ברנרד וידל שו

ברנרד וידל שו (1891–1984) היה שופט בריטי בארץ ישראל בתקופת המנדט הבריטי.

ביוגרפיה
בשנים 1910–1923 שירת במשטרת הודו. שו הוסמך כעורך דין בשנת 1923. בשנת 1925 מונה לעוזר מנהל מחוז קיסומו-לונדיאני בקניה. במאי 1928 מונה למנהל המחוז בפועל עם סמכות של שופט שלום. בשנת 1934 מונה לשופט שלום במומבסה. בשנת 1936 עבר לכהן כשופט מחוזי רוטציוני בארץ ישראל.
בעקבות מותו של ארנולד שרוויל מונה לנשיא בית המשפט המחוזי בירושלים.
בתחילת 1945 מונה לשופט בבית המשפט העליון בארץ ישראל.

בשנת 1947 הוא כיהן כממלא מקום זקן השופטים. לאחר הקמת מדינת ישראל עבר לקפריסין לכהן כשופט בבית המשפט העליון שם. בשנת 1956, לאחר שדן למוות שני אנשי מחתרת היה יעד לחיסול ונפגע בפיגוע של אאוקה במרחק כמה מאות מטרים מבית המשפט בניקוסיה. באחד המשפטים הוא פסל את הודעתו של ניקוס סמפסון שהודה ברצח שביצע כחבר באאוקה, בגלל הטיפול הלקוי שקיבל לאחר מעצרו, כמוהם לא ראה שו, לדבריו, ב-47 שנות ניסיונו. לימים הודה סמפסון שרצח 15 חיילים ואזרחים בריטים.

בשנת 1957 קיבל תואר אבירות ביום ההולדת של המלכה.

הערות שוליים

קטגוריה:שופטים בתקופת המנדט הבריטי