היפרדות בטנית

ממוזער
היפרדות בטנית (DRA-Diastasis Recti Abdominis) היא ליקוי בשריר הבטן הישר המאופיין בהתרחקות של שני צידי השריר והרחבת הקו העובר במרכזו הנקרא "הקו הלבן" (Linea Alba). התרחבות פתולוגית המהווה סכנה לבריאות, מוגדרת כרוחב של יותר מ־2–2.7 ס"מ רוחב במדידה המוגדרת מאזור הטבור (הטווח במדידה תלוי מחקרים שונים).

התופעה מתוארת בעצם כהתרחקות מרכז השריר הישר בטני ממרכז הבטן והימתחות שלו לרוחבו. במרבית המקרים, מדובר במתיחה בלבד, החיונית על מנת שחלל הבטן יוכל להתמודד עם התרחבות הרחם, בזמן ההריון, מבלי לפגוע באישה מבחינה כירורגית. לרוב, אין צורך בניתוח לתיקון הקו, והוא שב למקומו הטבעי לאחר תקופת משכב לידה, 0–10 שבועות לאחר הלידה. במקרים קיצוניים, ישנה פגיעה בבריאות האישה ואורח חייה, הדורשת התערבות כירורגית והחזרת הקו למקומו הטבעי באמצעות ניתוח.

לשריר הישר הבטני והתקינות שלו, ישנה חשיבות מכרעת ביציבה, יציבות ותנועתיות האגן והגנה על איברי הבטן הפנימיים.

 אטיולוגיה – גורמים אפשריים 
לתופעה זו גורמים אפשריים רבים, חלקם נעוצים בהתפתחותו התקינה של גוף האישה עוד מיום לידתה, והאחרים הם נסיבתיים ותלויי ההריון המדובר.

 תורשה – מבנה אגן, מבנה רחם ואנטומיה של גוף האישה באופן כללי עלולים להשפיע על הסיכון לתופעה.
 הריון גדול – (הריון מרובה עוברים, השמנה מסיבית בהריון או תינוק במשקל גדול מהממוצע)
 אגן קטן הגורם להיווצרות בטן קדמית.
 ניתוח קיסרי – בעיקר ניתוחים חוזרים
 מהלך לידה ו"לחיצות" שאינו תקין
 לידות מרובות

 שכיחות התופעה 
התופעה של היפרדות ביטנית בהריון קיימת לפי מחקרים בכ־30%–55% מהנשים וישנם מחקרים בודדים הגורסים כי אף לכ־70% מהנשים התופעה מתרחשת. סטטיסטיקה חיובית מצביעה על כ־40% מהמקרים, בהם השריר חוזר למקומו בטווח החודשיים הראשונים לאחר הלידה.

53% מהנשים בממוצע יסבלו מהתופעה לאחר הלידה, כאשר 37% ימשיכו לסבול גם לאחר מכן.
 כבר בשנת 1988 מצאו שכ 27% מהנשים, בטרימסטר השני, סובלות מהיפרדות, ו־66% בטרימסטר השלישי.
 ב-2007 נמדדו באולטרסאונד היפרדויות מהיום הראשון לאחר הלידה ועד שנה לאחר מכן, ונימצא שהייתה סגירה משמעותית מהיום הראשון ועד שמונה שבועות לאחר הלידה (+/- תקופת משכב הלידה), וללא התערבות, כגון אימון גופני ספציפי לא הייתה יותר סגירה במהלך השנה הראשונה.
 מחקרים בארצות הברית הראו כי ההיפרדות הפתולוגית נוטה לקרות משמעותית יותר אצל הנשים שלא התאמנו במהלך ההיריון.

 תסמינים מאפיינים ודרגות חומרה 
 מצב תקין – אין היפרדות כלל או לחלופין, מורגשת היפרדות של 1 ס"מ לכל היותר.
 היפרדות בדרגה קלה – מאופיינת בהיפרדות של בין 1.5–2.0 ס"מ. מורגשת בעיקר אי נוחות אסתטית ותחושת אי נעימות באזור.
 דרגה בינונית – מאופיינת בהיפרדות של בין 2.5–3.0 ס"מ. מורגשת אי נעימות קוסמטית ולעיתים כאבי גב.
 דרגה קשה – היפרדות של מעל 3 ס"מ. ייתכנו כאבי גב חזקים ואף שברים, דחיקה של קיר הבטן הקדמי והשלכות יציבה ותפקוד בכל האזור המרכזי של פנים הבטן והאגן.

מאפיינים גופניים המצביעים על היתכנות קיום התופעה
 בטן שנראית כמו בחודש חמישי-שישי להריון
 עודפי עור משמעותיים
 כאבי גב תחתון (לעיתים גם כאבי צוואר, בשל שינויי יציבה)
 קיים קשר מובהק בין חולשת שרירי בטן והיפרדות לאחר הריון לבין חולשת שרירי רצפת האגן. 66% מתוך הנשים שהייתה להן היפרדות – סבלו לפחות מתלונה אחת, הקשורה לשרירי רצפת האגן, כגון איבוד שתן בשעת מאמץ/שיעול וצניחה של שלפוחית השתן או הרחם.
 בנוסף, נמצא קשר בין היפרדות ביטנית וניתוח לכריתת הרחם.
קיימת חשיבות לא רק למרחק הרוחבי בין קירות שריר הישר הבטני, אלא, הוכח כי לעומק הפער בין שני הצדדים ישנה משמעות רבה.

 דרכים לבדוק היפרדות ביטנית 
 מראה חזותי – בהתרוממות שכבות בזמן שכיבה על הגב בולטת החוצה "פירמידה" בין שרירי הבטן
 בדיקה ביתית על ידי מומחה
 אולטרסאונד – אינה מסוכנת או פולשנית, אך נצפה אי דיוק בתוצאותיה
 טומוגרפיה ממוחשבת – הבדיקה היעילה אך היקרה ביותר ומסוכנת בשל החשיפה לקרינה.

 דרכי מניעה וטיפול 
כאשר מדובר במניעה, הדגש בעיקרו על מודעות לקיום התופעה. כיום, מרבית הנשים שנכנסות להריון ויולדות – אינן מודעות לתופעה כלל ולכן אינן "מגינות" על עצמן מפניה.

באם הייתה מודעות רווחת, המצב האידיאלי היה אמור להיות:

בדיקות יזומות אצל הגינקולוג החל מסוף הטרימסטר הראשון ובתום משכב הלידה (שישה עד שמונה שבועות) וכחצי שנה עד שמונה חודשים מיום הלידה. כמו כן – מודעות של כל מי שמטפל בנשים בהריון ואחרי הלידה: אחיות טיפת חלב, מיילדות, דולות, מדריכות הכנה ללידה, מדריכות הנקה, דולות לאחר לידה, מורים ומאמנים לחינוך גופני – לבדוק כל אישה בהריון ואחרי לידה, גם הרבה שנים אחרי הלידה הראשונה.

מהלך הטיפול בדרגות הקלות
 תשאול
 בדיקה
 תרגול שרירי ריצפת האגן: היכרות עם שרירי ריצפת האגן, ובעיקר – הפרדה בינם לבין מקרבי ירך (Adductors). לימוד תרגילי חיזוק ושליטה לרצפת האגן
 תרגול שיקומי לשרירי הבטן: תרגילים לחיזוק השריר הרחב של הבטן, תוך מתן הדגשים לפי הצורך. הוכח במחקרים, כי לביצוע מתמיד ועקבי של תרגילי חיזוק נכונים לבטן, השפעה חיובית על שיפור המצב המתבטאית ב: הצרת רוחב ההיפרדות, סגירת עומק ההיפרדות והן החלמה מהירה יותר של האזור כולו.
 שילוב של תרגילים סטטיים וחד כיוונים והימנעות מפיתולים וסיבוכים.
 מיקוד על מיקום ההיפרדות
 שילוב התרגילים בחיי היום יום של המטופלת
 רצף טיפולי – שיקומי
 מתחילים בתרגילים פשוטים, המפעילים קבוצת שרירים אחת.
 לאט ובהדרגה עוברים לתרגילים מורכבים יותר.
 המשך טיפול ומעקבממוזער|ניתוח לטיפול בהיפרדות ביטנית, איור מהמאה ה-16.

דרכי טיפול שגויות
 כפיפות בטן "רגילות" (או כל תרגיל בו מרימים את החלק העליון של הגוף כנגד כוח המשיכה) ללא תמיכה בשרירי הבטן.
 פיתולים ורוטציות המפעילים את השרירים האלכסוניים נגד כוח המשיכה ("כפיפות מרפק לברך נגדית").
 תרגילים המביאים לפיתול יתר של החלק העליון.
 תרגילים המביאים למתיחת יתר בחלק הקדמי של הגוף (כגון: שכיבה על הגב על כדור פיזיו, כפיפות חזקות לאחור כמו ביוגה, פילאטיס וכו').
במקרים קיצוניים יותר, ובדרגות החומרה הגבוהות, מדובר בשלוש שיטות התערבות המצריכות התערבות כירורגית:
 "קיפול" החלק הקדמי של השריר הישר בטני ויצירת "קשר" בין שני הצדדים.
 "הנדסת" האזור, על ידי שימוש בחלקי השריר האחרים והשלמת החסר בחלק הפתוח.
 ניתוח פלסטי למתחם הבטן הנקרא –" Abdominaplasty /” Tummy tuck – ניתוח בו מורידים עודפי שומן ועור מהאזור ו"תופרים" מחדש את הlinea alba בין חלקיה. זהו ניתוח מורכב ויש לשקול אותו רק במקרים חריגים.

 ראו גם 
עווית
לידה

 קישורים חיצוניים 



 נפרדנו כך: כל מה שחשוב לדעת על היפרדות בטנית, באתר "דוקטורס", 10 ביולי 2019
הסבר אודות היפרדות בטנית והיתכנותה בפעוטות 

 הערות שוליים 

קטגוריה:הפרעות שרירים
קטגוריה:היריון ולידה