מדבר צין

מִדְבַּר-צִן הוא מדבר הממוקם באזור הר הנגב. לפי המסופר במקרא, מדבר צין הוא המדבר האחרון בו עברו בני ישראל במסעם לכיוון ארץ כנען.

בעניין מקומו של מדבר צין קיימת מחלוקת בין החוקרים: יש הסוברים כי מקומו בצפון הערבה, ולדעת אחרים המדבר נמצא במזרחו של חצי האי סיני. מקומו של המדבר אינו ידוע. שמו של המדבר מופיע לראשונה בספר במדבר:

בתיאור המקראי ממוקם הר סיני בין מדבריות צין ופארן, וכן בין ארץ עמלק לארץ מדין. כאשר שהו בני ישראל בקדש, סוּפר במקרא, שקדש היא במדבר פארן, אך במקום אחר צוין כי היא שוכנת במדבר צין. מיקומם של שני מדבריות אלו והיחס ביניהם לא ידוע באופן, שאפשר לקבוע את מקומם המדויק אך גבולותיו מוגדרים יותר בתנ"ך.

מדבר צין מייצג את גבולה הדרומי של ארץ כנען.
מדבר צין מציין גם את גבול שבט יהודה. ממדבר צין, חדרו שבטי ישראל לשטחה של כנען.

המדבר מוזכר גם בתלמוד בבלי 

אליעזר בן-יהודה קובע כי משמעות המילה צִן היא קוץ וצִן הוא דקל שגזעו קשה.

הגמרא מונה ארבעה סוגי דקלים: . מכאן שהשמות צין וסין מרמזים על תצורת הנוף של מדבר זה.

הערות שוליים

קטגוריה:אתרי המקרא
קטגוריה:נדודי בני ישראל במדבר: אתרים
צין
קטגוריה:הנגב: אתרי המקרא