קרליץ (עיירה)

קָרֵלִיץ' (בבלארוסית: Карэлічы, קרליצ'י; ברוסית: Коре́личи, קורליצ'י; בפולנית: Korelicze, קורליצ'ה; ביידיש: קארעליץ) היא עיירה במחוז גרודנו בבלארוס, 185 ק"מ ממזרח לגרודנו.

האזכור הראשון של קרליץ הוא במסמך משנת 1395, בו מתואר אחד ממסעי הצלב הצפוניים. בשנת 1505 נשרפה העיירה על ידי הטטרים שפלשו מקרים, וכך היה בגורלה גם בעת פלישת האימפריה השוודית בשנת 1706. לאחר חלוקת פולין השלישית ב-1795 נכללה קרליץ בשטח האימפריה הרוסית. בתקופה זו התפתחה בה תעשיית הדפסי טקסטיל.

במלחמת העולם הראשונה הייתה העיירה אזור גבול בין רוסיה וגרמניה, ומשנת 1921 הייתה בשטח פולין. בשנת 1939 סופחה לברית המועצות כפי שנקבע בנספח הסודי להסכם ריבנטרופ–מולוטוב ובשנת 1941 נכבשה על ידי גרמניה הנאצית. בשנת 1944 שבה לשליטת ברית המועצות. בשנת 1958 הוקנה ליישוב מעמד של עיירה.

במקום קיים מוזיאון המציג את ההיסטוריה של היישוב, וכן שתי כנסיות.

יהודי קרליץ

בין שתי מלחמות העולם חיו בקרליץ כ-1,300 יהודים, שהיוו רוב באוכלוסיית היישוב. עם הכיבוש בידי הגרמנים ביוני 1941 סייעו שוטרים בלארוסים לגרמנים בשוד רכושם של היהודים. מספר יהודים נרצחו ואחרים גויסו לעבודות כפייה. באוגוסט 1941 נרצחו כמאה צעירים יהודים בני העיירה, מחוץ לעיירה. לאחר חודשים מעטים נרצח גם רב העיירה.
בפברואר 1942 הוקם בעיירה גטו ובו רוכזו גם יהודים מעיירות סמוכות. ב-2 ביוני 1942 גורשו רוב יושבי הגטו לגטו נובוגרודק, תוך רצח הקשישים והחולים בשעת האקציה.
כ-25 צעירים מהגטו הצליחו להימלט ליערות, והצטרפו בין השאר ליחידת הפרטיזנים של האחים ביילסקי.

קישורים חיצוניים






 חייה וחורבנה של קהילת קרליץ ספר זיכרון - Michael Walzer (of Hadar Ramatayim.) אחדות דפוס אופסט ובלט, 1973 - 357 עמודים
זיכרונותיו של יעקב אברמוביץ' יליד Korelicze 1907 על קורותיו בגטאות Korelicze ו-Nowogródek, במחנה עבודה Dworzec וביחידת הפרטיזנים של האחים Bielski בשנים 1944-1 ועל פעילותו באיטליה, גרמניה וארץ-ישראל אחרי המלחמה
"ספר קללות": היומן של בייניש ברקוביץ, גטו נוֹ בוֹגרוּדֶק, תש"ב–תש"ג

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית אתר רשמי אינה מתאימה להוספה אוטומטית
קטגוריה:מחוז גרודנו: עיירות יהודיות
קטגוריה:גטאות בבלארוס
קטגוריה:יישובים שהוקמו במאה ה-14