M75

M75 (מ-Messier 75, נקרא גם NGC 6864) הוא צביר כדורי בקבוצת הכוכבים קשת הנמצא במרחק של כ-67,500 שנות אור ממערכת השמש. זהו הצביר השני הכי רחוק (אחרי M54) שבקטלוג מסיה והשני הכי עמום (אחרי M72) שבו.

 היסטוריה 
הצביר התגלה על ידי האסטרונום הצרפתי פייר מאשן, עוזרו של שארל מסיה, בלילה בין ה-27 וה-28 באוגוסט 1780 ומסיה עצמו צפה בו ב-18 באוקטובר באותה שנה וצרף אותו לקטלוג מסיה, שם תואר כערפילית עמומה ללא כוכבים בין הקשת והראש של הגדי. בשנת 1784 צפה האסטרונום ויליאם הרשל ב-M75 וזיהה שזהו צביר כוכבים וציין שהצליח להבחין בכמה מהם ושהצביר נראה כמו מיניאטורה של M3. ג'ון הרשל צפה בצביר בשנת 1830 וציין שהבהירות של הצביר משתנה בחדות בין המרכז לשוליים ושלא ניתן להפריד את הכוכבים של הצביר זה מזה.

בהירות נראיתו של הצביר היא מדרגה 8.5 וגודלו הזוויתי כ-6.8 דקות קשת, כך שהוא עמום וקטן למדי וקשה להבחין בו בלי טלסקופ. על מנת לצפות בכוכבי הצביר, שהבהירים שבהם הם מדרגת בהירות 14, יש צורך בטלסקופ מקצועי וגם אז קשה להפריד אותם בשל הצפיפות הגבוהה שלהם. קשה לאתר את M75 בשל עמימותו ובשל העובדה שאין כוכבים בולטים בסמוך אליו. הוא נמצא כ-5 מעלות מצפון-צפון-מזרח לכוכב ω (אומגה) בקשת וכ-4.15 מעלות מדרום-מערב לכוכב σ (סיגמא) בגדי.

 מאפייני הצביר 
אף על פי ש-M75 הוא אחד הצבירים העמומים והקטנים בקטלוג מסיה, הוא למעשה גדול ובהיר ורק בשל המרחק הגדול אליו, כ-67,500 שנות אור, הוא נראה כל כך חיוור. מסתו מוערכת בכ-500,000 מסות שמש, קוטרו כ-130 שנות אור והוא מאיר בעוצמה של פי 180,000 מהשמש. צפיפותו גבוהה במיוחד, חצי ממסתו מרוכזת ברדיוס של כ-9 שנות אור בלבד כך שהוא מסווג כצביר מסוג I - הסוג הדחוס ביותר. 50 כוכבים משתנים התגלו עד היום ב-M75, מהם 38 משתני RR בנבל. הספקטרום של אורו מתאים לקרינת כוכב מסוג ספקטרלי F9. ממדידת ההסחה לאדום של אורו נראה שהוא נע במהירות של כ-190 קילומטר בשנייה בכיוון מערכת השמש.

 קישורים חיצוניים 

 M75 בקטלוג מסיה באתר SEDS.


 הערות שוליים 

75
75
קטגוריה:קבוצת הכוכבים קשת