רומן כצמן

רומן כצמן (נולד ב-26 בנובמבר 1969) הוא חוקר ספרות ישראלי, פרופסור מן המניין במחלקה לספרות עם ישראל באוניברסיטת בר-אילן, העוסק בספרות עברית וכן בספרות רוסית.

 קורות חיים 
רומן כצמן נולד בעיר ז'יטומיר שבאוקראינה ב-26 בנובמבר 1969. לאחר שסיים את לימודיו התיכוניים בשנת 1986, למד הנדסת מכונות במוסקבה (MASI) ושירת בצבא הסובייטי. בנובמבר 1990 עלה לישראל. בשנת 1991 החל לימודי תואר ראשון באוניברסיטת בר-אילן, במחלקה לספרות משווה. בשנים 1996-1997 לימד ספרות במדרשיית נועם בפרדס חנה. בשנת 1999 קיבל תואר דוקטור (בציון מעולה). נושא הדוקטורט: "מיתופואסיס: תאוריה, שיטה וישום במבחר היצירות של פיודור מיכאילוביץ' דוסטויבסקי ושמואל יוסף עגנון". משנת 2000 מלמד במחלקה לספרות עם ישראל באוניברסיטת בר-אילן. משנת 2016 – פרופסור מן המניין במחלקה זאת. בשנים 2014 - 2017 כיהן כראש המחלקה. משנת 2020 מכהן כראש המגמה לספרות יהודית-רוסית באוניברסיטת בר-אילן.

רומן כצמן נשוי לטטיאנה ואב לשניים.

 תחומי מחקר 

תחומי מחקר עיקריים: ספרות עברית חדשה (המאות ה-20 וה-21), ש"י עגנון, תאוריה ופואטיקה, ספרות ואנתרופולוגיה, מיתוס ודמות ספרותית, מחוות גוף בספרות ובתרבות, ספרות ומדע (תורת הכאוס ומדע המורכבות, פסיכולוגיה קוגניטיבית), ספרות סלאבית (רוסית וסרבית), רטוריקה ופילוסופיה, ספרות ופילוסופיה של היסטוריה, ספרות יהודית-רוסית וספרות רוסית-ישראלית.

במחקריו הראשונים עסק רומן כצמן בבניית התאוריה של המיתופואסיס – יצירת המיתוס במעשה קריאת הטקסט הספרותי. על בסיס תורת המיתופואסיס פיתח שיטה ייחודית של חקר המיתופואסיס הספרותי. למחקר זה מוקדש הספר The Time of Cruel Miracles: Mythopoesis in Dostoevsky and Agnon, 2002.

המחקרים הבאים התפתחו בכיוון הדן בדמות הספרותית כאישיות מיתופואיית, תוך דו-שיח עם תאוריות מודרניות של כינון הלשון והתרבות ועם תאוריות נרטולוגיות-אתיות. תהליך כינון הדמות מתואר במושגים של מערכת דינמית מורכבת. מערכת זו נבחנת באופן שיטתי, לראשונה בתחום, במושגים של תורת הכאוס. לסוגיה זו הוקדש הספר Poetics of Becoming: Dynamic Processes of Mythopoesis in Modern and Postmodern Hebrew and Slavic Literature, 2005. בספר זה, תורת המיתופואסיס בצורתה המורחבת יושמה ביצירותיהם של סופרים עבריים ורוסיים, בהם ש״י עגנון, עמוס עוז, מאיר שלו, אורלי קסטל-בלום, אתגר קרת, פיודור דוסטויבסקי, מיכאיל בולגקוב, יצחק באבל ואוסיפ מנדלשטם. תוך דיון ברב-תרבותיות ובדו-לאומיות ביצירותיהם של יצחק באבל ואוסיפ מנדלשטם, גיבש הגדרה חדשה של הספרות היהודית-הרוסית.

המחקר בתורת הדמות הספרותית התפתח בכיוון חקר המחוות (ג'סטות, שפת הגוף) בספרות. כצמן פיתח שיטה לחקר רב-תחומי של יצוג המחוות בטקסט – מהבחינות הפואטית, התרבותית, האנתרופולוגית, הסמיולוגית והקוגניטיבית. למחקר זה הוקדש הספר At the Other End of Gesture: Anthropological Poetics of Gesture in Modern Hebrew Literature, 2007. שורה של דיונים בפואטיקת המחוות אצל מספר סופרים עבריים מודרניים (אורי ניסן גנסין, ברקוביץ', ישעיהו ברשדסקי, גרשון שופמן, עגנון, יעקב שטיינברג, אתגר קרת, קציר, מאיר שלו, אהרון אפלפלד, דורית רביניאן) מובילה למסקנות מרחיקות לכת על אודות הפואטיקה שלהם ועל אודות פילוסופיית המחוות בתרבות המודרנית.

בין מחקריו האחרים של כצמן בתחום זה – חקר המחוות הספונטניות בתנ"ך; חקר המחוות המלוות לימוד/קריאת תורה בקרב יהודי תימן; מחקרים במחוות בכתיבתו של מילוראד פאביץ' כמפתח לפואטיקה שלו (בשני הרומנים המרכזיים שלו - מילון הכוזרים וציור בתה); מחקר בסוגיית המחוות אצל דוסטויבסקי (הרומן אידיוט) בזיקתה לסוגיית האדם/הגוף כמכונה.

הספר "נבואה קטנה": כנות ורטוריקה ביצירת עגנון (2013) – מעלה מחדש את סוגיית היחס בין קטגוריות של אמת ומיתוס, נס וייצוגו, אותנטיות והבעה, אישיות ושיח. בספר פותחה תאוריה של כנות כרטוריקה ושל רטוריקה ככנות, והיא יושמה לחקרו ולפרשנותו של "הספר הראשון" מתוך עיר ומלואה לש"י עגנון.

הספר Literature, History, Choice: The Principle of Alternative History in Literature, 2013, עוסק ב"ספר השני" של עיר ומלואה לעגנון מנקודת התצפית של סוגיית ההיסטוריה החלופית (קונטר-עובדתית) – alternative history. המחקר מתחיל בדיון במקורותיה וביסודותיה של ההיסטוריה החלופית כז'אנר, ולאחר מכן מגיע לגיבושה של תאוריית עקרון החלופיות, הניתנת ליישום בכל טקסט ספרותי. עקרון החלופיות נבחן כתופעה לשונית, נרטיבית, פואטית ותרבותית בארבע רמות: מיתוס (עלילה), אישיות (דמות), בחירה (תפיסת ההיסטוריה) ואופני הבחירה (תפיסת ההיסטוריוגרפיה). המחקר מגלה שהחלופיות ההיסטורית אינה תופעה פוסטמודרנית אלא היא מעוגנת עמוקות במטאפיזיקה של ההיסטוריה.

מספר מאמרים של כצמן מוקדשים לחקר הגותו ולפרסום כתביו של הפילוסוף היהודי-הרוסי מטביי קגן (1889 – 1937) – חברו הקרוב של מיכאיל בכטין שייסד יחד עמו את "חוג נבל", תלמידם של הרמן כהן, פאול נטורפ וארנסט קסירר.

הספר Nostalgia for a Foreign Land שראה אור בשנת 2016 מוקדש לחקר הספרות הישראלית בשפה הרוסית של עולי שנות ה-90 וה2000. במרכז הדיון - דינה רובינה, מיכאיל יודסן, נקודא זינגר, יליזבטה מיכייליצ'נקו ויורי נסיס. כמו כן, ראו אור מאמרים על סופרים נוספים שכתבו או כותבים ברוסית בישראל: דניס סובולב, אלכסנדר גולדשטיין, אברהם ויסוצקי. מתפרסמות רצנזיות ומאמרים במדור הקבוע בכתב העת הישראלי ברוסית "ארטיקל".

הספר בשפה הרוסית Elusive Reality: A Hundred Years of Russian-Israeli Literature 1920-2020 ראה אור בשנת 2020 והוא עוקב אחר התפתחותה של הספרות הישראלית-רוסית מראשיתה בשנות ה-20 של המאה הקודמת ועד היום. הספר בוחן מחדש את יסודותיה של תפיסת הריאליזם הספרותי. הפרקים מוקדשים לסופרים אברהם ויסוצקי, מרק אגרט, יוליוס מרגולין, יעקב ציגלמן, אלי לוקסמבורג, דוד מרקיש, אלכסנדר גולדשטיין, דניס סובולב, ויליזבטה מיכייליצ'נקו ויורי נסיס.

 פרסומים 
 ספרים 

 "נבואה קטנה": כנות ורטוריקה בעיר ומלואה לש"י עגנון, סדרת אופקי מחקר, הוצאת אוניברסיטת בר-אילן, 2013.
 שחוק בשמים: סמלי צחוק ביצירתו של ש"י עגנון, הוצאת מאגנס, 2018.

 עריכה 

 מאמרים 
מאמרים נבחרים:
 "מחשבתי רעבה": השירה העברית של גלי-דנה זינגר, מחקרי ירושלים בספרות עברית, 31 (2020), עמ' 565-601.
 'כותש גריסין: ההיסטוריה החלופית של ש"י עגנון', דפים למחקר בספרות 19 (2014), עמודים 7–43. 
 'נס, כנות ורטוריקה בכתיבתו של ש"י עגנון', מעשה סיפור: מחקרים בסיפורת היהודית, כרך ג' (עורכים א' ליפסקר ור' קושלבסקי), רמת גן, הוצאת אוניברסיטת בר-אילן, 2013, עמודים 307–332.
 "החזנים" הבלתי-ממומשים: הרטוריקה הקהילתית של ש"י עגנון, עי"ן גימ"ל: כתב עת לחקר יצירת עגנון ב (2012), עמודים 131–137.
 'מחוות בספרות: תיהלוך קוגניטיבי וסמיוסיס תרבותי בשני מקרי מבחן: 'אחות' ו'מעגלי צדק' מאת ש"י עגנון', מחקרי ירושלים בספרות עברית כב (2008), עמודים 407–436. 
 'על סוגיית המחוות הספונטניות בתנ"ך: מקרה-מבחן לחקר הפואטיקה הג'סטיקולרית', מכאן, ט' (2008), עמודים 80–96.
 'פואטיקת המחוות של מילורד פאביץ' (מילון הכוזרים)', דפים למחקר בספרות, 16 – 17, 2008, עמודים 383–400. 
 'געגועים למיתוס: אישיות, אתיקה ואידאולוגיה במיתופואסיס הפוסטמודרני של אתגר קרת', מכאן  ד, 2005, עמודים 20–41.
 'זיכרון החומר: רומן-המיתוס של מאיר שלו בביתו במדבר', דפים למחקר בספרות  14-15, 2005, עמודים 269–291.
 'מיתוס של יצירת המיתוס ב'עידו ועינם' לש"י עגנון', ביקורת ופרשנות 35-36, 2002, עמודים 231–245.
 'תפיסה אישיותית-היסטורית של המיתוס ב'עד עולם' לש"י עגנון', עלי שיח 45, 2001, עמודים 53–63.
 'אנתרופולוגיה גנרטיבית ופרסונליסטית ביצירת עגנון ('חרב דוביש')', פרסומי הקונגרס ה-13 של האיגוד העולמי למדעי היהדות, 2001.

 תרגומים 
 לעברית 
 דוד שרייר-פטרוב, מבחר שירים. מגפון.
http://megafon-news.co.il/asys/archives/186500

 לרוסית 
 Shmuel Yosef Agnon, ‘Poka ne pridiot Elijahu,’ (‘Ad she-yavo Elijahu’), trans. and afterword by Roman Katsman, Ierusalimsky zhurnal, 48 (2014), pp. 155-170
 ‘The Speech of Yakov Maze in Honor of Hermann Cohen,’ (in Russian), translation and preface by Roman Katsman, in Issledovaniya po istorii russkoy mysli, vol. 10, Edited by Modest A. Kolerov and Nikolay S. Plotnikov, Moscow, Modest Kolerov, 2014, pp. 465-478.

 קישורים חיצוניים 


 Elusive Reality: A Hundred Years of Russian-Israeli Literature. 1920-2020 באתר Academic Studies Press
 שחוק בשמיים: סמלי צחוק ביצירתו של ש"י עגנון באתר הוצאת מאגנס.
Nostalgia for a Foreign Land: Studies in Russian-Language Literature in Israel באתר Academic Studies Press
נבואה קטנה: כנות ורטוריקה ביצירת ש"י עגנון באתר הוצאת אוניברסיטת בר-אילן.
 Literature. History, Choice: The Principle of Alternative History in Literature באתר קיימבריג' סקולארס פאבלישינג.
 Around the Point באתר קיימבריג' סקולארס פאבלישינג.
 At the Other End of Gesture באתר פיטר לאנג.
 Poetics of Becoming באתר פיטר לאנג.
 The Time of Cruel Miracles באתר פיטר לאנג.


קטגוריה:בעלי תואר דוקטור מאוניברסיטת בר-אילן
קטגוריה:חוקרי ספרות ישראלים
קטגוריה:ישראלים ילידי אוקראינה
קטגוריה:סגל אוניברסיטת בר-אילן: ספרות עם ישראל
קטגוריה:עולים בשנות ה-1990
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1969