גלית דיסטל-אטבריאן

גלית דִיסְטֶל־אַטְבַּרְיָאן (נולדה ב-10 בינואר 1971, י"ג בטבת ה'תשל"א) היא חברת הכנסת מטעם מפלגת הליכוד. קודם לכן הייתה שרת ההסברה, פובליציסטית, שדרנית רדיו וסופרת ישראלית.

 ביוגרפיה 
נולדה ב-1971 בשם גלית אטבריאן, לפרווין (לאה) ולרחמים, שעלו לישראל מאיראן בשנת 1965. גדלה בירושלים. למדה בתיכון אורט. שירתה בצה"ל כמש"קית ת"ש בחיל האוויר. בעלת תואר ראשון בפילוסופיה מאוניברסיטת תל אביב.

ב-1998 יצאה עם בעלה, עודד דיסטל, לשליחות בת חמש שנים ביוון, כחלק מעבודתו כנספח כלכלי בשגרירות ישראל. לאחר חזרתם הם התגרשו, והיא החלה לעסוק במכירת בגדים יחד עם אחותה ובכתיבת ספרים.

ב-2012 הורשעה בשימוש במקרקעין שלא כדין, בגין שטח של 60 מ"ר של חנות הבגדים בה החזיקה במושב שילת, והוטל עליה קנס בסך 9,000 ש"ח.ציוץ של עמרי קלישר, 29 ביוני 2025;תו"ב (רמלה) 52066-05-10 ועדה מקומית לתכנון ובניה חבל מודיעין נ' גלית דיסטל], ניתן ב-5 בפברואר 2012

ב-2016 הגישה את התוכנית "לא סותם ת'פה" ששודרה ברדיו גלי ישראל ביחד עם אראל סג"ל.

באפריל 2016 החלה להגיש, אחת לשבוע עם אראל סג"ל, את תוכניתו החדשה בגלי צה"ל.
השתתפה בתוכנית הפאנליסטים "הפטריוטים" בערוץ 20 ובסרטונים של כאן דיגיטל. במקביל, ובניגוד לתנאי העסקתה, כתבה מספר נאומים עבור פוליטיקאים ובראשם מירי רגב כאשר זו כיהנה כשרת התרבות.
בנובמבר 2020 החלה להגיש תוכנית יומית בתחנת הרדיו גלי ישראל.

היא כתבה באופן קבוע טורים עבור האתרים nrg ו"מידה", בירחון "נשים" ומ-2017 גם טורים ל"ישראל היום".

 בפוליטיקה 
ב-4 בפברואר 2021, לקראת הבחירות לכנסת העשרים וארבע, שריין ראש הממשלה בנימין נתניהו את דיסטל-אטבריאן במקום העשירי ברשימת הליכוד לכנסת העשרים וארבע, והיא נבחרה לכנסת העשרים וארבע.

לקראת הבחירות לכנסת העשרים וחמש התמודדה דיסטל-אטבריאן בבחירות המקדימות למפלגת הליכוד (2022), נבחרה למקום ה-20 ברשימת המפלגה ונכנסה לכנסת לאחר שהמפלגה זכתה ב-32 מנדטים. בדצמבר 2022 מונתה לשרה במשרד ראש הממשלה בממשלת ישראל השלושים ושבע. ב-17 בינואר 2023 הוחלט כי תקבל את משרד ההסברה. עם כניסתה לתפקיד הודיעה על הקמת "מטה הסברה" לרפורמה המשפטית.

ב-9 במרץ 2023 הודיעה על התפטרותה מהכנסת במסגרת "החוק הנורווגי". ב-12 באוקטובר 2023 הודיעה על סיום תפקידה במשרד ההסברה ועל חזרתה לכנסת. התפטרותה הגיעה לאחר ביקורת על כך שבימים שלאחר טבח שבעה באוקטובר, משרד ההסברה, שעמדה בראשו, לא ביצע ראיונות לתקשורת הזרה. בנוסף, נימקה דיסטל-אטבריאן את התפטרותה בכך שראש הממשלה הקים פורום מסבירנים חלופי למשרד ההסברה.

בעקבות בקשתה, ימים אחדים לאחר התפטרותה החליטה הממשלה על סגירת המשרד והעברת תקציבו, בסך 23.8 מיליון ש"ח, למנהלת שיקום יישובי הנגב המערבי. באמצע נובמבר 2023 הודיעה שהתפטרותה הייתה לאחר הוראה מלשכת ראש הממשלה שלמרות היותה שרת ההסברה, אסור לה להתראיין בחו"ל או בארץ או לייצר סרטוני הסברה מלבד פרסומות בטלוויזיה.

בכנסת שימשה כחברה בוועדת חוק, חוקה ומשפט, בוועדת החינוך, התרבות והספורט ובוועדת הבריאות.

ב-31 בדצמבר 2023 בראיון לערוץ 13 אמרה: "יצרתי שסע, יצרתי פילוג ויצרתי מתח. והמתח הזה הביא לחולשה, והחולשה הזאת בהמון מובנים הביאה לטבח".

על רקע הדיונים על חוק שירות ביטחון, בנאום במליאת הכנסת הביעה דיסטל-אטבריאן תמיכה נלהבת בלומדי התורה. בנובמבר 2025 מונתה לעמוד בראש הוועדה המיוחדת לדיון בהצעת חוק התקשורת שיזם השר שלמה קרעי.

 דעותיה הציבוריות 
בכתיבתה ובהופעותיה התקשורתיות הביעה עמדות ימניות ותקפה את תרבות ה"תקינות פוליטית" ואת מדיניות השמאל הציוני. בין השאר האשימה את ארגוני הנשים ואת הפמיניסטיות בכך שהם מתעלמים מתקיפות מיניות ומעשי אונס כאשר המבצעים הם בני מיעוטים או מסתננים מאפריקה ומנסים למנוע מנושאים אלה לעלות לסדר היום הציבורי.

בשנת 2019 כתבה "צריך לומר זאת ביושר – נתניהו רוצה את החמאס על הרגליים והוא מוכן לשלם על כך מחיר כמעט בלתי נתפס – חצי מדינה משותקת, ילדים והורים בפוסט-טראומה, בתים מופצצים, אנשים נהרגים". בהמשך
הפכה לתומכת מובהקת של בנימין נתניהו ומביעה אמון מלא בחפותו ובמדיניותו. ב-16 בנובמבר 2023 אמרה כי הוא שבר אותי, הוא לא המלאך שפעם הערכתי. וכי אף על פי שאין כשיר ממנו לנהל את מלחמת חרבות ברזל, היא כל חייה תכעס עליו.

ב-2021 שיתפה סרטון מזויף שרמז כי נשיא ארצות הברית, ג'ו ביידן, נרדם בעת פגישה עם ראש הממשלה, נפתלי בנט. גורמים פוליטיים ועיתונאים שנכחו בפגישה טענו כי ביידן לא נרדם וכי הסרטון ערוך.

ב-7 בפברואר 2023, על רקע ההפגנות נגד הרפורמה המשפטית, טענה דיסטל-אטבריאן בראיון לגלי צה"ל כי גורמים אנטישמיים ומדינות זרות כמו גרמניה ואיראן מממנים את ההפגנות. שגריר גרמניה בישראל, שטפן זייברט, הביע אכזבה מטענה זו עקב כריכה במשפט אחד של גרמניה, מדינה דמוקרטית העוזרת לישראל, ושל איראן, שהיא מדינה טוטליטרית המאיימת להשמיד את ישראל. ב-31 בדצמבר 2023 בראיון ערוץ 13 האשימה את עצמה ביצירת שסע ופילוג, ואמרה כי הייתה חלק מהאנשים מהפוליטיקה ומהתקשורת שגרמו למדינה להיחלש, מה שלדבריה הוביל לטבח בטבח שבעה באוקטובר.

 ספריה 
 בשנת 2009 יצא לאור ספרה הראשון, "ואם היו אומרים לך", בהוצאת כנרת זמורה-ביתן דביר. הספר מבוסס על מציאות חייה כאם לבן המתמודד עם הפרעות התפתחות ואוטיזם. הספר זכה בתמיכת מפעל הפיס "בהוצאה לאור של ספרים בעלי ערך ספרותי".
 בשנת 2014 יצא לאור ספרה השני, "טווס בחדר מדרגות", בהוצאת כנרת זמורה-ביתן. הספר נכלל ברשימה הקצרה של המועמדים לפרס ספיר לספרות לאותה שנה, אולם לא זכה בפרס.

 תביעות 
בינואר 2020, במסגרת הסכם פשרה בתביעת דיבה שהגיש מני נפתלי נגד דיסטל-אטבריאן בגין התבטאותה בראיון שערכה איתו בתחנה, הסכימה תחנת הרדיו גלי צה"ל לשלם לנפתלי פיצוי של 16 אלף ש"ח.

בינואר 2022 נפסק, במסגרת הסכם פשרה בתביעה שהגישה דיסטל-אטבריאן נגד רונן צור, שעל צור לשלם לה פיצויים בסך 3,000 ש"ח, הוצאות משפט בסך 2,000 ש"ח והחזר אגרת בית המשפט ששולמה. הליך נוסף בין השניים, של תביעות הדדיות על לשון הרע הסתיים בסגירת ההליך.

 חיים אישיים 

דיסטל-אטבריאן גרושה ואם לשניים. היא מתגוררת עם בן זוגה בדרום תל אביב יפו.

דיסטל מקיימת אורח חיים מסורתי עד דתי.

בשנת 2022 שיתפה את שיטת "החדר הסגור", שבאמצעותה טיפלה בבנה ושאותה פירטה בספרה "ואם היו אומרים לך", זאת על סמך מחקר עצמי שקיימה, ועל סמך הניסיון שלה עם בנה. לדבריה, אוטיזם הוא הימנעות מאינטראקציה חברתית, ובכך אוטיסטים "נבלעים בתוך עצמם", ויש דרכים למנוע זאת. לאחר לימוד הנושא היא הסתגרה עם הילד במשך חודשים בניסיון לרפא אותו ובסופו של טיפול אינטנסיבי גרמה לו להתחיל לתקשר עם העולם כדי לשרוד. בין השאר התבטאה לגבי הטיפול בבנה: "משכתי אותו מהשיער והוצאתי אותו, לא נתתי לו לאכול ולא נתתי לו לשתות, לא נתתי לו כלום. הוא הכריח את עצמו ללמוד לדבר כדי לשרוד". דבריה עוררו ביקורת גם אצל גורמים רשמיים - אלו"ט - אגודה לאומית לילדים ובוגרים עם אוטיזם מסרה כי אוטיזם היא לקות מורכבת, וכי יש אנשים בעלי רמות תפקוד שונות.

קישורים חיצוניים









 גלית דיסטל-אטבריאן: הסופרת שלא סופרת לייקים (ברור שכן), ב"כאן בלוג", 30 באוקטובר 2017









מכּתביה

 כל הטורים של גלית דיסטל-אטבריאן, באתר nrg
 כל הטורים של גלית דיסטל-אטבריאן, באתר "מידה"
  סרטוני הדעה של גלית דיסטל-אטבריאן, בערוץ כאן - תאגיד השידור הישראלי ביוטיוב


הערות שוליים

קטגוריה:סופרות ישראליות
קטגוריה:סופרים ישראלים
קטגוריה:פובליציסטיות ישראליות
קטגוריה:פובליציסטים ישראלים
קטגוריה:שדרניות רדיו ישראליות
קטגוריה:שדרני רדיו ישראלים
קטגוריה:בעלות טור ישראליות
קטגוריה:בעלי טור ישראלים
קטגוריה:סגל גלי צה"ל
קטגוריה:סגל nrg
קטגוריה:סגל מידה
קטגוריה:סגל תאגיד השידור הישראלי - הנהלה ודיגיטל
קטגוריה:סגל ערוץ 20
קטגוריה:סגל ישראל היום
קטגוריה:חברות הכנסת מטעם הליכוד
קטגוריה:חברי הכנסת מטעם הליכוד
קטגוריה:שרות ממשלת ישראל
קטגוריה:שרים בלי תיק בממשלות ישראל
קטגוריה:חברות כנסת מתנחלות
קטגוריה:חברי כנסת מתנחלים
קטגוריה:סגל התיכון ליד האוניברסיטה
קטגוריה:בוגרי תיכון מכללת אורט (ירושלים)
קטגוריה:בוגרות אוניברסיטת תל אביב
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת תל אביב
קטגוריה:חברות הכנסת העשרים וארבע
קטגוריה:חברי הכנסת העשרים וארבע
קטגוריה:חברי הכנסת העשרים וחמש
קטגוריה:חברות הכנסת העשרים וחמש
קטגוריה:כפר האורנים: אישים
קטגוריה:שרי ממשלת ישראל השלושים ושבע
קטגוריה:שרות ממשלת ישראל השלושים ושבע
קטגוריה:חברי הכנסת: אנשי תקשורת
קטגוריה:מורשעות בדין בישראל
קטגוריה:מורשעים בעבירות בנייה בישראל
קטגוריה:פוליטיקאיות ישראליות שהורשעו בדין
קטגוריה:פוליטיקאים ישראלים שהורשעו בדין
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1971
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1971