרת פעם אחת ויחידה במקרא, ברשימת ערי יהודה ב, בקבוצה 8 מבין הערים, קבוצה שמקומה בהר יהודה צפונית לחברון.

רשימה זו היא המקור הטופונימי המפורט ביותר במקרא, והבסיס למחקר הגאוגרפי-היסטורי של יהודה המקראית. ניתוח טקסטואלי והסטורי מראה כי היא חלק מרשימה גדולה יותר שכללה גם את ערי בנימין ב, כלומר את מלוא היקפה של ממלכת יהודה. הרשימה איננה מהתקופה המשוערת של יהושע או של ההתנחלות, שכן היא משקפת שיא יישובי אליו הגיעה ממלכת יהודה רק במאות 7–8 לפסה"נ, בערך ימי חזקיהו או יאשיהו (עדיפות מסוימת לאחרון). אשר למהות הרשימה המקורית יש מחלוקת. היה מקובל להניח שהיא שיקפה חלוקה מנהלית של ממלכת יהודה, שכן הערים ערוכות בקבוצות גאוגרפיות. אולם גבולותיהן של הקבוצות אינם מוגדרים, והן נכנסות לעיתים זו לתוך זו. כל שניתן לומר הוא שהרשימה משקפת את המצב היישובי בממלכת יהודה, כנראה בימי יאשיהו. סקר הר יהודה והמחקר הנלווה אליו תומך במסקנה זו.

 גלגולי השם והיישוב לאור המקורות 
שחזור שמה המקורי של בית ענות הוא בעייתי, לאור הנתונים הטקסטואליים השונים. בנסחי המסורה הוא מופיע תמיד כ'בית-ענות'. אשר לתרגום השבעים, הצורה המשתקפת מנוסח ה-70א היא 'בית-ענון', ומה-70ב 'בית-ענם'. יש הקושרים שם זה ל'בית-ענו' הנזכרת בספר יהודית (א 9) כיישוב ביהודה, כנראה דרומית לירושלים. אוסביוס בספר האונומסטיקון מביא צורה הדומה ל-70א; בערך עין הוא מזכיר כפר בן זמנו בשם 'בית-עניין' או (לפי הירונימוס) 'בית-ענים' (Bethennim), המצוי 2 מילין מהאלה ו-4 מילין מחברון; בערך עינם, אותו הוא מביא בצורה 'עיניים', חוזר ונזכר אותו כפר בצורה 'בית-ענים'. מקובל להניח בעקבות רובינסון כי השם המקראי, וגם שם היישוב מימי אוסביוס, נשתמרו בח' בית-עינון (במפות החדשות: בית-ענון).

לפי דעה נפוצה אין 'בית-ענות' אלא צורה משנית או שיבוש של השם 'בית-ענת', הקשור לאלה הכנענית בשם זה. מרגוליס סבור שגם נוסח ה-70ב אינו אלא שיבוש אופייני לצורה 'בית-ענת'. מאידך, פרט לנוסח המסורה עצמו כל הנתונים הטקסטואליים (לרבות ה-70ב) הם וריאציות על השמות 'בית-ענ{ו}ן' או 'בית-ענ{י}ם', כאשר האותיות 'ם' ו-'ן' בסופי מילים מתחלפות תכופות הן בעברית והן ביוונית. אבי-יונה שִחזר את שם היישוב מימי אוסביוס כ'בית-עיניים'. אנשי הסקר הבריטי הציעו פתרון מקורי, בעקבות גזניוס, לפיו כשם ש'עינון' בערבית הוא ריבוי של המילה עין/מעין, כך גם הצורה 'ענות' (או עיניים) עשויה להיות ריבוי של אותה מילה בעברית. קלאי הציע כי לפנינו אחד מאותם שמות שבמקורם לא נסתיימו בעיצור ולפיכך נהגו בצורות שונות כבר בתקופה קדומה, והגיוונים הטקסטואליים אינם שיבושים אלא משקפים צורות ממשיות שונות של השם. לסיכום, נראה כי במחקר החדש מתגבשת הדעה כי הצורות 'בית-ענ{ו}ן' או 'בית-ענם/ענים/עיניים' הן המקוריות, ומכל מקום אין הצורה 'בית-ענות' קשורה לאלה ענת. למניעת סירבול מצוין היישוב כאן כ'בית-ענות'.

 בעיית הזיהוי 
מקובל היה כמעט ללא עוררין במחקר כי ח'רבת בית-עינון, שבסמוך לכפר הערבי בית עינון, לא זו בלבד משמרת את שם היישוב הקדום, אלא אף יש לזהותו בה. מסתמכים הרבה על סקר החרום של משה כוכבי על בסיס דיווחם של חרסים מהתקופה ה'ישראלית' II. ח' בית-ע{י}נון כוללת שרידי כנסייה ביזנטית (אתר 1) ובמרחק מה חורבה קטנה (אתר 3), שתיהן שוכנות בלב העמק. הגדרת החורבה כ'תל' נראית מופרזת: זוהי חורבה ששטחה כ-6 דונם ואף פחות, אין להבחין בה הצטברות עיים קדומים וחרף דלילות המבנים המאוחרים הממצא הקראמי דל (12 שפות בסה"כ). נראה שבעמק היה יישוב כלשהו בתקופת הברונזה הקדומה 1, ששרידיה נמצאו בסקרים הן בחורבה והן בסמוך למעין. בפעולות בניה בכפר הקטן שבחורבה נתגלו גם כלי חרס משלב המעבר בין תקופת הברונזה התיכונה לתקופת הברונזה המאוחרת: ספק אם מדובר ביישוב, וייתכן שכאן קבורות בלבד. כיוון שהחורבה מצויה בלב עמק מעובד, שבשוליו כמה אתרים גדולים, ייתכן מאוד ששאר השרידים הקדם-ביזנטיים שייכים רק לאתר-בת של אחד היישובים הללו, ושמא אינם אלא חרסי-שדה בלבד. בדיקת קופסאות החרסים והרישומים מורה כי בסקר כוכבי נמצא באתר אך שבר שפה יחיד מתקופת הברזל (שלב 2), ובסקר הר יהודה של אבי עופר אף לא אחד. לאור אופיו של האתר ספק אפוא אם נתקיים בו יישוב של ממש בתקופה זו, אף אין מוכר כל יישוב משמעותי מאותה תקופה בהר-יהודה השוכן כמו ח' בית-ע{י}נון בלב עמק מישורי. האתר הסמוך ביותר לח' בית-ע{י}נון ואשר מתאים לזיהוי בית-ענות/ן הוא ח'רבת ראס א-טוויל, השולטת על העמק בו שוכנת בית-ע{י}נון וממוקמת רק כ-1,500 מ' ממנה.

 ח'רבת ראס א-טוויל 
ח'רבת ראס א-טוויל נמצאת בנ"צ 1636.1083, גובה מוחלט 1,013 מ', גובה יחסי 32 מ', תצפית מצוינת, שטח מרבי מוערך בכ-45 דונם; החורבה משתרעת מעבר לתחום המסומן במפות, וכוללת את האוכף שמדרום לפסגה העיקרית. אתר זה הוא אחד מאתרי תקופת הברזל הגדולים, החזקים, הגבוהים והמוגנים ביותר שבהר-יהודה כולו. ראשית היישוב בתקופת הברזל 1 (כ-23 דונם), אז שני האתר בגדלו רק לתל חברון, וכך גם בתקופת הברזל 2א (כ-28 דונם). בתקופת הברזל 2ב שטחו מוערך בכ-33 דונם והוא הגדול באתרי ההר, לפני חברון; בתקופת הברזל 2ג האתר הוא השני בגדלו בהר (כ-44 דונם), אחרי דביר ולפני חברון. תקופת הברזל 2ד בולטת בייצוגה באתר, שהוא אולי מהבודדים הנותרים בשיא היקפם (כ-45 דונם) גם לאחר מסע סנחריב וחוזר להיות הגדול באתרי ההר. לאחר מכן נחלש היישוב בהדרגה: כ-25 דונם בתקופה הפרסית (עדיין הגדול באתרי ההר), כ-17 דונם ושמא הרבה פחות בתקופה ההלניסטית. מהתקופה הרומית טרם זוהו שרידים באתר, ובתקופה הביזנטית הוא נושב לאחרונה, בהיקף צנוע (אולי רק כ-4 דונם); בתקופה זו מתחיל לפרוח היישוב בעמק, בו אף נחשפה כנסייה.

שמו הנוכחי של האתר הוא שם ערבי המצביע על גובהו הבולט, ומכאן ששמו הקדום אבד או נשתמר בסביבות האתר. אשר למרחקים שמביא אוסביוס בספר האונומסטיקון הרי לפיהם בית-עניין/ם מצויה במרחק 2 מילין (כ-3 ק"מ) מהאלה היא טרבינתוס/בטנה/ממרא, כיום ראמת אל חליל (אלוני ממרא), ו-4 מילין (כ-6 ק"מ) מחברון. ח'רבת ראס א-טוויל ממוקמת כ-3.4 ק"מ צפון-מזרחה לראמת אל-חליל וכ-5.8 ק"מ צפון-צפון-מזרחה לחברון הקדומה, בעוד שח' בית-ע{י}נון מצויה אך כ-1.9 ק"מ (מעט יותר ממיל אחד) מראמת אל-חליל וכ-4.5 ק"מ (כ-3 מילין) מחברון; הנתון כאילו המרחק מראמת אל-חליל הוא כ-3 ק"מ מופרך בעליל. אמנם אין לדקדק עם נתוני אוסביוס על קוצו של יוד, אך מכל מקום הם מתאימים היטב לח'רבת ראס א-טוויל, אף יותר מאשר לבית-ע{י}נון. לפי הצעת זיהויה של בית-ענות/ן עולה כי זו נוסדה בח'רבת ראס א-טוויל בתקופת הברזל 1, ובמהלך כל תקופת המקרא ועד התקופה ההלניסטית נתקימה באותו מקום: עיר גדולה ששדותיה משתרעים בעמק עד מעבר למקור המים שבעין בית-ע{י}נון. בתקופות שגשוגו של האתר נתקימו בעמק יישובי-בת ("חצרים"?) של העיר, באתרה של ח' בית-ע{י}נון ושמא במקומות נוספים. ייתכן שהאתר הקדום ברוג'ם אל-קצר, בהמשך רכס ספר המדבר, מהווה אף הוא יישוב-בת כזה. נראה שבתקופה הרומית עבר היישוב לעמק, ובתקופה הביזנטית נתקיים הן בעמק והן בח'רבת ראס א-טוויל. יש להניח ששני האתרים הוכרו בתקופה זו באותו שם, אך אבזביוס כיוון בנתוניו לאתר שודאי הוכר כקדום ואולי עדיין החשוב יותר, בח'רבת ראס א-טוויל. רק בראשית התקופה האיסלמית ניטש סופית ח'רבת ראס א-טוויל. שם היישוב נותר בחורבה המאוחרת, בעוד ששם האתר הקדום ניטש לטובת שם המבטא את גובהו יוצא הדופן ומיקומו הנראה למרחקים.

 לקריאה נוספת 
 .

הערות שוליים

קטגוריה:ארכאולוגיה
קטגוריה:נחלת שבט יהודה
קטגוריה:יהודה: אתרים ארכאולוגיים
קטגוריה:יישובי המקרא