שכר גלובלי

שכר גלובלי הוא שכר הכולל בתוכו תשלום אחיד בעד כל שעות עבודתו של העובד - שעות העבודה הרגילות, שעות נוספות ושעות עבודה במנוחה השבועית. בישראל חל איסור על תשלום שכר גלובלי למרבית העובדים, אולם ניתן בתנאים מסוימים לשלם שכר המחולק לשכר בסיס ולרכיב גמול שעות נוספות גלובלי.

עקרונות יסוד
חוק שעות עבודה ומנוחה מחייב לשלם לעובד תשלום מוגדל בעד עבודה בשעות נוספות, בחג וביום המנוחה השבועי (סעיפים 16-17).

חוק הגנת השכר, כולל סעיף הנקרא 'איסור שכר כולל' (סעיף 5), הקובע כי עובד שחוק שעות עבודה ומנוחה חל עליו, ושכר העבודה שנקבע לו כולל בתוכו תשלום בעד שעות נוספות, גמול עבודה במנוחה השבועית ודמי חופשה או תמורת חופשה - רואים את השכר שנקבע לו כ'שכר רגיל' בלבד (אלא אם נקבע אחרת בהסכם קיבוצי שאושר על ידי שר העבודה) - כלומר, המעסיק יידרש על אף הסיכום לשלם רכיבים אלה בנוסף לשכר שנקבע.

עובד שחוק שעות עבודה ומנוחה חל עליו
לאורך השנים נחתמו מספר הסכמים קיבוציים שאושרו על ידי שר העבודה המגדירים שכר כולל (גלובלי) לעובדים. דוגמה להסכם קיבוצי בדבר שעות נוספות גלובליות, שאף הוצא לו צו הרחבה, הוא ההסכם הקיבוצי בענף השמירה והאבטחה (סעיף 8 לצו ההרחבה).

לצד זאת, לאורך השנים קבע בית הדין לעבודה כי ניתן לשלם לעובד בתנאים מסוימים גמול שעות נוספות גלובליות, כלומר תשלום מראש בגין היקף מסוים של שעות נוספות, ובתנאי שזה יופרד משכר הבסיס שלו בתלוש השכר. בית הדין לעבודה הבהיר שככל והעובד עבד בפועל יותר שעות מאלו ששולמו לו על פי ההסכם, על המעסיק להשלים לו את גמול השעות הנוספות החסר. עוד קבע בית הדין מספר תנאים נוספים לתשלום גמול שעות נוספות גלובליות - הסכמה ברורה ומדעת של העובד; הוגנות וסבירות כך שבממוצע העובד מקבל לכל הפחות תמורה שוות ערך לזו המגיעה לו מכוח חוק שעות עבודה ומנוחה; מעקב ורישום אחר השעות שביצע העובד בפועל; הפרדה בתלוש השכר בין שכר הבסיס לגמול השעות הנוספות והחובה של כל אחד משני הרכיבים לעמוד באופן עצמאי בדרישות החוק..

חוק הגנת השכר אף מחייב את המעסיק לציין בתלוש המשכורת את מספר שעות העבודה התקניות בחודש ואת מספר שעות העבודה בפועל, ובכך מתאפשרת, במידה מסוימת, בדיקה האם העובד קיבל את התשלום המגיע לו.

עובד שחוק שעות עבודה ומנוחה אינו חל עליו
אין איסור לקבוע שכר גלובלי לעובדים שחוק שעות עבודה ומנוחה אינו חל עליהם. עובדים אלו, מצוינים בסעיף 30(א) לחוק: שוטרים ואנשי שירות בתי הסהר; עובדי המדינה שתפקידם מחייב לעמוד לרשות העבודה גם מחוץ לשעות העבודה הרגילות; יורדי ים ועובדי דיג; אנשי צוות אוויר; עובדים בתפקידי הנהלה או בתפקידים הדורשים מידה מיוחדת של אמון אישי; עובדים שתנאי עבודתם ונסיבותיה אינם מאפשרים למעביד כל פיקוח על שעות העבודה והמנוחה שלהם.

ארבע הקטגוריות הראשונות חלות על עובדים בענפים מסוימים, ואילו שתי האחרונות רלוונטיות לכל המשק. המגמה בפסקי דין של בית הדין לעבודה היא לצמצם את האוכלוסייה הנמנית עם שתי קטגוריות אלה. כך למשל, שנים רבות עורכי דין נתפסו כמי שלא ניתן לפקח על שעות עבודתם, אבל בעקבות פס"ד אגרון נגד כץ היה תיקון לתקנות האתיקה של לשכת עורכי הדין שקובע שעורכי דין אינם יוצאים מתחולת החוק.

קישורים חיצוניים
 הילה פורת, הסכם בדבר שעות נוספות גלובליות , אתר "עולם העבודה"

הערות שוליים

גלובלי