ישכר בער לייפר (נדבורנה)

הרב ישכר בער לייפר (ה'תק"נ – ג' באלול ה'תר"ח, 1789-1848) היה האדמו"ר הראשון בשושלת נדבורנה.

ביוגרפיה
נולד לרב יצחק מקאליש ואשתו, וסבו מצד אביו, אצלו גדל, היה הרב ארון לייב מפרמישלאן.

נשא פעמיים - בראשונה לביתו של  הרב אהרן מברוצ'וב, ובנישואים שניים נישא לרחל, שהייתה בעצמה בתו של הרב אברהם לייב בלוך מנדבורנה.

הוא הראשון במשפחת אדמו"רי פרמישלאן ששם משפחתו היה "לייפר", וממנו ואילך נקראו כך כל צאצאיו, למעט צאצאי הרב מאיר מקרעטשניף. על פי המסורת החסידית הוא כונה לייפר על שם שנהג לרוץ ולמהר לעבודת ה' (משמעות המילה "לייפר" ביידיש - "רץ").

רבותיו
את רוב חכמתו בתורה ובתורת הנסתר למד מרבי יצחק מראדוויל. כמו כן נסע לרבי אורי מסטרליסק.
הנהגתו
עם זאת ברח מן השררה, והיה עוזר למלמד דרדקי, עד שהכריחו דודו רבי מאיר מפרמישלאן, להתחיל בהנהגה, ורבים נהרו לחצרו.

תפילתו הייתה מלווה בשאגות אדירות, ובקולות עזים שנשמעו למרחוק, עד מחוץ לעיר, כדרכו של רבו מסטרליסק. מדי יום ביומו, כשהיה מגיע לקריאת שמע היה נופל ומתעלף מרוב דבקות, וכך שוכב היה על הארץ אין-אונים זמן רב, ומששבה אליו רוחו שב היה וממשיך.

פטירתו
בשנת תר"ח (1848) פרצה בסביבות נדבורנה מגפת חולירה, והוא נדבק במחלה ונפטר. על פי המסורת בחסידות, במותו כיפר על בני העיר והמגפה נעצרה.

בספר "מאמר מרדכי" של בנו רבי מרדכי, מודפסים דברי תורתו של רבי ישכר בער בחלק בשם "סתרי תורה".

צאצאיו
 ישראל, נפטר בצעירותו.
 רבי אהרן אריה לייב כיהן במקומו בנדבורנה.
 רבי מרדכי, כיהן בהתחלה בנדבורנה ובהמשך בקיווישאד, חוסט ובושטינה.
 רבי יוסף מבורשה, סירב לכהן כאדמו"ר, ומצאצאיו יצאה שושלת טמשוואר-אראד.

הערות שוליים

קטגוריה:רבנים גליציאנים
ישכר
ישכר