גיורגי שנגלאיה

גיוֹרגי שֵנגֵלאיַה (בגאורגית: გიორგი შენგელაია; 11 במאי 1937 – 17 בפברואר 2020) היה במאי, תסריטאי ושחקן קולנוע גאורגי; בשנת 1986 הוא זכה בפרס דוב הכסף על הבמאי הטוב ביותר בפסטיבל ברלין.

ביוגרפיה
גיורגי שנגלאיה נולד בשנת 1937 במוסקבה, שהייתה אז בירת ברית המועצות; אביו, ניקוֹלוֹז (ניקולאי) שנגלאיה היה במאי קולנוע, ואילו אימו - השחקנית הגאורגית המפורסמת נאטוֹ וַצ'נַדזֵה.

בשנת 1956 שיחק שנגלאיה בתפקיד דאתוֹ בסרטו של רוואז צ'חיידזה "החצר שלנו" (לצד אשתו לעתיד, סופיקו צ'יאורלי); בשנת 1957 הוא גילם את גיוֹרגי בסרטו של מיכאיל צ'יאורלי "אלמנתו של אוֹתַרַשווילי"; בשנת 1960 השתתף שנגלאיה בסרט נוסף של הבמאי צ'יאורלי - "סיפורה של צעירה אחת" (בשלושת הסרטים האלה, הוא גילם את הדמות הגברית הצעירה המרכזית).

בשנת 1961 סיים שנגלאיה את לימודיו בפקולטה לבימוי של המכון הכלל-סובייטי הממלכתי לאמנות הקולנוע במוסקבה; בשנת 1962 הוא החל לעבוד באולפני "כַּרתוּלי פּילמי" שבגאורגיה הסובייטית; כבר באותה שנה שנגלאיה ביים את הסרט "אַלַווֵרדוֹבַּה" (כשמו של חג נוצרי-גאורגי); היה זה עיבוד לנובלה באותו שם מאת גיוֹרגי רצֵ'אוּלישווילי.

בשנת 1965 הופיע שנגלאיה כשחקן באחד מתפקידיו המפורסמים ביותר - הסנדלר התמים גוֹגיַה בקומדיה של מיכאיל צ'יאורלי "מה שראית, חלף לבלי שוב".

בשנת 1969 ביים שנגלאיה את אחד מסרטיו החשובים - "פּירוֹסמַני"; עלילתו היא סיפור חייו של הצייר הגאורגי הנאיבי ניקו פירוסמני; בשנת 1974 זכה הסרט בפרס הגדול ("הוגו הזהב") בפסטיבל הסרטים הבינלאומי בשיקגו.

בשנת 1973 ביים שנגלאיה את סרטו הפופולרי ביותר - הקומדיה המוזיקלית "המנגינות של שכונת וֵרַה" (בכיכובם של סופיקו צ'יאורלי ווחטנג קיקבידזה); בשנת 1980 הוא ביים קומדיה מוזיקלית נוספת - "כולם רוצים אהבה" (בשיתוף עם במאי אחר).

בשנת 1984 ביים שנגלאיה סרט חשוב נוסף - "מסעו של מלחין צעיר"; דמותו הראשית היא מלחין גאורגי, שעורך מסע במרחבים הכפריים של ארצו כדי להעלות על תווים שירים עממיים פוליפוניים; העלילה מתרחשת בתקופת הדיכוי שבעקבות כישלון מהפכת 1905, ובן לווייתו למסע סבור שמפותיו של המלחין נועדו לתכנון התקוממות עממית; הידיעה הכוזבת מתפשטת וגורמת לתוצאות טרגיות.

בשנת 1985 זכה שנגלאיה בפרס שותא רוסתוולי ובתואר אמן העם של גאורגיה הסובייטית; בשנת 1986 זיכה אותו הסרט "מסעו של מלחין צעיר" בפרס דוב הכסף על הבמאי הטוב ביותר בפסטיבל הסרטים הבינלאומי בברלין.

בשנת 1992 היה שנגלאיה חבר במועצת המדינה הזמנית של גאורגיה, שהוקמה בפברואר על ידי המורדים שהדיחו את הנשיא זוויאד גמסחורדיה והזמינו ממוסקבה את אדוארד שוורדנדזה לעמוד בראשה (המועצה החליפה את הפרלמנט עד הבחירות הכלליות, שנערכו באוקטובר של אותה שנה).

בשנת 1996 ביים שנגלאיה את הסרט "מותו של אורפאוס", שעלילתו מתרחשת בתקופת התפרקותה של ברית המועצות; גיבור הסרט, האנטומולוג וַחטַנג איתריאֵלי, מבקר את ההיסחפות של רוב הגאורגים על ידי התנועה הלאומית; דעותיו מוקעות בתקשורת והוא מאוים בסילוק מהאוניברסיטה; איתריאֵלי מתאהב בנינוֹ, שמועסקת בזנות על ידי המאפיה החדשה ומכורה לסמים; ניסיונותיו לחלצהּ מהעולם התחתון נדונים לכישלון ולשניהם סוף טרגי.

בשנת 2000 ביים שנגלאיה את הקומדיה הארוטית הקצרה "אהבה בכרם"; בשנת 2001 הוא היה אחד מהתסריטאים של הסרט התיעודי "תולדות היין הגאורגי".

בשנת 2005 ביים שנגלאיה את סרטו האחרון - הקומדיה "הרכבת המשיכה בנסיעתה"; גיבוריו, דמויות מפוקפקות שמנסות לשרוד ולהתעשר בגאורגיה העצמאית, נוסעים ברכבת שסוטה ממסלולה.

שנגלאיה היה שותף בכתיבת התסריטים של כל הסרטים שביים; לאחד מהם, סרט קצר משנת 1965, הוא כתב את התסריט לבדו.

חיים אישיים
גיורגי שנגלאיה היה נשוי לשחקנית הגאורגית המפורסמת סופיקו צ'יאורלי (בעלה הראשון); נולדו להם שני בנים: ניקוֹ (ניקוֹלוֹז) - צייר, וסַנדרוֹ (אלֵכּסַנדרֵה) - שחקן.

נפטר ב-17 בפברואר 2020.

סרטים שביים

תפקידים כשחקן
דאתוֹ בסרט "החצר שלנו" (במאי: רוואז צ'חיידזה, 1956)
גיוֹרגי בסרט "אלמנתו של אוֹתַרַשווילי" (במאי: מיכאיל צ'יאורלי, 1957)
גֵלַה בסרט "סיפורה של צעירה אחת" (במאי: מיכאיל צ'יאורלי, 1960)
גוֹגיַה בסרט "מה שראית, חלף לבלי שוב" (במאי: מיכאיל צ'יאורלי, 1965)
וַזַ'ה בסרט "החולות יישארו" (במאי: גיורגי שנגלאיה, 1976)

קישורים חיצוניים




הערות שוליים

קטגוריה:במאי קולנוע גאורגים
קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה גאורגים
קטגוריה:טביליסי: אישים
קטגוריה:גאורגים שנולדו ב-1937
קטגוריה:גאורגים שנפטרו ב-2020