משפחת ספרא

משפחת ספרא היא משפחה של בנקאים סוחרים ונדבנים יהודים שמוצאה בעיר חלב שבסוריה. עיקר הצלחתם הפיננסית של בני המשפחה החל לאחר שהיגרו לביירות, לבנון. בני המשפחה נחשבים בין היהודים העשירים בעולם, ומגזין פורבס העריך כי בסך הכל מנהלת המשפחה עסקים בהיקף של 200 מיליארד דולר.

היסטוריה
150px|ממוזער|סניף בנק ספרא בברזיל
מוצאה של משפחת ספרא הוא מהעיר חלב שבסוריה. פירוש השם "ספרא" בערבית הוא צהוב או זהב. למרות הדיסקרטיות הקיצונית של תולדות המשפחה הנשמרת על ידם בקנאות עד ימינו, בתחילת דרכם עסקו ככל הנראה במסחר בזהב שמקורו בשיירות הגמלים שעברו באזור בתקופת האימפריה העותמאנית.

באמצע המאה ה-19 הוקם בחלב "בנק האחים ספרא" שעסק במימון זעיר של המסחר המתפתח בין אירופה והמזרח התיכון. לפני כ-100 שנה החלה פעילותה העסקית של המשפחה להתפתח במהירות ובניה החלו לעסוק גם בבנקאות מודרנית. לאחר מלחמת העולם הראשונה עבר יעקב ספרא מייסד השושלת המודרנית לעיר ביירות ושם החלה הצלחתו העסקית הגדולה: ספרא פתח את "בנק דה קריט נשיונל" תוך שהוא מנצל את הפיכתה של העיר למרכז עסקי במזרח התיכון. בניו של יעקב, אדמונד ומואיז, אשר נולדו בלבנון, עברו למילנו באיטליה ב-1949 שם הקימו חברה למסחר במטבעות זרים, זהב ומתכות יקרות אחרות.

בשנת 1952 עברה המשפחה לברזיל, ובשנת 1957 הקימו שם את "בנקו ספרא". בתחילת דרכם בברזיל התמקד ספרא בניהול נכסים עבור בעלי הון ובהלוואות לעסקים ואנשים פרטיים אשר יכלו בתמורה להציע ביטחונות מוצקים כגון נדל"ן. אופן פעילות זה איפשר לו להתגבר על חוסר היציבות הפוליטית שאפיינה את המדינה בתקופה זו ביחד עם אינפלציה גבוהה וסביבה כלכלית בלתי יציבה. ספרא החל ברכישה של בנקים קטנים שאותם מיזג לתוך הבנק המשפחתי והחל להשקיע גם בחברות ריאליות בתחומי הטקסטיל והתאית. בני המשפחה המשיכו להרחיב את הפעילות העסקית שלהם וב-1998 קיבלו זיכיון להקמת חברת טלפון סלולרי בברזיל בשותפות עם חברת בלסאות' מארצות הברית. אולם ב-2003 מכרו את החברה בהפסד לאחר השקעות עתק שבוצעו בו.

בשנת 1956 התיישב אדמונד ספרא בז'נבה, שם הקים את Trade Development Bank תוך פיתוח קשרים אישיים והענקת יחס אישי לבעלי הון מרחבי העולם. הבנק גדל מהון ראשוני של מיליון דולר להון של 5 מיליארד דולר. בשנת 1966 הקים אדמונד ספרא גם את "ריפבליק בנק ניו יורק" - Republic National Bank of New York. בשנות השמונים, החזיק הבנק ב-80 סניפים בניו יורק וסביבתה. בשנת 1983 מכר את Trade Development Bank לקבוצת אמריקן אקספרס תמורת יותר מ-550 מיליון דולר. במסגרת הסכם המכירה מונה ליושב ראש הפעילות הבינלאומית של אמריקן אקספרס. לאחר המכירה החל מאבק משפטי בין שני הצדדים, שבמסגרתו זכה בהתנצלות פומבית של אמריקן אקספרס על פתיחת מסע הכפשות נגדו, ובפיצוי של 8 מיליון דולר שתרם לצדקה.

בשנת 1988, לאחר שפג הסכם אי-תחרות שחתם עם אמריקן אקספרס, הקים אדמונד ספרא את "ריפבליק הולדינגס" - Safra Republic Holdings S.A, חברת החזקות אירופית, שהוקמה עם הון של מיליארד דולר על בסיס סניפי "ריפבליק בנק ניו יורק" באירופה. הקבוצה התמקדה בשרותי בנקאות פרטית ללקוחות עשירים. ב-1996 רכש את בנק מרקורי בשווייץ. במאי 1999 מכר את "קבוצת ריפבליק", שכללה את "ריפבליק בנק ניו יורק" בארצות הברית ו"ריפבליק הולדינגס" באירופה, לקבוצת הבנקאות הרב-לאומית HSBC, תמורת 10.3 מיליארד דולר במזומן. השלמת העסקה התעכבה במשך מספר חודשים, והיא נסגרה לבסוף בנובמבר 1999 לאחר שוויתר על 450 מיליון דולר.

ב-3 בדצמבר 1999 נספה אדמונד ספרא בשריפה בדירת הפנטהאוז שלו במונקו.

בשנות ה-2000
ביולי 2006 רכש ג'וזף ספרא את מניותיו של אחיו מואיז בעסקים המשותפים.

באוגוסט 2014 רכש גוז'ף ספרא את חברת צ'יקיטה (במקור חברת הפירות המאוחדת ששלטה בגידול וסחר בבננות ביבשת אמריקה) תמורת כ-610 מיליון דולר.

בנובמבר 2014, רכש ג'וזף ספרא, תמורת 726 מיליון ליש"ט את "מגדל המלפפון" (הגרקין) בלונדון.

באפריל 2016 הוגש כתב אישום נגד ג'וזף ספרא, לפי האישום ספרא היה מודע לתוכניות מנהלים בחברתו לשלם שוחד כדי להפחית את מסי החברה.

באפריל 2018 מכר בנק הפועלים את תיק לקוחות הבנקאות הפרטית שלו בשווייץ לבנק ספרא.

פעילות בישראל
250px|ממוזער|שמאל|כיכר ספרא בירושלים
בשנת 1986 רכש את הבנק הבינלאומי הראשון לישראל קרוב משפחת ספרא, ז'אק נאסר (ז'ק נאסר היה בן דודו של רחמו נאסר שהיה נשוי לאוולין ספרא). תחילה הכחישו האחים ספרא שהם קשורים לעסקה (בעיקר עקב רצונם לא לפגוע בקשרים שלו בעולם הערבי), אך בהמשך נודע כי משפחת ספרא סיפקה את המימון לרכישה.

ב-1990 השליטה בבנק הבינלאומי עברה באופן רשמי מנאסר לאחיו ג'וזף ומואיז ספרא. על אף שרשמית ג'וזף ומואיז היו בעלי פ.י.ב.י. אחזקות המחזיקה בבינלאומי, ואדמונד ספרא היה בעל השליטה בקבוצת ריפבליק, השתייך הבינלאומי ל"קבוצת הבנקים של ספרא" והלוגו של המשפחה שולב בסמל הבנק. כאשר אדמונד ספרא ביקש ב-1993 לרכוש את השליטה בבנק לאומי, דרש בנק ישראל, כי המשפחה תתחייב למכור את הבינלאומי. בסופו של דבר, ספרא נסוג מהעסקה. אחר כך פרץ סכסוך משפטי בין נאסר לאחים ספרא על כספים שכביכול היו חייבים לו, ועלתה הטענה שאדמונד ספרא הוא השולט בפועל בבנק הבינלאומי, בניגוד לאמור בתשקיפי הבנק לרשות לניירות ערך. יורשי נאסר הפסידו לבסוף בתביעה.

ב-1994 רכשו האחים ספרא 35% ממניות חברת סלקום וב-1998 היו בעלי 20% בקבוצת כרמלטון שזכתה במכרז להקמת מנהרות הכרמל. משפחת ספרא גם ניהלה משא ומתן על רכישת בנק דיסקונט ואי די בי חברה לאחזקות.

בשנת 2003 מכרו האחים ספרא את הבנק הבינלאומי לצדיק בינו שהיה בעבר מנכ"ל הבנק ומקורב למשפחה.

בשנת 2005 מכרו האחים ספרא את חלקם בסלקום לנוחי דנקנר.

קישורים חיצוניים







הערות שוליים

*
קטגוריה:בנקאים יהודים
קטגוריה:משפחות יהודיות
קטגוריה:מיליארדרים יהודים
קטגוריה:יהודים סורים
קטגוריה:יהודים ברזילאים