קריינא דאיגרתא איהו ליהוי פרוונקא

קַרְיָינָא דְּאִיגַּרְתָּא אִיהוּ לֶיהֱוֵי פַּרְוַונְקָא הוא ביטוי ארמי שמשמעו: קורא (כרוז) האיגרת (הצו) – הוא יוציאה לפועל. כלומר, הקורא לפעולה – יבצע אותה בעצמו. בשימוש היומיומי קורא הביטוי לאידאולוגים להיות גם אנשי מעשה.

 מקור הביטוי 
לפי המתואר בתלמוד הבבלי במסכת סנהדרין, לפני שהרג פינחס את זמרי בן סלוא על שבעל את כזבי בת צור הנכרית, הוא ניהל דיאלוג קצר עם משה:

כלומר: אם כך לימדתיך, אל תדבר, קום ועשה מעשה.

המילה "פרוונקא" הושאלה לארמית מן השפות האיראניות, ומשמעותה המקורית: מנהיג, מורה דרך ההולך בראש, אך בארמית היא קיבלה גם משמעות של "שליח הנושא את האיגרת". ומשמעותו המילולית של הביטוי: הקורא את האיגרת, הוא יהיה המוביל, הצועד בראש והמוציא אל הפועל. או: הקורא את האיגרת, הוא יהיה השליח לשאת אותה אל יעדה.

ובמסכת סנהדרין (דף צו' עמוד א') שנבוכדנאצר היה ספריה דבלאדן מלך בבל והיה מחה ספריה אחר על מכתב שכתב לחזקיהו המלך. והסופר השיב לנבוכדנאצר "קריינא דאיגרתא איהו ליהוי פרוונקא." וגם ייתכן שזה המקור של "קריינא" בגלל שהיה סיפור של קריינא ופרוונקא. ואולי הגמרא לגבי פנחס שואל את הביטוי. וגם במדרש (שמואל א' פרק כב' פסוק יח') שדואג האדמי הביא לשון הרע על נוב עיר הכהנים לשאול המלך וצווה המלך שדואג הרוג העיר בלשון "קריינה."

 שימוש 
הביטוי נכנס לשפת הדיבור, ובמסכת בבא מציעא () מתואר שכאשר השיא רבי אלעזר ברבי שמעון עצות לשוטר מקוף, ושיפר את הצלחותיו בתפיסת גנבי רכוש, נודע הדבר לממונים מטעם מלכות רומי, שאמרו: "קריינא דאיגרתא איהו ליהוי פרוונקא", ומינו אותו לתפוס גנבים.

ראו גם
 נאה דורש נאה מקיים

הערות שוליים

קטגוריה:אמרות חז"ל
קטגוריה:מילים וביטויים בארמית