צוטומו ימאגוצ'י

צוּטוֹמוּ ימָאגוּצִ'י (ביפנית: 山口 彊; 16 במרץ 1916 – 4 בינואר 2010) היה אזרח יפני, היחיד שהוכר כנפגע שתי פצצות האטום שהוטלו על הירושימה ונגסאקי בסוף מלחמת העולם השנייה.

תולדות חייו
צוּטוֹמוּ ימָאגוּצִ'י נולד בנגסאקי שביפן. החל משנות ה-30 היה מועסק בתעשיות מיצובישי בתור מהנדס מכליות נפט. הוא טען שמעולם לא חשב שיפן צריכה לפתוח במלחמה. הפלדה, הברזל והנפט עמדו להיגמר לטענתו, בעוד המכליות שהביאו נפט הוטבעו בזו אחר זו על ידי צוללות.

הפצצת הירושימה
ימאגוצ'י עבד וחי בנגסאקי, אבל בקיץ 1945 הוא נסע לצורך העבודה להירושימה לשלושה חודשים. בבוקר 6 באוגוסט התכוון לחזור לנגסאקי, והלך לתחנת הרכבת שבמרכז הירושימה עם שני שותפיו. בדרך נזכר ששכח את תעודת המעבר שלו וחזר לבית בו התארח. בשעה 8:15 הטיל המפציץ אנולה גיי את הפצצה ילד קטן במרכז העיר. היה זה השימוש הראשון בפצצת ביקוע גרעיני של אורניום מועשר. כשהוטלה הפצצה, ימאגוצ'י היה כ-3 ק"מ ממוקד הפיצוץ. הפיצוץ קרע את עור התוף שלו ושרף את צדו השמאלי של גופו. לאחר שהתאושש מהפיצוץ, תפסו שלושה מן השורדים מחסה לילי במקלט בסביבה, ולמחרת חזרו לנגסאקי ברכבת, שהמשיכה לפעול כסדרה.

ימאגוצ'י שב לביתו שבנגאסקי. כ-70,000 איש, אישה, זקן וטף נהרגו באותו יום בהירושימה, וכ-80,000 נוספים עתידים היו להיהרג מהשלכות הקרינה בהמשך אותה השנה.

הפצצת נגסאקי
ב-9 באוגוסט חזר ימאגוצ'י לעבוד, על אף פציעתו. משהגיע למשרדו שבנגסאקי סיפר לחבריו על המאורע. בשעה 11:00 סיפר למפקח על הפיצוץ בהירושימה, ובמהלך השיחה הוטלה פצצה נוספת. משרדו של ימאגוצ'י היה במרחק 3 ק"מ ממוקד הפיצוץ, אך הפעם הוא לא נפגע ישירות. פצצת הפלוטוניום איש שמן גבתה את חייהם של כ-40,000 בני-אדם ברגע נפילתה, ואת חייהם של כ-25,000 נוספים כתוצאה מהקרינה בשנים הבאות.

לאחר המלחמה
לאחר סיום המלחמה עבד ימאגוצ'י כמתרגם בעבור צבא ארצות הברית. בשנת 1957 ממשלת יפן החלה להעניק טיפול מיוחד לניצולי פצצות האטום, אך ימאגוצ'י לא חש שהוא זקוק לטיפול מיוחד ולא השתתף בבדיקות הרפואיות.

ב-1982 לאחר שהאפיפיור יוחנן פאולוס השני ביקר בהירושמה ונשא נאום שבו קרא לפירוז נשק גרעיני, ימאגוצ'י החליט להתמסר למאבק לפירוז העולם מנשק גרעיני והפך למנהיג וסמל לתנועה היפנית לפירוק נשק גרעיני. בסוף שנות ה-90 כתב ספר אוטוביוגרפי אודות חוויות האטום שלו והמאבק בנשק הגרעיני.

בשנת 2006 השתתף ימאגוצ'י יחד עם עוד 165 ניצולים ששרדו את שתי הפצצות בסרט תיעודי שנקרא "לשרוד פעמיים". בהקרנת הסרט באומות המאוחדות נשא ימאגוצ'י נאום תחינה בו אמר: "אני שונא את הנשק הגרעיני בגלל מה שהוא עושה לכבוד האדם". במרץ 2009 הוא קיבל הכרה רשמית מממשלת יפן על כך שהיה קורבן שתי הפצצות, ובכך הפך לאדם היחיד בעולם שהוכר כנפגע של שתי פצצות אטום.

לקראת סוף חייו חלה בסרטן הקיבה. ב-4 בינואר 2010 נפטר בביתו שבנגסאקי, והוא בן 93.

קישורים חיצוניים
 בין הירושימה לפיונגיאנג, אוריאל לוי, ה-8 במאי, 18/6/2018


הערות שוליים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:יפנים במלחמת העולם השנייה
קטגוריה:מהנדסים יפנים
קטגוריה:היבקושה
קטגוריה:יפנים שנולדו ב-1916
קטגוריה:יפנים שנפטרו ב-2010