הממשלה האיראנית הגולה

הממשלה האיראנית הגולה, נקראת רשמית: המועצה הלאומית של איראן (National Council of Iran; בפרסית: شورای ملی ایران) היא הממשלה הגולה של איראן, בראשותו של רזא כורש עלי פהלווי. המועצה כוללת איחוד של כ-40 מפלגות ועמותות, ומטרתה הפלת משטר האייתולות באיראן והחלפתה בהשבת כס המלוכה לשושלת פהלווי. המועצה הפכה לקבוצת האופוזיציה האיראנית הקולנית ביותר.

המועצה הוקמה בשנת 2013 על ידי רזא פהלווי. לאחר שהמועצה הוקמה נשלחה האמנה דרך האינטרנט ויותר מ-20,000 איש חתמו עליה, כשחצי מהם חיים באיראן. בעקבות הפצת האמנה הקהילה הערבית באיראן מחתה על הגדרת הזכויות האתניות וזכויות המיעוטים, שלפי האמנה היו שונים מאלו של חוקת הרפובליקה האסלאמית.

מלחמת חרבות ברזל והמרד האזרחי באירן
ממוזער|התמונה של רזא כורש עלי פהלווי בהפגנה למען החופש של העם האירני בוושינגון 11.1.2026 - ברקע דגל ישראל לצד דגל אירן עם סמל האריה והשמש
ממוזער|שלט בהפגנה נגד המשטר האיראני בשוודיה בתאריך 17.1.2026 עם הכיתוב "Trump, Israel, time for the Cyrus Deal" (בעברית: "טראמפ, ישראל, הגיע הזמן לעסקת כורש")

במהלך מלחמת חרבות ברזל הייתה לאיראן מעורבות ניכרת, עקיפה וישירה, בלחימה. תקופה זו אופיינה בהפגנות משותפות של גולים איראנים וישראלים במדינות המערב, בהן המפגינים האיראנים ביקשו להדגיש כי מדיניות החוץ העוינת של המשטר אינה מייצגת את עמדת העם האיראני. הפגנות אלו מבטאות ברית אידאולוגית בין מתנגדי הרפובליקה האסלאמית לבין הקהילות היהודיות והישראליות בתפוצות. אחד המאפיינים המרכזיים של הפגנות אלו הוא הנפה משותפת של דגל ישראל לצד דגל איראן ההיסטורי המעוטר בסמל האריה והשמש, המסמל את ימי השאה שלפני המהפכה ועל כן משמש כביטוי של התנגדות לשלטון האייתוללות. היוזמה לכונן ממשל מעבר באירן מובלת בידי יורש העצר רזא כורש עלי פהלווי, בנו של השאה האחרון של איראן, והיא נבנית על ידי צוותים מקצועיים על יסודות של תקווה, פרגמטיות והכרה הדדית. בהתאם לכך באפריל 2023 הגיע רזא פהלווי לביקור בישראל כאורח של שרת המודיעין גילה גמליאל, במטרה להשתתף בטקס יום הזיכרון לשואה ביד ושם, ערך פגישות עם שרי ממשלה וביקור בכותל.

במהלך ההפגנות באיראן (2025–2026) שהחלה כתנועה מחאתית חסרת הנהגה מרכזית, נשמעו קריאות רבות להשבתו של רזא פהלווי. ב-10 בינואר פרסם רזא פהלווי, יורש העצר האיראני הגולה, קריאה לאזרחי איראן להחריף את המחאה. הוא קרא לעובדים במגזרים מרכזיים במשק לפתוח בשביתה כללית, וכתב שאין להסתפק בהפגנות אלא להיערך לכיבוש מרכזי הערים והחזקתם. הוא קרא למפגינים לצאת לרחובות בשעות מוגדרות, להתכנס במוקדים מרכזיים ולהיערך לשהות ממושכת, ופנה לכוחות הביטחון בבקשה לשבש את מנגנון הדיכוי ולהצטרף למחאה. ב-18 בינואר פרצו האקרים לשידורי הטלוויזיה הממלכתית למשך כעשר דקות, שבמהלכן הוקרנו מסרים של יורש העצר הגולה, רזא פהלווי. הוא קרא לכוחות הביטחון להצטרף לעם, ולא להשתמש נגדו בנשק. במסגרת זו הסיוע הישראלי לעם האירני במאבקו כנגד הרפובליקה האיסלמיתי נתפס כסגירת מעגל היסטורית בין העם היהודי לאירני, כלומר - השבת טובה על הסיוע שכורש נתן ליהודים לשוב לארצם ולשקם את מקדשם במסגרת הצהרת כורש.

הסכמי כורש התגבשו מאחורי הקלאים ביוזמה ישראלית-איראנית המשקפת את החזון ליום שאחרי נפילת האייתולות. שיתוף הפעולה סביב הסכמי כורש הובל על ידי חברת הקבינט השרה גילה גמליאל הפועלת בשליחותו של ראש הממשלה בנימין נתניהו, ויורש העצר האיראני הנסיך רזא כורש עלי פהלווי הנתמך בידי האופוזיציה באיראן.

 ראו גם 
 מוג'אהדין ח'לק
 הממשלה האיראנית הגולה: יחס לישראל

 קישורים חיצוניים 


 ביאורים 

 הערות שוליים 

קטגוריה:איראן: פוליטיקה
קטגוריה:שושלת פהלווי
איראן
קטגוריה:הרפובליקה האסלאמית של איראן: היסטוריה