רז ירמיה

רז ירמיה (נולד ב-1956) הוא מדען מוח ישראלי פרופסור מן המניין ומנהל המעבדה לפסיכונוירואימונולוגיה באוניברסיטה העברית בירושלים. הוא נודע בעיקר על כך שסיפק את ההוכחה הניסויית הראשונה לתפקיד שממלאת מערכת החיסון בזמן דיכאון, על כך שגילה שהפרעות בתאי מיקרוגְלִיָה מחוללות צורות מסוימות של דיכאון ובכך שהסביר את מעורבותם של ציטוקינים דלקתיים בוויסות תהליכי החשיבה והרגש.
ביוגרפיה ולימודים אקדמיים
רז ירמיה נולד ברחובות לדב ירמיה והדסה מור. זמן קצר לאחר לידתו השתחרר אביו משירותו בקבע וחזר עמו לקיבוץ שריד. הוריו התגרשו ב-1958 ובתחילת שנות ה-60 נישא אביו בשלישית  למנוחה יפה והמשפחה עברה לנהריה, שם גדל. למנוחה לא היו ילדים משלה.

לאחר סיום לימודיו בתיכון הוא התגייס לצה"ל ושירת במשך שנתיים כפסנתרן בלהקת פיקוד דרום. עם פירוק הלהקות הצבאיות ב-1978, הלך לקורס קצינים ושירת שנתיים נוספות כקצין בחיל החינוך. רז ירמיה הוא בוגר תואר ראשון בפסיכוביולוגיה מאוניברסיטת חיפה ותואר שני בפיזיולוגיה מהטכניון. עשה את הדוקטורט במדעי העצב בבית הספר לרפואה של אוניברסיטת קליפורניה בלוס אנג'לס, ארצות הברית, בהדרכתו של פרופ' ג'ון ליבסקינד. לאחר שנתיים של פוסט-דוקטורט כעמית מחקר במרכז קאזינס לפסיכונוירואימונולוגיה באוניברסיטת קליפורניה בלוס אנג'לס, הוא שב לישראל ב-1990 והתמנה לחבר סגל במחלקה לפסיכולוגיה באוניברסיטה העברית בירושלים. התמנה לפרופסור מן המניין בשנת 2003.

רז ירמיה נשוי לנורית ירמיה, פרופסור לפסיכולוגיה באוניברסיטה העברית והמדענית הראשית במשרד המדע, הטכנולוגיה והחלל; להם ארבעה ילדים: קרן ירמיה, ד״ר לפסיכולוגיה; אורן ירמיה, ד״ר לספרות עברית; ארז ירמיה, ד״ר לביולוגיה חישובית; ותמיר ירמיה.

מחקריו
במחקריו הראשונים בראשית שנות התשעים ירמיה הראה שחומרים פסיכואקטיביים שמשפיעים על המוח, בעיקר אלכוהול ואופיואידים, מווסתים את התפקוד של מערכת החיסון ואת התינגודת לסרטן דרך מסלולי תקשורת מהמוח אל תאי מערכת החיסון בפריפריה.

אחרי שהקים את מעבדתו באוניברסיטה העברית בירושלים, מחקרו של ירמיה התמקד בהשלכות של המסרים שמגיעים ממערכת החיסון אל המוח. על ידי שימוש במודלים בחיות של מחלות זיהומיות, אוטואימוניות ונוירולוגיות, הוא תיאר את הקשרים בין הציטוקינים הדלקתיים במוח לסימפטומים ההתנהגותיים שמופיעים במהלך מחלות אלה.

הוא נודע בעיקר בזכות ההוכחה הניסויית הראשונה שמצא לקשר שבין הפעלה של מערכת החיסון וההתפתחות של מצבי דיכאון.

תרומתו של ירמיה למחקר בנושא זה תוארה במאמר סקירה מאת רוברט דנטצר וקית' קלי:
"רז ירמיה היה הפסיכוביולוג הראשון שהראה את האנלוגיה בין התנהגות מחלה ודיכאון. הוא הראה שחולדות שטופלו בציטוקינים מראות רגישות מופחתת לתכונותיהן המתגמלות של תמיסות מתוקות וחשיפה לבן/בת זוג מיניים. חלק מהפחתה זו נבלמה על ידי טיפול ארוך טווח, אבל לא קצר טווח, בתרופות נוגדות דיכאון."

בניסויים מקבילים ירמיה היה מהראשונים להשתמש במודלים של ניסויים מבוקרים ויזומים של מחלות בבני אדם, והדגים שמצבים שמפעילים את מערכת החיסון כמו הזרקה של ליפופוליסכריד, חיסון לאדמת או ניתוחים, גורמים לשינויים התנהגותיים, אמוציונליים וקוגניטיביים שמתווכים על ידי ציטוקינים דלקתיים
מחקרים אלה תרמו באופן ישיר לתובנות תאורטיות חדשות ופיתוח של טיפולים קליניים אפקטיביים במצבי דיכאון שקשורים לתהליכים דלקתיים.

ירמיה גילה שתאי מוח מסוג מיקרוגְלִיָה והציטוקינים הדלקתיים שהם מפרישים משחקים תפקיד חשוב גם בתהליכים מוחיים והתנהגותיים נורמליים, כולל תהליכי זיכרון, גמישות (פלסטיסיות) מוחית, יצירת נוירונים חדשים במח הבוגר (נוירוגנזה) ובוויסות של תהליכים אלה על ידי סביבה מועשרת.
לעומת זאת, הפרעות במיבנה ובתפקוד של תאי מיקרוגליה ורמות פתופיזיולוגיות של הציטוקין הדלקתי אינטרלוקין-1 במוח, מהוות את הבסיס להפרעות בקוגניציה ובנוירוגנזה במצבי לחץ,
מחלות נוירודגנרטיביות,
כמו גם בהתפתחות של מצבי דיכאון.

ירמיה גילה (יחד עם פרופ' איתי באב מהאוניברסיטה העברית) את קיומם של מסלולי תקשורת בין המוח לעצם, שכוללים את מערכת העצבים הסימפתטית ואת מערכת העצבים הפאראסימפתטית. הוא גם דיווח שמצבי דיכאון שנגרמו מחשיפה ללחץ ממושך, גורמים לאובדן עצם על ידי שינויים במסלולים האלה. ממצאים אלה מהווים בסיס לתחום מחקר חדש אותו כינה בשם נוירופסיכואוסטאולוגיה (NeuroPsychoOsteology).

רז ירמיה כיהן כנשיא האגודה הבין-לאומית למחקר פסיכונוירואימונולוגי. (Psychoneuroimmunology Research Society 
(PNIRS)) ושימש כעורך משנה של כתב העת Brain, Behavior and Immunity.

הוא זכה בפרס נורמן קזינס (Cousins) לתרומה יוצאת דופן במחקר הפסיכונוירואימונולוגי.

קישורים חיצוניים



 העמוד של רז ירמיה בפקולטה לפסיכולוגיה, האוניברסיטה העברית
 פטנטים של רז ירמיה
 ג'ודי זיגל-איצקוביץ', "חוקרים מהאוניברסיטה העברית גילו את המנגנון הגורם לדיכאון", בעיתון הג'רוזלם פוסט, 1 באוגוסט 2014 
 "התגלתה פעילות אנטי-דלקתית של תרופות מחלת האלצהיימר", באתר Science Daily, 1 באוגוסט 2005 
 ג'ודי זיגל-איצקוביץ', "התגלית שנחשפה באוניברסיטה העברית עשויה לשפר את פעולתן של תרופות לטיפול בדלדול העצם", בעיתון הג'רוזלם פוסט, 9 באפריל 2012 
 "הוסבר הקשר בין דיכאון ודלדול העצם", באתר Science Daily, 30 בנובמבר 2009 
 קשרי הגומלין בין המוח והגוף: השלכות למחלות, הרצאה מצולמת בערוץ אוניברסיטת תל אביב באתר יו טיוב, 8 במרץ 2011

הערות שוליים

קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת חיפה
קטגוריה:בעלי תואר דוקטור מאוניברסיטת קליפורניה בלוס אנג'לס
קטגוריה:סגל האוניברסיטה העברית בירושלים: פסיכולוגיה
קטגוריה:מדעני מוח ישראלים
קטגוריה:חברי להקת פיקוד הדרום
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1956