צזאר קוניקוב

צזאר לבוביץ' קוניקוב (ברוסית: Це́зарь Льво́вич Ку́ников)  (23 ביוני 1909 - 14 בפברואר 1943), היה קצין יהודי בחיל הים הסובייטי, גיבור מלחמת העולם השנייה.

ביוגרפיה
נולד בשנת 1909 בעיר רוסטוב על הדון במשפחה יהודית מתבוללת. אביו היה מהנדס מכונות ואמו - עקרת בית. בשנת 1918, במהלך מלחמת האזרחים, נמלטה המשפחה מהעיר מפני הצבא הלבן המתקרב ועברה לבאקו. בשנת 1925 עברו למוסקבה. בשנת 1928 התגייס צזאר קוניקוב לחיל הים של ברית המועצות ושירת בו במשך שנתיים. לאחר סיום השירות התקבל ללימודי הנדסת מכונות באוניברסיטה טכנית במוסקבה. בתום הלימודים עבד כמהנדס ולאחר מכן כטכנולוג ראשי באחד המפעלים במוסקבה.

לאחר פלישת גרמניה הנאצית לברית המועצות ביוני 1941, התנדב לשירות בצבא האדום (למרות שבשל תפקידו היה אמור להיות פטור מגיוס). בתחילת שירותו שובץ כקצין פוליטי ביחידת חיל הים, אך בהמשך, לפי בקשתו, התמנה לתפקיד פיקודי. הא פיקד על יחידת ספינות המשמר שלחמה בים אזוב ליד חופי מריאופול וטגנרוג. בשנת 1942, לאחר נסיגת הצבא האדום מחופי הים האזוב, פוצצו הספינות ומאנשי צוות הספינות ומחיילים נוספים אורגן גדוד נחתים. קוניקוב מונה למפקד הגדוד.

בתחילת 1943 תכנן הפיקוד הסובייטי מבצע לשחרור העיר נובורוסיסק. לפי התכנון כוח ההשתלטות העיקרי (חטיבת חיל רגלים וגדוד שריון) היה אמור לנחות מן הים צפונית לעיר, לתפוס ראש גשר וממנו להתחיל מתקפה על העיר. כדי להטעות את הגרמנים הוחלט על נחיתת כוח נוסף, קטן יותר, מדרומית לעיר. כוח זה היה אמור להיות כוח ההסחה, אשר יגרום לגרמנים לפצל את כוחותיהם. צזאר קוניקוב מונה למפקד כוח ההסחה (שכלל כ-270 חיילים).

בליל שבין 2 ל-3 בפברואר 1943 הונחתה היחידה בפיקודו של קוניקוב על החוף. הנחיתה בוצעה בהצלחה מלאה. החיילים השתלטו על עמדות גרמניות על החוף תוך אבדות מעטות (הורג וכמה פצועים). עם עלות השחר התעשתו הגרמנים והחלו לתקוף את הכוח של קוניקוב. חייליו עמדו בגבורה בכל התקפות האויב. בסוף היום הוביל קוניקוב התקפת נגד, שבמהלכה השתלטו חייליו על עמדת תותחים גרמנים. לאחר ההשתלטות הפעילו את תותחי השלל נגד הגרמנים.

בינתיים, המבצע לנחיתת הכוח העיקרי (מצפון לנובורוסיסק) הסתבך ונכשל. הגרמנים הצליחו להדוף את כוח הנחיתה הסובייטי. מפקד המבצע נאלץ לשנות את התוכנית המקורית - מעתה היחידה של צזאר קוניקוב הפכה מכוח ההסחה לכוח העיקרי. ספינות חיל הים החלו להזרים הספקה ותגבורות לשטח שנכבש על ידי חייליו של קוניקוב.

צזאר קוניקוב המשיך לפקד על כל הכוחות בשטח הנחיתה עד ל-12 בפברואר, אז נפצע קשה מרסיסי פגז. הוא פונה מהאזור על ידי ספינה לעיר גלנדז'יק. כעבור יומיים מת מפצעיו בבית החולים.
הנצחת זכרו
 על שמו נקראו :
 רחובות בערים הבאות: קרסנודר, רוסטוב על הדון, נובורוסייסק, גלנדז'יק
 כיכר במוסקבה
 בתי ספר בערים הבאות: נובורוסייסק, טואפסה, גלנדז'יק ואזוב
 אנדרטות לזכרו הוצבו בערים: אזוב, סבסטופול, נובורוסייסק וליד כפר סינייבסקיה במחוז קרסנודר.
 ספינת נחיתה בצי הרוסי נשאה את שמו (הנחתת הוטבעה על ידי האוקראינים בפברואר 2024, במהלך מלחמת רוסיה-אוקראינה)
 בברית המועצות וברוסיה הופקו בולי דואר לזכרו.
קישורים חיצוניים

 דף אישי באתר גיבורי ברית המועצות (רוסית)

קטגוריה:אנשי הצבא האדום במלחמת העולם השנייה
קטגוריה:יהודים אנשי הצבא האדום במלחמת העולם השנייה
קטגוריה:יהודים מעוטרי גיבור ברית המועצות
קטגוריה:מעוטרי עיטור לנין
קטגוריה:מעוטרי עיטור הדגל האדום
קטגוריה:מעוטרי עיטור אלכסנדר נבסקי (ברית המועצות)
קטגוריה:רוסים וסובייטים שנהרגו במלחמת העולם השנייה
קטגוריה:ימאי הצי הסובייטי
קטגוריה:סובייטים שנולדו ב-1909
קטגוריה:סובייטים שנפטרו ב-1943