טליה לביא

טליה לביא (נולדה ב-27 באפריל 1978) היא במאית ותסריטאית קולנוע וטלוויזיה ישראלית. זוכת פרסי אופיר לשנת 2014 על בימוי הסרט "אפס ביחסי אנוש" ועל כתיבת התסריט שלו.

 ביוגרפיה 
טליה לביא נולדה בפתח תקווה בשנת 1978. היא התגוררה מספר שנים בקיבוץ ובשנת 1991 עברה לתל אביב. אביה היה איש קבע בצה"ל ולאחר שחרורו עובד כרואה חשבון, אמהּ מורה, ויש לה אחות גדולה. טליה למדה ב"תלמה ילין" במגמת אמנות חזותית, שם התמקדה בקומיקס. שירתה בצה"ל כפקידה בלשכת אלוף, משם עברה לבסיס דרומי, מה שהיווה השראה לסרטה "אפס ביחסי אנוש".

החלה את לימודיה במחלקה לאנימציה באקדמיה לאמנות בצלאל. החליטה לעזוב כעבור זמן ועברה לבית הספר סם שפיגל לקולנוע ולטלוויזיה, אותו סיימה בשנת 2005 בהצטיינות יתרה עם מלגות ופרסים רבים, כולל פרס ראש העיר ירושלים לבוגר מצטיין ושלוש מלגות הצטיינות של קרן שרת (אמריקה ישראל). עבדה בזכיינית ערוץ 2 טלעד עד לאיבוד הזיכיון בשנת 2005, שהוביל לפיטורים המוניים. באותה שנה השתתפה ב-"Talent Campus" של פסטיבל הסרטים הבין-לאומי בברלין.

משמשת מרצה לתסריטאות בבית הספר "סם שפיגל" והייתה מרצה גם במעלה - בית הספר לטלוויזיה לקולנוע ולאמנויות בירושלים.

בשנת 2010 נבחרה להשתתף בסדנת התסריטאים של מכון סאנדנס לקולנוע עצמאי בארצות הברית (שאותו ייסד השחקן והבמאי רוברט רדפורד) ובשנת 2011 נבחרה להשתתף בסדנת הבמאים היוקרתית של המכון.

היא וסרטיה זכו בפרסים רבים בפסטיבלי הקולנוע ברחבי העולם, אשר החשובים שבהם הם פרס הסרט הטוב ביותר ל"אפס ביחסי אנוש" בפסטיבל טרייבקה בניו יורק, וכן פרס הבמאית בעלת קול ייחודי על שם נורה אפרון באותו פסטיבל. חבר השופטים בטרייבקה, בראשות רוברט דה נירו, ציין בהחלטתו כי .

בשנת 2014 לקחה חלק בחממה הבינלאומית לקולנוע ירושלים לשם הגישה תסריט לסרט עתידי בשם "אהבת חיי הנוכחית", וכן זכתה באותה שנה בשני פרסי אופיר על התסריט והבימוי הטוב ביותר של הסרט "אפס ביחסי אנוש".

באוגוסט 2014 נכללה ברשימת "12 הבמאים שראוי לעקוב אחריהם", שערך האתר "Indiewire", שם הושוותה לרוברט אלטמן.

בשנת 2018 זכתה בפרס אמנות הקולנוע מטעם משרד התרבות והספורט.

 פילמוגרפיה 
 שיבולת בקפה 
בשנת 2003, כתבה לביא וביימה את הסרט הקצר "שיבולת בקפה" כ"סרט אמצע הלימודים" בסם שפיגל. הסרט צולם בפסל המפלצת בשכונת קריית יובל בירושלים, ובו שיבולת (שירי אשכנזי) היא מלצרית כושלת המשקרת ללא הפסק, בבית קפה דמיוני עם לקוחות הממררים את חייה, שם המלצריות נדרשות להתגלש מהמטבח מבלי להפיל את המנות, מתוך פיה של המפלצת. הסרט נעשה בהשראת עבודתה הזמנית של היוצרת כמלצרית.

הסרט הוקרן תחת השם "Sliding Flora" בעשרות פסטיבלים בין-לאומיים, בהם במסגרת תוכנית "ירושלים בפראג" בפסטיבל הקולנוע "United Islands" בצ'כיה, בפסטיבל ברלין ובפסטיבל קלרמון-פראן שבצרפת, והוקרן גם במוזיאון לאמנות מודרנית בניו יורק (MoMA) ב-2004. באותה שנה זכה בציון לשבח בפסטיבל חיפה, בפרס הסרט הטוב ביותר בפסטיבל הסרטים הקצרים במיאמי, בפרס ראשון בפסטיבל מלבורן, בפרס חבר השופטים בפסטיבל טאיפיי בטאיוואן ובציון לשבח ומועמדות לפרס הסרט הטוב ביותר בפסטיבל קרלובי וארי.

ב-2015 זכה הסרט בפרס הראשון בפסטיבל הסרטים הקצרים במוזיאון הלובר שבצרפת, בהנהלת נועה קרוון כהן, בתו של דני קרוון (הלוקח חלק בחבר השופטים) ואשתו של המאייר יזהר כהן. בראש חבר השופטים של התחרות ישב הקולנוען וים ונדרס.

 חיילת בודדה 
בשנת 2005, כתבה לביא וביימה את הסרט הקצר "חיילת בודדה" כפרויקט הגמר שלה בסם שפיגל. זוהרה (דאנה איבגי) משרתת כפקידה בבסיס צה"לי מרוחק וסובלת מכל רגע. היא חושבת שהיום תוכל סוף סוף לעזוב. אבל תקוותה מתפוגגת כאשר המחליפה שלה מתגלה כבחורה אובדנית, וזוהרה מוצאת עצמה שומרת עליה בפקודה. בסרט השתתפה גם נועם שוסטר-אליאסי. הסרט היווה נקודת פתיחה לסרטה של לביא "אפס ביחסי אנוש", בכיכובה של אותה השחקנית. שירותה הצבאי של היוצרת שימש לה כהשראה, אם כי הסרט איננו אוטוביוגרפי.

הסרט הוקרן בתחרות וולג'ין בירושלים וכן ביותר מארבעים פסטיבלים בישראל ומחוצה לה. זכה ב-11 פרסים בין-לאומיים, בין היתר פרס חביב הקהל לסרט הקצר בפסטיבל ברלין (2006), פרס תגלית השנה בעשיית הסרטים בפסטיבל הסרטים הקצרים בפאלם ספרינגס, ציון לשבח בפסטיבל קרלובי וארי (2006) והיה מועמד לפרס "נמר של מחר" בפסטיבל קולנוע בלוקרנו, שווייץ. כמו כן זכה בציון לשבח בפסטיבל נשים ברחובות.

 אפס ביחסי אנוש 

הסרט מספר על חיים של פקידות בבסיס "שיזפון". קודמו, הסרט ״חיילת בודדה״, נחשב להשראה של ״אפס ביחסי אנוש״, ואכן יש בהם מן המשותף ברמת העיסוק והליהוק. לביא כתבה את התסריט בשנים 2007–2009, ניסתה לגייס כספים במשך כשלוש שנים, ולאחר מכן הסרט צולם תוך 24 ימים, כולל ההשלמות, באתרי צילומים שדימו בסיס צבאי. הוא יצא לאקרנים בשנת 2014, בכיכובן של דאנה איבגי ונלי תגר. הסרט התקבל בתשואות בהקרנת טרום-הבכורה שהתקיימה באוניברסיטת בן-גוריון, זכה בפרס הסרט הטוב ביותר בפסטיבל הסרטים טרייבקה (ולביא עצמה זכתה בפרס הבימוי על שם נורה אפרון), התקבל באהדה בפסטיבל קולנוע דרום בשדרות ונמכר להפצה בין-לאומית, וכל זאת עוד לפני יציאתו לאקרנים בישראל. עם תחילת ההקרנות המסחריות שלו, הביקורות השוו אותו ל"גבעת חלפון אינה עונה". בעקבות הסרט, תיאר מבקר הקולנוע אורי קליין את לביא בתור: "האשה הראשונה שכותבת ומביימת קומדיה קולנועית במקומותינו". מבקר הקולנוע יאיר רוה כתב על הסרט ועל לביא: "אם אכן אנחנו עומדים בפתחו של גל חדש נשי בקולנוע הישראלי, אני מכתיר את טליה לביא בתור מי שעומדת בראש המחנה, ו'אפס ביחסי אנוש' הוא ההמנון שלו... אני מקווה שכשנביט לאחור אל היום הזה ונדע שעם 'אפס ביחסי אנוש' פתחנו פרק חדש בקולנוע הישראלי".

נמכרו מעל ל-600,000 כרטיסים להקרנות הסרט, ובכך הפך לסרט הנצפה ביותר בישראל לשנת 2014, כשצפו בו כפליים ממספר הצופים בסרט שהיה שני בהצלחתו הקופתית. הסרט גם עומד במקום הראשון במספר הצופים בו בהשוואה לכל הסרטים הישראליים ב-25 השנים שלפני צאתו לאקרנים, והוא הסרט הנצפה ביותר בישראל אי פעם, שבויים על ידי אישה. לאחר תחילת ההקרנות בישראל, "אפס ביחסי אנוש" הוקרן גם ברחבי העולם.

התסריט שכתבה זכה במענק פיתוח הסרטים הבין-לאומי של מכון סאנדנס וחברת מהינדרה ההודית, עוד לפני תחילת הצילומים.

הסרט היה מועמד לשנים-עשר פרסי אופיר לשנת 2014 וזכה בשישה, וביניהם זכתה לביא בפרסי "הבימוי הטוב ביותר" ו"התסריט הטוב ביותר". נוסף על כך, כבמאית הסרט, קיבלה גם את "פרס תא מבקרי הקולנוע של ישראל לסרט הישראלי הטוב ביותר" בפסטיבל הסרטים הבינלאומי חיפה ואת "הפרס הגדול" של פסטיבל הקולנוע הבין-לאומי באודסה.

 אחד בלב 

ביולי 2021 יצא לאקרנים הסרט "אחד בלב" שלביא כתבה וביימה. הסרט מתחיל בנקודה שבה קומדיות רומנטיות רבות דווקא מסתיימות: חתן (רן דנקר) וכלה (אביגיל הררי) מגיעים לסוויטה בבית מלון אחרי חתונתם, אבל במקום להירגע וליהנות הם רבים. במהלך הלילה הם פוגשים את אהבותיהם הקודמות, לבטים ישנים, וזכרונות על רווקות שנגמרה. צוות השחקנים כולל גם את מאיר סוויסה ואורלי זילברשץ. הסרט היה מועמד לשבעה פרסי אופיר בטקס פרסי אופיר לשנת 2021. "אחד בלב" התקבל בביקורות מעורבות ולא הצליח לשחזר את ההצלחה הקופתית של "אפס ביחסי אנוש".

 ילדות סכסכניות 

ב-24 באוקטובר 2021 עלתה לשידור בהוט הסדרה "ילדות סכסכניות" שלביא יצרה (בשיתוף עם שיר ראובן) וביימה.

הסדרה מספרת על שתי צעירות שעוברות לגור ביחד בתל אביב. ליהי (מיה לנדסמן) היא סטודנטית לרפואה שעוזבת את בית הוריה לראשונה ולאה (עינת הולנד) היא חרדית לשעבר שהתנתקה ממשפחתה. החברות ביניהן הופכת לדבר הכי טוב והכי רע שקרה לשתיהן. עוד משתתפים בסדרה מנשה נוי, שרה פון שוורצה, טלי שרון, שולי רנד, רבקה מיכאלי וחנה לסלאו.

הסדרה נבחרה להשתתף בפסטיבל הסדרות הבין-לאומי Canneseries שהתקיים בקאן, בתחילת אוקטובר 2021 והייתה מועמדת לשבעה פרסי אקדמיה לשנת 2021, כולל פרס הבימוי עבור לביא.

 משל החמ"ל 
בנובמבר 2023 פורסם כי היא מתחילה לעבוד על סרט קולנוע שיעסוק בתצפיתניות צה"ל במוצב נחל עוז – שבו נפלו 14 חיילות, בהן תצפיתניות ובקריות איסוף יבשתי, בטבח שאירע ב-7 באוקטובר.

באוקטובר 2024, לציון שנה לאירועי 7 באוקטובר, הוקרנה עבודת הווידאו "משל החמ"ל" שביימה לביא. העבודה מורכבת ממקבץ עדויות של תצפיתניות ששירתו באוגדת עזה בין השנים 2016–2024, שצולמו במהלך התחקיר לסרט.

מיצב הווידאו "משל החמ"ל" מוצג כתערוכה במוזיאון תל אביב החל מנובמבר 2025.

 עבודות נוספות 
 בשנת 2000 במסגרת לימודיה בבצלאל הייתה במאית, תסריטאית, מפיקה ועורכת של סרט מצויר קצר "המלצרית".
 בשנת 2004 שיחקה את עצמה בפרק אחד בסדרה הצ'כית רבת העונות "פסקוויל".
 בשנת 2008 כתבה תסריט לסדרת הטלוויזיה "בובות" עבור HOT3.
 בשנת 2008 כתבה וביימה פרק "איילת ופאף דודי" בעונה השנייה של הסדרה "מסכים" בחברת yes.
 בשנת 2009 יצרה סרט תיעודי "אשת איש כסית", אודות לאה איש כסית, אושיה תל אביבית מבעלי קפה כסית המיתולוגי. הסרט נעשה במסגרת תחרות הדוקוצ'לנג', מיוזמתו של פסטיבל דוקאביב.

 בשנת 2009 כתבה תסריט לסדרת הטלוויזיה "מגדלים באוויר" עבור ערוץ 10.
 בשנת 2009 כתבה תסריט עבור סדרת הרשת "כאן גרים בכיף אלוהים והשטן".
 בשנת 2013 ערכה תסריט לסרט "בית לחם".
 בשנת 2014 כתבה את התסריט לסדרה "מי נתן לך רישיון?" עבור הערוץ הראשון.
 החיוך שאינו נמחק 
בשנת 2009 יצרה, בשיתוף עם מיכל ויניק, סטריפ קומיקס בשם "החיוך שאינו נמחק" עבור וואלה המבוסס על דמויות פליימוביל.

 חיות אמבט 
בשנת 2020, במהלך הסגר הראשון של הקורונה, יצרה באינסטגרם סדרת קומיקס יומית בשם "חיות אמבט". הקומיקס מבוסס על צעצועי אמבטיה וחפצים ביתיים שונים ונוגע בין השאר בשאלות עכשוויות כגון מגפת הקורונה, Me too ועוד. הסדרה מורכבת מ-50 פרקים בני 10 פריימים כל אחד.

 קישורים חיצוניים 

 לביא טליה, באתר האינטרנט של בית הספר סם שפיגל לקולנוע ולטלוויזיה
 טליה לביא, בסוכנות האמנים "קנלר"




 "אפס ביחסי אנוש: טליה לביא מבצעת מהפכה בייצוג הנשים בקולנוע": פודקאסט להאזנה של תוכנית הרדיו "פסטיבל כאן", בהגשת דני מוג'ה ויונתן גת


הערות שוליים

קטגוריה:במאיות קולנוע ישראליות
קטגוריה:במאי קולנוע ישראלים
קטגוריה:תסריטאיות קולנוע ישראליות
קטגוריה:תסריטאי קולנוע ישראלים
קטגוריה:פתח תקווה: אישים
קטגוריה:בוגרות בית הספר סם שפיגל לקולנוע ולטלוויזיה
קטגוריה:בוגרי בית הספר סם שפיגל לקולנוע ולטלוויזיה
קטגוריה:בוגרות תלמה ילין
קטגוריה:בוגרי תלמה ילין
קטגוריה:זוכי פרס אופיר: תסריטאיות
קטגוריה:זוכי פרס אופיר: תסריטאים
קטגוריה:זוכות פרס אופיר: במאיות
קטגוריה:זוכי פרס אופיר: במאים
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1978
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1978