מחזורת

מַחֲזוֹרֶת (בלועזית: פֶּרְיוֹדָה) היא אמצעי סגנוני תחבירי – משפט מורכב ארוך הפותח בחלקים טפלים (פסוקיות) רבים והרעיון המרכזי בו מובע רק בסופו. שימוש במשפטים כאלה מקובל בספרות כדי להציג רקע להתרחשות ולשמור על מתח לפני שמגיעים לעיקר. הקורא מוכנס לאווירה ומגלה את הפרטים בזה אחר זה עד שלבסוף נחשף בפניו החידוש במשפט (הנשוא).

 מקור המונח בעברית 
על פי עוזי אורנן, המופע הראשון של המונח העברי 'מחזורת' הוא בספר "דקדוק השפה העברית לכל סגנוניה" מאת שמואל שבח קנטורוביץ, חלק ב': "תורת המאמר (סינטכסיס)" (ורשה 1928) – מהדורה מאוחרת של ספרו "דקדוק לתלמידים" (ברדיצ'ב תרס"ו–1906). הלקסיקון הראשון שבו נכלל המונח היה הקובץ "מונחי תחביר כלליים" (תרצ"ו–1936) של ועד הלשון העברית.

 דוגמאות

קישורים חיצוניים
 רינה בן־שחר, הפואטיקה של הסיפורת: יחידה 9 – סגנון הסיפורת, הלשון, הסגנון ולשון הספרות, האוניברסיטה הפתוחה, 1988, עמ' 137 
 ארנה גולן, בין בדיון לממשות: סוגים בסיפור הישראלי, יחידה 5 – ס' יזהר, השבוי – סיפור דידקטי, האוניברסיטה הפתוחה, 1984, עמ' 122 

הערות שוליים

קטגוריה:בלשנות
קטגוריה:תחביר
קטגוריה:טכניקות ספרותיות
קטגוריה:אמצעים רטוריים