MSM (תוסף תזונה)

200px|ממוזער|שמאל|המבנה הכימי של MSM
MSM (קיצור של: Methylsulfonylmethane, נוסחה כימית: (CH3)2SO2) ידוע גם בכמה שמות אחרים כולל דימתיל סולפון (DMSO2), מתיל סולפון ו (במיוחד ברפואה אלטרנטיבית) מתילסולפוניל מתאן (MSM). זאת תרכובת גופרית אורגנית הנמצאת בכל האורגניזמים. החומר מצוי בנוזלי הגוף וברקמות וזקוק להתחדשות יומיומית על ידי אספקה חיצונית באמצעות מקורות תזונתיים. MSM מיוצר על ידי אצות ימיות ומשוחרר לעננים על ידי אידוי מי ים. בירידת מי הגשמים, החומר מתערבב עם רקבובית בקרקע ונספג בצמחים. לכן, MSM חסר במזון שלא הושקה במי גשם אלא גדל בחממה או הושקה על ידי מערכות השקיה. ה-MSM נמצא במזונות מן החי והצומח. בשל נדיפותו הגבוהה יחסית, הוא מתנדף בבישול ולכן ניתן למצוא אותו במזונות טריים בלבד.

MSM מופיע כמוצק חסר צבע. הוא יציב מבחינה כימית ואינו מתפרק גם בטמפרטורות גבוהות. הוא מופיע באופן טבעי בחלק מהצמחים הפרימיטיביים, ונמצא בכמויות קטנות במזונות ומשקאות רבים, ומשווק (תחת השם MSM) כתוסף תזונה. הוא משמש לעיתים כחומר חיתוך עבור מתאמפטמין המיוצר באופן לא חוקי. הוא נמצא בדרך כלל גם באטמוספירה שמעל לאזורים ימיים, שם הוא משמש כמקור פחמן לחיידק האפיפיה הנישא באוויר. חמצון של דימתיל סולפוקסיד מייצר את הסולפון, הן בתנאי מעבדה והן בגוף האורגניזם.

 שימוש כממס 
בגלל הקוטביות והיציבות התרמית שלו, DMSO2 מותך שימש באופן תעשייתי כממס בטמפרטורה גבוהה. לדוגמה, עקירה של אריל כלורידים על ידי אשלגן פלואוריד בוצעה בנוזל.

 פרמקולוגיה ורעילות 
מחקרי תהודה מגנטית גרעינית (NMR) הוכיחו ש-MSM שנבלע נספג בדם וחוצה את מחסום הדם/מוח. מחקר שהתבצע בעזרת NMR מצא גם רמות ניתנות לזיהוי של MSM הנמצאות בדרך כלל בדם ובנוזל השדרה, דבר שמצביע על כך שמקורו מתזונה, ממטבוליזם של חיידקי מעיים וממטבוליזם של מתאניול אנדוגני של הגוף.

 שימוש רפואי ותזונתי 
למרות שלא אושרו שימושים רפואיים עבור MSM, נחקרו יתרונות בריאותיים שלו. סטנלי וו. ג'ייקוב דיווח כי נתן MSM ליותר מ-18,000 חולים עם מגוון מחלות; ג׳ייקוב היה שותף בכתיבת ספר הממליץ על MSM כמקור טבעי ל"גופרית פעילה ביולוגית". הוא מצביע על כך שאנשים רבים לא מקבלים מספיק גופרית בתזונה שלהם. לא מוגדרת צריכה תזונתית (DRI) או ערך יומי מומלץ עבור גופרית. מקורות תזונתיים בולטים לגופרית כוללים ירקות ממשפחת המצליבים, שום, בצל, אסאפוטידה , קטניות, אגוזים, זרעים, חלב צמחי, חלב מן החי וביצים (חלבונים וחלמונים).

הטענות לצורך בתוספת גופרית מקורן ב-Robert Herschler, ביוכימאי שרשם פטנט על "שימושים תזונתיים ותרופתיים של מתילסולפונילמתאן ותכשירים הכוללים אותו" ב-1982. הוא טען ש-MSM שימושי לטיפול במתח, דלקת ברירית, אלרגיות ובעיות במערכת העיכול.

 עדויות מניסויים קליניים 
מחקרים בקנה מידה קטן של טיפולים אפשריים עם MSM נערכו הן על בעלי חיים והן על בני אדם. מחקרים אלה של MSM הציעו כמה יתרונות, במיוחד לטיפול בלחץ חמצוני ודלקת מפרקים ניוונית, אך חסרות עדויות לשימושים אחרים. מסד הנתונים המקיף של תרופות טבעיות מכיל רשימה מתעדכנת ללא הרף של מחקרי MSM הקשורים לבריאות.

 בטיחות 
ה-LD50 של MSM גדול מ-17.5 גרם לק"ג משקל גוף. בחולדות, לא נצפו תופעות לוואי לאחר מנות יומיות של 2 גרם MSM לק"ג משקל גוף. במחקר מעקב של 90 יום, חולדות קיבלו מינון MSM יומי של 1.5 גרם/ק"ג, ולא נצפו שינויים מבחינת תסמינים, כימיה בדם או פתולוגיה גסה.

בניסויים קליניים, מספר מחקרים דיווחו על מינימום או היעדר תופעות לוואי לאחר 12 שבועות. תופעות הלוואי שדווחו ממחקרים אלה כללו בעיות קלות במערכת העיכול, עייפות וכאבי ראש, אם כי לא נראו שינויים לעומת פלצבו. מחקר עדכני יותר בן 26 שבועות על דלקת מפרקים במפרקים גדולים לא מצא תופעות לוואי או שינויים חריגים בעת נטילת 6 גרם MSM ליום. MSM נחשב ל'כנראה בטוח' במינונים טיפוליים, אם כי עדיין נדרש מחקר נוסף כדי להעריך את בטיחותו לשימוש ארוך טווח.

 קישורים חיצוניים 

 מאמר על מתילסולפונילמתאן באתר WebNet
 מתילסולפונילמתאן ב-Medline Plus
 מתילסולפונילמתאן כתוסף תזונה באתר National Library of Medicine
 מתילסולפונילמתאן באתר VCA animal hospitals

 הערות שוליים 

קטגוריה:תוספי תזונה