גואלגואיצ'ו

גוּאַלֶגוּאַיְצ'וּ (בספרדית: Gualeguaychú) היא עיר בפרובינציית אנטרה ריוס בארגנטינה. גואלגואיצ'ו שוכנת על גדות נהר גואלגואיצ'ו, יובל של נהר אורוגוואי, במרחק 25 קילומטרים מהגבול של ארגנטינה עם אורוגוואי ובמרחק של 230 קילומטרים מבואנוס איירס, בירת ארגנטינה.

היסטוריה
לפני בואם של הספרדים לאזור היו בו התיישבויות ילידיות. הספרדים התחילו להקים באזור התיישבויות במאה ה-17 והם נלחמו ודחקו את הילידים.

ב-1782 חואן חוסה דה ורטיס אי סלסדו, המשנה למלך של מלכות המשנה של ריו דה לה פלטה, רצה להגביר את הנוכחות הספרדית באזור, והטיל על תומאס דה רוקמורה לרכז אנשים מכפרים באזור ליישובים גדולים יותר. אחד היישובים שנוסדו על ידי רוקמורה היה סן חוסף דה גואלגואיצ'ו (שם אשר קוצר בהמשך לגואלגואיצ'ו) ב-18 באוקטובר 1783. כעבור זמן קצר רוקמורה ראה שהמיקום המקורי של גואלגואיצ'ו היה מועד לשיטפונות, הוא העביר אותו צפונה.

בעשרות השנים הראשונות לקיומה של ארגנטינה, החל מ-1810, המצב הפוליטי בה לא היה יציב ומספר פעמים צבאות של הצדדים השונים במאבקים הפנימיים עברו בגואלגואיצ'ו. ב-1845 גואלגואיצ'ו נבזזה על ידי חיילים אורוגוואים בפיקודו של ג'וזפה גריבלדי.

ב-4 בנובמבר 1851 מושל פרובינציית אנטרה ריוס חוסטו חוסה דה אורקיסה העניק לגואלגואיצ'ו מעמד של עיר. בשנים שלאחר מכן הייתה הגירה אירופאית גדולה לעיר, והיא המשיכה לגדול במשך שארית המאה ה-19 ובמאה ה-20.

בתחילת המאה ה-21 הייתה תוכנית להקמת מפעל לייצור נייר בפראי בנטוס, עיר אורוגוואית ששוכנת על גדות נהר אורוגוואי ומקושרת לאזור אנטרה ריוס בגשר ליברטדור חנרל סן מרטין. תושבי גואלגואיצ'ו חששו שהמפעל החדש יזהם את הנהר ואת העיר וניסו למנוע את הקמתו, גם על ידי חסימת מעברי הגבול באזור עם אורוגוואי. הדבר הגיע עד לרמה של סכסוך בין אורוגוואי וארגנטינה ואף הגיע לבית הדין הבינלאומי לצדק. הסכסוך הסתיים ב-2010 כאשר נשיאת ארגנטינה כריסטינה פרננדס דה קירשנר ונשיא אורוגוואי חוסה מוחיקה חתמו על הסכם שקבע שתוקם ועדת תיאום דו-לאומית שתפקח על הנעשה בנהר.

כלכלה
כלכלת גואלגואיצ'ו מתבססת בעיקר על חקלאות, הכוללת בעיקר גידול סויה, תעשייה ותיירות.

קישורים חיצוניים




הערות שוליים

קטגוריה:אנטרה ריוס: ערים
קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1783