חרבא דמשה

חרבא דמשה (השם הוא בארמית, פירושו: "חרבו של משה") הוא חיבור מאגי קדום המשתייך לתחום הקבלה המעשית, שתאריך יצירתו אינו ידוע, ומשתרע מתחילת המאה הראשונה לספירה, ועד סוף האלף.

 חיבור הספר וזמנו 
הספר מכונה "חרבא דמשה", ככל הנראה על שם פתיחתו , כאשר טקס חרב מאגי זה ממשיך לשמש (לפחות חלקית) במהלך הספר. הספר מכיל רשימה של טקסים או שמות קדושים שעל האדם לומר על מנת לגרום לדבר מה (לדוגמה - "להוציא איש מן האסורים"), והוא החיבור המאגי הגדול ביותר שנשתייר לנו מתקופה זו.

אזכורו הראשון הידוע לנו הוא באיגרת רב האי גאון לחכמי קירואן בענייני כשפים: "והנוסחים שראיתם הרוצה לעשות כך וכך יעשה כך וכך, הרבה מאוד יש אצלנו מזאת כאשר נקרא ספר הישר ואשר נקרא חרבא דמשה אשר תחלתה ארבעה מלאכים ממונים על החרב, כי יש בה גבהות ונפלאות ובספר הנקרא רזא רבה חוץ מן המחותכות והפרטים שאין להם קץ ולא מספר, והרבה יגעו והוציאו שנותיהן ולא מצאו אמתה לדבר."

החיבור נדפס לראשונה ב-1896 על ידי משה גסטר, ואילו בתשנ"ז-1997 יצאה לאור מהדורה מדעית חדשה על ידי יובל הררי, הכוללת בתוכה גם מחקר על הספר, ומתבססת על כתב יד הקדום בכ-200–300 שנה מכתב היד עליו התבסס גסטר.

לקריאה נוספת
 חרבא דמשה, מהדורה חדשה ומחקר, יובל הררי, הדפסה ראשונה ה'תשנ"ז-1997 הדפסה שנייה 2015.
קישורים חיצוניים




 מאמר ביקורת על ספרו של הררי, מאת מאיר בן אילן. (הופיע בדעת מ"ג (תשנ"ט), עמו' 125–140)
 חרבא דמשה (מהדורת יובל הררי) באתר מאגנס

הערות שוליים

קטגוריה:ספרי קבלה
קטגוריה:האלף ה-1