גבריאל גידור

גבריאל (גבי) גידור (1931 – 6 בנובמבר 2022) היה מנכ"ל התעשייה האווירית לישראל.

ביוגרפיה
גידור נולד בהונגריה ב-1931, בן ליצחק גייגר. במלחמת העולם השנייה היה אסיר במחנה ריכוז. ב-1947 העפיל לארץ ישראל באונייה "גאולה", האונייה נתפסה על ידי שלטונות המנדט הבריטי, גידור גורש למחנות המעצר בקפריסין ושהה בהם עד הקמת המדינה. עם הגיעו לישראל התגייס לצה"ל ושירת בחיל האוויר. הושאל למכון הממשלתי לבדק מטוסים (לימים התעשייה האווירית) והקים את בתי המלאכה הראשונים למכשירים ואביזרים תעופתיים. בהמשך נשלח מטעם חיל האוויר להשתלמויות במפעלים לייצור מטוסים באירופה. ב-1960 מונה לראש ענף תחזוקה בחיל בדרגת סגן-אלוף. בשנים 1964 עד 1966 שהה בצרפת כראש משלחת משרד הביטחון ונציג חיל האוויר.

ב-1966 מונה לראש אגף מטוסים בתעשייה האווירית ולאחר מכן שימש סגן מנהל חטיבת בדק מטוסים. ב-1970 מונה לסמנכ"ל החברה והיה אחראי על ייצור מטוס הכפיר. ב-1974 מונה לסמנכ"ל החטיבה לייצור כלי טיס. ב-1977 מונה למנכ"ל התעשייה האווירית. הוא כיהן בתפקיד עד 1982, פרש עקב חילוקי דעות עם שר הביטחון אריאל שרון. תקופתו כמנכ"ל אופיינה בהפיכתה של התעשייה האווירית לחברה התעשייתית וליצואנית הגדולה בישראל, כולל עסקאות נשק חשאיות עם הרפובליקה העממית של סין, בהחלטת הממשלה על הוצאה לפועל של פרויקט הלביא ופיתוחו בתעשייה האווירית, פיתוח והשקת מטוס המנהלים אסטרה.

לאחר פרישתו מהתעשייה האווירית היה מנהל עסקי שאול אייזנברג בצפון אמריקה. אחר כך שימש נציג של איש העסקים מרכוס כץ בישראל.

היה נשוי ואב לארבעה, התגורר בתל אביב. הלך לעולמו ב-6 בנובמבר 2022 והובא למנוחות בבית העלמין ירקון.

לקריאה נוספת
 צה"ל בחילו, אנציקלופדיה לצבא ולביטחון, הוצאת רביבים, עמ' 204

הערות שוליים

קטגוריה:מנכ"לי התעשייה האווירית לישראל
קטגוריה:חיילי חיל האוויר הישראלי
קטגוריה:סגני-אלופים בחיל האוויר
קטגוריה:עובדי משרד הביטחון
קטגוריה:ניצולי השואה: הונגריה
קטגוריה:ישראלים ילידי הונגריה
קטגוריה:גולי מחנות המעצר בקפריסין
קטגוריה:אישים הקבורים בבית הקברות ירקון
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1931
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2022