אילן דיקשטיין

אילן דיקשטיין (נולד ב-11 בינואר 1973) הוא קצין מילואים בצה"ל בדרגת אלוף-משנה. בעברו שימש מפקד חטיבת עציוני ובמקביל מפקד בא"פ אליקים, מפקד גדוד חרוב ומפקד סיירת גולני.
שירותו הצבאי
דיקשטיין הוא בוגר מחזור ד' במכינה הקדם-צבאית בני דוד. עם גיוסו לצה"ל שובץ בחטיבת גולני והתקבל לסיירת החטיבתית. בגולני עבר הכשרה כלוחם, קורס מ"כים חי"ר ויצא לקורס קציני חי"ר. בסיום הקורס שב לסיירת ושימש מפקד צוות, בהמשך החליף את יואב מרדכי ופיקד על הפלוגה הרובאית של גדוד 12. לאחר מכן שימש כמפקד פלחה"ן גולני. במבצע חומת מגן היה בחופשת לימודים, אולם הוא הצטרף לכוחות גדוד 51 בלחימה בקרב בג'נין במהלכו נפצע קשה. לאחר תקופת שיקום מונה למפקד סיירת גולני בין השנים 2004–2005, והוביל אותה בלחימה כנגד הטרור הפלסטיני באינתיפאדה השנייה. לאחר מכן שימש קצין המבצעים המיוחדים בפיקוד מרכז.

ב-2007 הועלה לדרגת סא"ל ומונה למפקד גדוד חרוב, והוביל אותו בלחימה בין היתר במבצע עופרת יצוקה, בתפקידו שימש עד 2009. בהמשך מונה לסגן מפקד עוצבת חירם ושימש בתפקיד בשנים 2009–2011. לאחר מכן מונה לקצין המבצעים של פיקוד צפון בשנים 2011–2013. בשנת 2013 הועלה לדרגת אל"ם ומונה למפקד חטיבת עציוני ובמקביל למפקד בא"פ אליקים, בתפקידיו אלו שימש עד יולי 2016. שימש מפקד צוות בקורס מפקדי פלוגות ומפקדי גדודים. ב-20 בפברואר 2017 הוחלט על מינויו לקצין אג"ם של הגיס הצפוני. השתחרר משירות ב-29 באוקטובר 2019.

בשנת 2020 מונה לראש מטה מפקדת "אלון" במיל'.

מכהן כחבר הוועד המייעץ בתנועת הביטחוניסטים.

 חיים אישיים 
דיקשטיין מתגורר בעלי, נשוי לצופיה ואב לשישה ילדים; חמש בנות ובן אחד.

בנו, סגן עברי דיקשטיין, מפקד מחלקה בגדוד 51 בחטיבת גולני, נפל בקרב בדרום לבנון בתמרון הקרקעי בלבנון במלחמת חרבות ברזל ב-14 בנובמבר 2024.

קישורים חיצוניים

 איתי עמיקם, מילותיו האחרונות של המ"פ שלא הפסיק להילחם עד שנפל: "אני את התפקיד שלי סיימתי" , חדשות 2,  4 במאי 2014

 הערות שוליים 

קטגוריה:אלופי-משנה בצה"ל
קטגוריה:מפקדי חטיבת עציוני
קטגוריה:מפקדי סיירת גולני
קטגוריה:מפקדי בא"פ אליקים
קטגוריה:מפקדי גדוד חרוב
קטגוריה:בוגרי מכינה קדם-צבאית בני דוד
קטגוריה:עלי: אישים
קטגוריה:חברי הביטחוניסטים
קטגוריה:אבות שכולים: חללי צה"ל
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1973