מירב אלוש לברון

מירב אלוש לברון (נולדה ב-26 באפריל 1971) היא חוקרת תרבות ופעילה חברתית, המתמחה בחקר זהויות בתקשורת החזותית ובתרבות פופולרית מתוך פרספקטיבות של לימודי תרבות.

 ביוגרפיה 
נולדה וגדלה בשכונת שיכון-דרומי באשקלון, בת להורים שעלו מאלג'יריה ומתוניסיה. אמה, לבית טויטו, עסקה בחינוך, ואביה היה עובד שכיר ב"אגד". ב-1948, עם עלייתה לישראל, משפחתה של אמה הועברה למעברה ברמלה ולאחריה השתכנה במעברה ג' באשקלון, לשם הגיעה מאוחר יותר גם משפחתו של אביה. את לימודי התיכון עשתה אלוש-לברון בבית הספר המקיף-דתי רוגוזין באשקלון במגמה תורנית-עיונית. שירתה שנתיים בשירות לאומי בבית החולים הדסה עין כרם בירושלים.

בין השנים 1991–2001 למדה לימודי תואר ראשון באוניברסיטת בר-אילן במחלקות למדע המדינה וספרות עולם, שנתיים של לימודי תעודה בעיתונאות ותקשורת ולאחר מכן לימודי תואר שני בתקשורת ציבורית-פוליטית. בעבודת התיזה שלה בחנה את מאפייני הסיקור והשיח העיתונאי על "המוסד למודיעין ולתפקידים מיוחדים" בעיתונות הכתובה למן הקמת הארגון ועד להתנקשות בח'אלד משעל בשנת 1997. בין השנים 1995–2000 עסקה בייעוץ תקשורת לחברות מסחריות ולאישי ציבור.

לימודי התואר השלישי שלה בשנים 2004–2007 היו בתחום של לימודי תרבות. עבודת הדוקטור שלה עסקה בפרויקט הייצוג העצמי המזרחי של בני-דור שני-שלישי של מזרחים בקולנוע התיעודי הישראלי. במחקר דנה בשאלות של טראומת ההגירה וההעברה הבין-דורית שלה, ייצוגי המרחב והבית ביצירה התיעודית, נרטיב הזיכרון המזרחי, אוטוביוגרפיה ואוטו-אתנוגרפיה קולנועית ואסתטיקה תיעודית. המנחים שלה היו פרופ' יהודה ג'אד נאמן ופרופ' רז יוסף מאוניברסיטת תל אביב.

בין תחומי עיסוקה האקדמי: רב-תרבותיות, ייצוג מיעוטים ונשים בתרבות הישראלית, מזרחיות, אתניות, מגדר, מעמד ולאומיות ומופעיהם בתרבות, הזהות הישראלית בקולנוע ובטלוויזיה, קולנוע ויהדות, קולנוע ישראלי עלילתי ודוקומנטרי. בעבודתה המחקרית אלוש-לברון חוקרת טקסטים מתוך זיקה לשדה הידע הפוסט-סטרוקטורליסטי, לתאוריות תרבות ולשאלות של זהות, התנגדות וייצוג של קבוצות מינוריות בשדה החזותי. היא מרצה בבית הספר לקולנוע וטלוויזיה ע"ש סטיב טיש באוניברסיטת תל אביב. לימדה בבית הספר לתקשורת במרכז הבינתחומי הרצליה, באוניברסיטת בר-אילן וב. היא חברה במועצת מערכת כתב העת "תיאוריה וביקורת".

פעילות ציבורית וחברתית
אלוש לברון הצטרפה לתנועת הקשת הדמוקרטית המזרחית בשנת 1997 ופעלה ביחד עם חבריה לתנועה להנחלתו של סדר יום פוליטי המעמיד במרכזו צדק חלוקתי וזכויות חברתיות. לקחה חלק בקידומו של חוק הדיור הציבורי, במאבק הקרקעות ובג"ץ הקרקעות. פעלה לקידומם של הסדרים רב-תרבותיים ויזמה עם חבריה בקשת המזרחית פעולות ציבוריות למען ייצוג שוויוני של מזרחים במרכזי הכוח בחברה הישראלית. היא אינה חברה עוד בתנועה זו, אך ממשיכה לקדם ערכים אלה בשיח הציבורי ובחברה האזרחית. אלוש-לברון היא מן הדוברות והפעילות הבולטות במאבקים לשוויון בייצוג של מיעוטים ונשים בתקשורת, באקדמיה, במשפט ובתרבות. שותפה למאבק לשינוי תחומי שיפוט בישראל ורואה ברפורמה זו תנאי הכרחי לחיזוק מעמדן של עיירות הפיתוח.

בשנת 2010 הצטרפה למועצת הרשות השנייה לטלוויזיה ולרדיו המפקחת על הטלוויזיה והרדיו המסחריים ושימשה בה כחברה בוועדת טלוויזיה ויו"ר הוועדה לפיתוח תקשורתי האחראית על תחום הפקות הטלוויזיה של הרשות. המשיכה לפעול ברשות השנייה בהתאם למטרות שקידמה בה חברתה הקרובה ד"ר ויקי שירן, אותה הכירה בקשת הדמוקרטית המזרחית, ואשר יזמה בהיותה חברת מועצת הרשות השנייה את המחויבות של ערוצי המדיה לרב-תרבותיות. פעילותה של אלוש לברון ברשות התמקדה בקידום הייצוג במדיה של קבוצות לא הגמוניות, בחיזוק היצירה הישראלית והפקות המקור, בהגנה על זכויות יוצרים ובעמידה על ערכים של שקיפות ומנהל תקין ברשות השנייה עצמה. היא קידמה מדיניות של העדפה מתקנת בנושאי הפקות הרשות ומכרזיה תוך התמקדות ביצירה רב-תרבותית של נשים ועל נשים ובהוצאת מכרזים ייעודיים לפרויקטים תיעודיים העוסקים בעיירות הפיתוח, הפריפריה ופערים חברתיים. היוזמה שלה ליצירה תיעודית היסטורית על תולדות הקמתן של עיירות הפיתוח הולידה את הסדרה והסרט 'סאלח פה זה ארץ ישראל' (דוד דרעי, דורון גלעזר, רותי יובל). באפריל 2014 התפטרה ממועצת הרשות השנייה, במחאה על אי-חשיפת הפרוטוקולים המלאים של הדיון בו נקבע שחדשות 10 יתנצלו בפני שלדון אדלסון על כתבת תחקיר ששידורו עליו. אלוש לברון הסבירה כי: "סוגיות של שקיפות ומינהל תקין הגבירו את חוסר האמון שלי בתפקוד המועצה".

בשנים 2017–2018 הייתה עמיתה במכון "שחרית". בדצמבר 2018 הייתה בין מייסדי מפלגת גשר בראשות אורלי לוי-אבקסיס.

משמשת חברת ועדת ההיגוי של "פורום דב לאוטמן לחינוך" ופעילה במועצת "בית רות" – כפר לנערות בסיכון.

במאי 2023 השתתפה בתוכנית הטלוויזיה התיעודית "מדורות השבטים" של כאן 11.

אלוש לברון מתגוררת בתל אביב עם בן זוגה ושני ילדיהם.

 ספרה 
 לנגד עיניים מזרחיות: זהות וייצוג עצמי בקולנוע תיעודי ישראלי, הוצאת עם עובד ואוניברסיטת תל אביב, 2021

 קישורים חיצוניים 


 מאמרי מירב אלוש לברון, באתר "העוקץ"


 ארץ עיר: מירב אלוש לברון באתר "קפה גיברלטר", 28 ביוני 2013


מכּתביה:





הערות שוליים

קטגוריה:פעילות חברתיות מזרחיות
קטגוריה:פעילים חברתיים מזרחים
קטגוריה:סגל אוניברסיטת תל אביב: קולנוע וטלוויזיה
קטגוריה:פמיניסטיות ישראליות
קטגוריה:פמיניסטים ישראלים
קטגוריה:תל אביב-יפו: אישים
קטגוריה:בוגרות שירות לאומי
קטגוריה:בוגרות אוניברסיטת בר-אילן
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת בר-אילן
קטגוריה:בעלות תואר דוקטור מאוניברסיטת תל אביב
קטגוריה:בעלי תואר דוקטור מאוניברסיטת תל אביב
קטגוריה:פעילות מפלגת גשר
קטגוריה:פעילי הקשת הדמוקרטית המזרחית
קטגוריה:אישים ממוצא יהודי-תוניסאי
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1975
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1975