מצודות מדבר

ממוזער|החמאם במצודה האומיית "ארמון הישאם" ליד יריחו, הרצפה מקושטת בפסיפס. בניית המצודה לא הושלמה.
מצודות המדבר האוּמַיות (בערבית: القصور الصحراوية/الاموية או قلاع الصحراء) הן שורה של מצודות וארמונות שבנתה שושלת בית אומיה ומאפיינות את האדריכלות האומיית. רובן נמצאות בירדן, מזרחית לבירה עמאן, וחלקן בסוריה, לבנון, ישראל ובגדה המערבית. בית אומיה הפכו את דמשק לבירתם החדשה בשנת 661, והמצודות נבנו במאות ה-7 וה-8. רוב המצודות נבנו באזורים יבשים למחצה, כשחלקן ניצבות על נתיבי מסחר חשובים, כדוגמת הדרך בין מדינה שבערב הסעודית של היום לבין כופה שבעיראק של היום. לאחר השתלטות בית עבאס בשנת 750, עברה הבירה לבגדאד שזה עתה נבנתה, וחלק מהמצודות לא הושלמו מעולם.

מטרת המצודות אינה ברורה כל צורכה, האם שימשו לצורכי הגנה, מנוחה (חאן) או מסחר. אחת המצודות המפורסמות היא קסר עמרה, שהוכרז כאתר מורשת עולמית.

 תיאור 
רוב המצודות נבנו בקרבת מקור מים או ואדי. למעט כמה יוצאים מן הכלל, בנויות מצודות המדבר באותה תבנית, כשבמרכז המצודה נמצא מבנה מרובע שמזכיר את הקסטרום במבצרים הרומיים. המבנה המרכזי הוא בית המגורים והוא לרוב בן שתי קומות שבנויות מסביב לחצר מרכזית. לצד בית המגורים נמצאים מבנים נוספים שעשויים לכלול חמאם, מסגד, מחסן, מתחם לבעלי חיים, מבנים לעיבוד מוצרים כגון שמן זית, ומאגר מים או סכר. החדרים הפנימיים של המבנה הראשי וכן החמאם עוטרו בפסיפסי רצפה, ציורי קיר ותבליטי חימר עם מוטיבים שניכרים בהם הן השפעות מזרחיות והן השפעות מערביות.

קישורים חיצוניים



קטגוריה:ירדן: מבצרים
קטגוריה:ירדן: אתרים ארכאולוגיים
קטגוריה:אדריכלות אומיית