ממשלת סין

ממשלת הרפובליקה העממית של סין (בסינית: 中華人民共和國政府 או 中华人民共和国政府; או בקיצור: הממשל/המשטר הסיני - 中国政府) היא קבוצה של ארבע רשויות השולטות באופן גורף (למעט בערים האוטונומיות-למחצה: הונג קונג, מקאו וכן במדינת-האי האוטונומית באופן-מלא: טאיוואן) על סין.
 הרשות המחוקקת - הקונגרס הלאומי העממי (National People's Congress או NPC)
 הרשות המבצעת - מועצת המדינה (State Council)
 הרשות השופטת - בית המשפט העממי העליון (Supreme People's Court) והפרוקורטור העממי הלאומי (Supreme People's Procuratorate)
 הרשות הצבאית - צבא השחרור העממי (People's Liberation Army או PLA) ומועצת הצבא המרכזית (Central Military Commission)

המנהיג העליון, המנהיג הבכיר ביותר של סין, מחזיק בחלק משמעותי מאוד בכוח הפוליטי במדינה. החל מנובמבר 2012, המנהיג העליון הוא שי ג'ינפינג.

הסמכות החוקית של המפלגה הקומוניסטית מובטחת על-ידי חוקת הרפובליקה העממית של סין ומעמדה כמקור החוקי העליון. חוקת המדינה מתממשת באמצעות שליטתה המקיפה של המשטר הסיני. לפי דובר ממשלה בכיר בסין נטען כי:

אנו לעולם לא פשוט נעתיק את המערכת של מדינות מערב או נציג מערכת של ריבוי מפלגות המכהנות ברוטציה; למרות איברי המדינה הרבים של סין יש לכל איבר אחריות שונה, ועל כולם לדבוק בקו, עקרונות ומדיניות של המפלגה.

רשויות הממשל
האיברים העיקריים של המדינה הם: הקונגרס העממי הלאומי, הנשיא, ומועצת המדינה. חברי מועצת המדינה כוללים את ראש הממשלה, מספר משתנה של סגנים (כיום ארבעה), חמישה חברי מועצת המדינה (פרוטוקול שווה של ראשי ממשלת סגן אבל עם תיקים צרים), ו-29 שרים וראשי ועדות מועצת המדינה. במהלך 1980 היה ניסיון להפריד את רשויות המפלגה והמדינה, באופן שעל המפלגה יהיה להחליט על מדיניות כללית ועל המדינה לבצעה. הניסיון ננטש בשנת 1990, כך שהדרג המדיני בתוך המדינה הם גם מנהיגי המפלגה ובכך נוצר מוקד מרכזי יחיד של כוח בכל מקרה.

על-פי חוקת סין, הרשות המחוקקת היא הקונגרס הלאומי העממי (המוכר בראשי התיבות של שמו באנגלית: כ-NPC), שהוא האורגן הגבוה ביותר של כוח המדינה בסין. בכל שנה נערכים כנסים לבדיקה ואישור של כיווני מדיניות חדשים גדולים, חוקים, תקציבים, או שינויי פרסונליים גדולים. רוב החקיקה הלאומית של הרפובליקה העממית של סין אומצה על ידי הוועדה המתמדת של הקונגרס העממי הלאומי. רוב היוזמות מוצגות בפני הוועדה המתמדת בתמורה על ידי מועצת המדינה לאחר הסבה קודמת על ידי הוועדה המתמדת של הפוליטבירו של המפלגה הקומוניסטית. למרות שהקונגרס העממי הלאומי בדרך כלל מאשר מדיניות מועצת המדינה והמלצות אנשים, השיגו הקונגרס העממי הלאומי והוועדה המתמדת שלו לכפות תיקונים בחוקים מסוימים. לדוגמה, מועצת המדינה והמפלגה לא הצליחו להבטיח מעבר של מס על דלק כדי לממן את הבנייה של אוטוסטרדות.

הוועדה המתמדת של הפוליטבירו של המפלגה הקומוניסטית של סין
מאמר זה הוא על המבנה המנהלי הפורמלית של המדינה, ענפיו, מחלקות ותחומי האחריות שלהם. רובם, אם כי לא כולם, בעמדות כוח משמעותי במבנה המדינה בצבא תפוסות על ידי חברי המפלגה הקומוניסטית של סין אשר נשלטת על ידי הוועדה המתמדת של הפוליטבירו, קבוצה של 4 עד 9 אנשים שעושים כל ההחלטות של לאומי מַשְׁמָעוּת. כמו התפקיד של הצבא הוא לאכוף החלטות אלה, בתמיכת צבא השחרור העממי היא חשובה בשמירת שלטון מפלגה.

המנהיג העליון
הכוח מרוכז אצל המנהיג העליון של סין הנוכחי, שי ג'ינפינג, והוא עושה זאת בעריצות מאז שנת 2012, בדומה לקודמיו בראש האומה הסינית. המשטר/הממשלה הסינית מורכבים משלושת המשרדים הפוליטיים-מדיניים של הפקידים הבכירים ביותר בסין: המזכ"ל של המפלגה הקומוניסטית של הוועד המרכזי, יו"ר הוועדה הצבאית המרכזית, והנשיא הסיני. עם זאת, לאחרונה, מומחים לחקר סין ציינו מגבלות גוברות הנוגעות לשליטתו דה-פקטו של המנהיג העליון, ג'ינפינג.

חוקת הרפובליקה העממית של סין
החוקה נוצרה לראשונה ב -20 בספטמבר 1954. לפני כן היה בתוקף מסמך חוקה דמוית ביניים, שנוצר על ידי הוועידה הפוליטית המייעצת של העם הסיני. פרסומו השני ב -1975 קיצר את החוקה ל-30 סעיפים בלבד, והכיל ססמאות קומוניסטיות ושפה מהפכנית לכל אורכו. תפקידו של המשפט שוסף, והנשיאות נעלמה. פרסומו השלישי בשנת 1978 הרחיב את מספר הסעיפים, אך היה עדיין תחת השפעתה הטרייה של מהפכת התרבות בסין.

החוקה הנוכחית היא פרסומן הרביעי של ועדות ההתנגדות העממית. היא הוכרזה ב-4 בדצמבר 1982, ושימשה כחוקה יציבה במשך 30 שנים. תפקידי הנשיאות ובתי המשפט היו מנורמלים, ותחת החוקה, כל האזרחים שווים. תיקונים נעשו בשנת 1988, 1993, 1999, ובשנת 2004, אשר מוכרת רכוש פרטי, משמר זכויות האדם, ובהמשך לקדם בסקטור הלא-ציבורי של הכלכלה.

הקונגרס הלאומי העממי
הקונגרס הוא הגוף הממלכתי הגבוה ביותר ובית החקיקה רק ברפובליקה העממית של סין. למרות מעמדו הנומינלי של הקונגרס העממי הלאומי, המדיניות עדיין נקבעת במידה רבה על ידי המפלגה הקומוניסטית של סין, מאז תחילת 1990. זה התרחק תפקידה הקודם כבית מחוקקי חותמת גומי סמלי אבל אונים, הפכה לפורום לתיווך הבדלי מדיניות בין שונה חלקים של המפלגה והממשלה. עבור הקונגרס העממי הלאומי כדי רשמית להביס הצעה לשים לפניהם היא נדירה, אבל הקונגרס העממי הלאומי הפך הפורום שבמסגרתו החקיקה נתונה בוויכוח בטרם להצבעה.

נשיא הרפובליקה העממית של סין
הנשיא וסגן הנשיא נבחרים על ידי הקונגרס העממי הלאומי לכהונה בת 5 שנים. הנשיא הנוכחי הוא שי ג'ינפינג. משרד מצעד ומשמש כראש הנומינלי של מדינה. המשרד נוצר על ידי חוקת 1982. פורמלית, הנשיא נבחר על ידי הקונגרס העממי הלאומי בהתאם לסעיף 62 של החוקה. בפועל, הבחירות זה נופל לתוך הקטגוריה של הבחירות "חד מועמד". המועמד מומלץ על ידי נשיאות הקונגרס העממי הלאומי.

מועצת המדינה וראש הממשלה
מועצת המדינה היא הסמכות העליונה של הרפובליקה העממית של סין. זה מופקד על ידי הקונגרס העממי הלאומי, והוא בראשות ראש הממשלה וכולל ראשי כל מחלקה סוכנות ממשלתית. ישנם כ-50 חברים במועצה. בפוליטיקה של הרפובליקה העממית של סין, ממשלת העם המרכזית טפסים אחד שלושה סניפים שלובים של כוח, השתיים האחרות הן המפלגה הקומוניסטית של סין ואת צבא השחרור העממי. מועצת המדינה ישירות מפקחת על הממשלות של האנשים הכפופים השונים במחוזות, ובפועל מקיימת חברות שלובות עם הרמות העליונות של המפלגה הקומוניסטית של סין.

כיום הנשיא של מועצת המדינה הוא לי קה-צ'יאנג וסגנויו הם ג'אנג Gaoli, ליו Yandong, וואנג יאנג ומא קאי.

הוועדה הצבאית המרכזית
הוועדה הצבאית המרכזית תממש את הפיקוד והשליטה של צבא השחרור העממי ומפוקחת על ידי הוועדה המתמדת של הקונגרס הלאומי העממי. המדינה CMC נחשבת להלכה בדברי קביעת המדיניות הצבאית העליונה הגוף ויושב הראש שלה, נבחר על ידי הקונגרס העממי הלאומי, הוא המפקד העליון של הכוחות המזוינים. במציאות, השליטה והבקרה של PLA, לעומת זאת, עדיין מתגורר עם ראש הוועדה הצבאית המרכזית של הוועד המרכזי של המפלגה הקומוניסטית הסינית. כיום יו"ר הוועדה הצבאית המרכזית הוא Xi ג'ין-פינג ואת יושבי ראש הסגן הם Fan Changlong ושו קיליאנג.

בית הדין העממי העליון
בית המשפט העממי העליון הוא הערכאה השיפוטית הגבוהה ביותר במערכת המשפט של הרפובליקה העממית של סין. הונג קונג ומקאו, כאזורים מיוחדים מינהלי, יש מערכות משפט נפרדות משלהם אשר מבוססים על מסורות המשפט המקובל הבריטי ומסורות אזרחית גיסה פורטוגזית בהתאמה, והם מחוץ לתחום השיפוט של בית המשפט העממי העליון. שופטי בית המשפט העממי העליון מתמנים על ידי הקונגרס העממי הלאומי.

ממשלת מחוז והמקומית
מושלי המחוזות של סין ושל אזורים אוטונומיים, ראשי הרשויות שלהן בקרה מרכזית, מתמנים על-ידי השלטון המרכזי בבייג'ינג, לאחר שקיבל את הסכמת הנקוב של הקונגרס הלאומי העממי (NPC). הונג קונג ומקאו הם אזורים מנהליים מיוחדים (SARS) בעלי רמה מסוימת של אוטונומיה מקומית, ובעלי ממשלות ורשויות מבצעות נפרדות, מערכות משפטיות, וחוקי יסוד חוקתיים; עם זאת, הם עדיין נמצאים תחת השליטה של סין, בפרט בענייני מדיניות חוץ וביטחון לאומי, ועל-כן מנהיגיהם נבחרים בקפידה על-ידי השלטון המרכזי. מתחת לרמה המחוזית בשנת 2004 היו 50 מחוזות כפריים, 283 ערים פרפקטורה ברמה, 374 ערי המחוז ברמה, 852 מחוזות המחוז ברמה בתחום השיפוט של ערים סמוכות, ו-1,636 מחוזות. היו גם 662 ערים (כולל אלה שולבו ארבע העיריות בקרה מרכזית), 808 מחוזות עירוניים, ו 43,258 אזורים העיירה ברמה. מחוזות מחולקים לעיירות ולכפרים. בעוד שרובם מינו פקידים המפעילים אותם, כמה שיפוט ברמה נמוכה יותר יש בחירות עממיות.

קישורים חיצוניים



הערות שוליים

*