סוזאן לנגלן

סוזן רשל פלר לנגלן (בצרפתית: Suzanne Rachel Flore Lenglen; 24 במאי 1899 – 4 ביולי 1938) הייתה טניסאית צרפתייה. שש פעמים אלופת וימבלדון, פעמיים אלופת אליפות צרפת הפתוחה וארבע פעמים אלופת העולם במגרשים קשיחים, בעלת שתי מדליות זהב ומדליית ארד באולימפיאדת אנטוורפן (1920). אתר היכל התהילה של הטניס מכנה אותה הטניסאית הגדולה ביותר של המחצית הראשונה של המאה ה-20. עבור לנגלן הומצא למעשה המושג "ספורטאי-ידוען", היא הפכה את ענף טניס הנשים מענף ספורט זניח לענף ספורטיבי בעל עניין ומעריצים רבים ומסורים והייתה הספורטאית הבינלאומית המוכרת הראשונה בהיסטוריה. בעיתונות התקופה כונתה "האֵלָה" (באנגלית: The Goddess, בצרפתית: La Divine).
העיתונות היהודית בתקופתה טענה שהייתה יהודיה, כך למשל העיתון העברי דאר היום, שכינה אותה "שושנה לנגלן", אולם לנגלן לא הייתה יהודייה.

 תולדות חייה 
נולדה בקומפיין, מצפון לפריז. כיוון שבילדותה הייתה כחושה וחלושה וסבלה מבעיות בריאות, החליט אביה ללמדה טניס ואף אימן אותה בעצמו. עד מהרה הצטיינה הילדה במשחק ובשנת 1914, בגיל 14 בלבד, התחרתה באליפות צרפת ואף הגיע לגמר, בו הפסידה. במלאת לה 15 ניצחה באליפות העולם בטניס במגרשים קשיחים (תחרות רשמית גדולה שהתקיימה בפריז בין השנים 1912–1924 והקדימה את אליפות צרפת הפתוחה). היא הזוכה הצעירה ביותר מאז ומעולם בתחרות טניס רשמית גדולה.

עקב פרוץ מלחמת העולם הראשונה לא התקיימו תחרויות טניס בינלאומיות עד 1919. ב-1919 השתתפה לנגלן לראשונה באליפות וימבלדון. בגמר, לראשונה על דשא, ניצחה את דורותי דאגלס צ'יימברס, שהייתה אלופת וימבלדון שבע פעמים בעשור הקודם. משחק הגמר היה הארוך ביותר עד אז, הוא ארך 44 משחקונים צמודים לפני ניצחונה של לנגלן 8–10, 6–4, 9–7. לנגלן עוררה תשומת לב של הקהל והעיתונות לא רק בשל ניצחונה הדרמטי אלא גם ובעיקר בשל הופעתה. בניגוד לטניסאיות הבריטיות שלבושן היה צנוע ושמלותיהן כיסו את הזרועות והגיעו עד הקרסוליים, הייתה שמלתה של לנגלן בעלת שרוולים קצרים והסתיימה במחצית הירך. בניגוד להתנהגות המאופקת שהפגינו הבריטיות, ביטאה לנגלן בגלוי את רגשותיה, צחקה בהישגים ובכתה בהפסדים. בין השנים 1919 עד 1925 ניצחה לנגלן בווימבלדון בכל שנה, פרט לשנת 1924 בה לא התחרתה עקב מצב בריאותי. עם ניצחונה ב-1925 הייתה הטניסאית הצרפתייה האחרונה שזכתה בטורניר עד לזכייתה של אמלי מורסמו ב-2006.

באולימפיאדת אנטוורפן ניצחה לנגלן בקלות בגמר הבודדות ויחד עם מקס דקוג'י (Max Décugis) ניצחה גם בגמר הזוגות המעורבים. בתחרות הזוגות הגיעה לנגלן עם בת זוגה אליזבת ד'איין (Élisabeth d'Ayen) למקום השלישי לאחר שהצמד הפסיד בחצי הגמר לצמד הבריטי ויניפרד מק'ניר וקתלין מקיין.

בשנת 1921 לא הצליחה להעפיל לשלבי הגמר של אליפות ארצות הברית הפתוחה בטניס. על אף שסבלה משיעול טורדני קשה (ככל הנראה שעלת), נדחפה לשחק בשל לחצי מערכת יחסי הציבור. לנגלן הפסידה במשחקה הראשון בשתי מערכות, פרצה בשיעולים קשים ובבכי ונאלצה לפרוש, לקול לגלוג הקהל וביקורת התקשורת האמריקאית שלא העריכו את הקרבתה. בשנה שלאחר מכן, ניצחה את יריבתה האמריקאית מלורי בגמר וימבלדון 6–2, 6–0 ב-26 דקות בלבד, גמר הנשים המהיר ביותר בטורניר מאז ומעולם.

בשנת 1925 צולמה לסרט ההדרכה How I Play Tennis ("כיצד אני משחקת טניס").

ב-16 בפברואר 1926 נפגשה לנגלן עם הלן וילס בת העשרים, בעלת מדליית זהב באולימפיאדת פריז (1924) ואלופת אליפות ארצות הברית הפתוחה באותה שנה למשחק במועדון קרלטון בעיר קאן שבריביירה הצרפתית. המשחק סחף התעניינות בינלאומית נרחבת באופן יוצא-דופן לטניס נשים עד אותה עת ודווח אף בעיתונות העברית. המשחק היה צמוד ומותח ובסופו ניצחה לנגלן 6–3, 8–6 כשהיא קרובה לאפיסת כוחות. היה זה משחקה האחרון. מאוחר יותר באותה שנה הודחה מאליפות וימבלדון בשל אי-הבנה שנגרמה כאשר לנגלן איחרה להגיע למגרש וגרמה למלכה מרי, אשת המלך ג'ורג' החמישי לחכות לה, דבר שנחשב כעלבון למשפחת המלוכה.

בשנת 1938 נפטרה לנגלן עקב אנמיה ממארת.

 מורשתה 
לפני עידן לנגלן משכו משחקי טניס הנשים קהל מועט יחסית, אחריה, במידה רבה בזכות הופעתה ומזגה, הפכו המשחקים למושכי קהל והחלה להתפתח תופעה של הערצה, אותה המשיכה יריבתה האמריקנית הלן וילס.

בשנת 1997 נקרא המגרש השני באצטדיון רולאן גארוס על שמה. הגביע המוענק לנשים באליפות צרפת הפתוחה נקרא גביע סוזן לנגלן (Coupe Suzanne Lenglen).

 הישגים 
תוצאהשנהאליפותמשטחיריבהניקודזכייה 1914 אליפות העולם בטניס במגרשים קשיחים  חימר  ז'רמיין גולדינג  6–3, 6–2זכייה 1919  וימבלדון דשא  דורותי דאגלס צ'יימברס 10–8, 4–6, 9–7זכייה 1920  וימבלדון דשא  דורותי דאגלס צ'יימברס  6–3, 6–0זכייה 1921  אליפות העולם בטניס במגרשים קשיחים חימר  מולה מלורי 6–2, 6–3זכייה 1921  וימבלדון דשא  אליזבת ריין 6–2, 6–0זכייה 1922  אליפות העולם בטניס במגרשים קשיחים חימר  אליזבת ריין  6–3, 6–2זכייה 1922  וימבלדון  דשא  מולה מלורי  6–2, 6–0זכייה 1923  אליפות העולם בטניס במגרשים קשיחים  חימר  קתלין מקיין  6–2, 6–3זכייה 1923  וימבלדון דשא  קתלין מקיין  6–2, 6–2זכייה 1925 אליפות צרפת הפתוחה חימר  קתלין מקיין  6–1, 6–2זכייה 1925  וימבלדון דשא  ג'ואן פריי  6–2, 6–0זכייה 1926 אליפות צרפת הפתוחה חימר  מרי בראון  6–1, 6–0

 לקריאה נוספת 
 Larry Engelmann, The Goddess and the American Girl: The Story of Suzanne Lenglen and Helen Wills, Oxford University Press, 1988 

 קישורים חיצוניים 

 Queens of the Court: The Divine Suzanne Lenglen
 Suzanne Lenglen: The first diva of tennis כתבה ב-CNN, 6 ביוני 2013
 ביוגרפיה באתר bio.com
 ביוגרפיה באתר ההיסטוריה של הטניס 
 אוסף סרטונים בהשתתפותה






הערות שוליים

קטגוריה:טניסאיות צרפתיות
קטגוריה:טניסאיות זוכות אליפות וימבלדון
קטגוריה:טניסאיות זוכות אליפות צרפת הפתוחה
קטגוריה:אלופות אולימפיות: טניס
קטגוריה:אלופות אולימפיות מצרפת
קטגוריה:זוכות מדליית ארד אולימפית מצרפת
קטגוריה:משתתפות אולימפיאדת אנטוורפן (1920)
קטגוריה:זוכות מדליית ארד אולימפית: טניס
קטגוריה:ילידות 1899
קטגוריה:צרפתים שנולדו ב-1899
קטגוריה:צרפתיות שנפטרו ב-1938
קטגוריה:צרפתים שנפטרו ב-1938