וילמינגטון (דלאוור)

וילמינגטון (באנגלית: Wilmington) היא העיר הגדולה ביותר במדינת דלאוור שבארצות הברית ובירת מחוז ניו קאסל.  על פי מפקד האוכלוסין של שנת 2012, מתגוררים בעיר 71,292 תושבים.

את העיר משמשת תחנת הרכבת וילמינגטון.

היסטוריה
האזור בו הוקם העיר וילמינגטון יושב בתחילת המאה ה-17 על ידי אינדיאנים משבט הלנאפי. בשנת 1638 רכשה את האזור משלחת שוודית שהובלה על ידי פטר מינואי שהקימה במקום את "פורט כריסטינה" כשמה של כריסטינה, מלכת שוודיה, כחלק מהקמת שוודיה החדשה. בשנת 1655 השתלטו ההולנדים על האזור והחל בשנת 1664 החלה התיישבות בריטית באזור. בשנת 1739 העניק ג'ורג' השני, מלך בריטניה כתב זכויות למקום, ושינה את שמו מ"וילינגטון" ל"וילמינגטון" לכבודו של ראש הממשלה, ספנסר קומפטון. 

במהלך מלחמת העצמאות של ארצות הברית שהו בווילמינגטון כוחות בריטיים מספטמבר 1777 אל תוך שנת 1778.

הקמת חברת דופונט בסמיכות לווילמינגטון תרמה להתפתחות המקום ווילמינגטון הוכרזה כעיר בשנת 1832.

ערים תאומות







קישורים חיצוניים





*
קטגוריה:דלאוור: ערים
קטגוריה:ארצות הברית: ערי נמל בחוף המזרחי
קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1638
קטגוריה:ערי נמל על נהר