תהילים ל'

תהלים ל' הוא המזמור ה-30 בספר תהילים (המזמור ה-29 בנוסח תרגום השבעים ובוולגטה). המזמור מיוחס לדוד ופותח במילים "מזמור שיר חנוכת הבית לדוד". המזמור נקבע בתפילה היהודית כחלק מפסוקי דזמרה הנאמרים מידי בוקר בתחילת תפילת שחרית.

 נושא המזמור 
המזמור הוא מזמור 'הודאת יחיד', בו המשורר מודה לה' על שחילץ אותו מסכנת מוות, וכן הוא כולל תפילה להצלה מסכנת מוות זו, שהוצעו מספר דרכים להסביר את משמעותה. ההצלה הגיעה למשורר באופן מהיר ביותר, וכך תחושת המצוקה שלוותה אותו בשעותיו הקשות, "בערב ילין בכי", התחלפה בעליצות ושמחה בבוא המרפא והישועה: "הפכת מספדי למחול לי". המזמור נחתם בתובנה שמי שכמו קם לתחיה וזכה במתנת החיים, הרי זה כדי שיביע תודה לה' על הישועה שזכה בה מידיו, והצהרה של המשורר בפני ה' אלוהיו, שהוא יודה לו לעולם.

יש שלמדו מן הביטוי "וַתִּרְפָּאֵנִי" בפסוק ג', שהצרה ממנה ניצל המשורר היא מחלה קשה, אך אחרים העירו שלא ניתן לקבוע זאת בוודאות, שכן בכמה מקומות במקרא השורש רפ"א משמש גם במשמעות מטפורית של תיקון, שיפור, הצלה כל סוג של צרה. רש"י, למשל, פירש ביטוי זה במשמעות של "סליחת עוון".

 כותרת המזמור 
מכותרת המזמור, , עולה כי המזמור חובר על ידי דוד המלך, לכבוד חנוכת בית כלשהו. לא מבואר במזמור על איזה בית מדובר, ולכן רוב המפרשים הניחו שהוא בית המקדש, המכונה במקרא "הבית" סתם. לכאורה, קביעות אלו סותרות זו את זו, שכן על פי המסופר בתנ"ך, בית המקדש נבנה ונחנך רק לאחר מותו של דוד, על ידי שלמה בנו. בעיה נוספת בכותרת זו היא, שמלבד הבטוי "הַרְרִי" (=ההר שלי) בפסוק ח', שיכול להתפרש כרומז להר הבית, אין במזמור רמז לחנוכת בית או לבית המקדש, והוא כלל לא עוסק באירוע מעין זה. הפרשנים העלו דרכים שונות ליישב קשיים אלה.

 מחבר המזמור 
לפי אחד הפרשנים, הכתוב מייחס את חנוכת הבית לדוד בגלל הקשר שלו לבית המקדש. הקשר בא לידי ביטוי בהעלאת ארון הברית לירושלים ובהכנת חומרי הבניה לבניית המקדש. לפי מקור אחר, סיבת ייחוס המזמור לדוד היא בשל המוכנות של דוד להיפטר מן העולם טרם זמנו על מנת לזרז את תחילת בניית הבית, זאת לאחר שהנביאים מסרו לו שבניית בית המקדש תחל רק לאחר מותו.

במדרש תהילים מבואר, ש"הבית" הוא אכן בית המקדש, והוא מיוחס לדוד, כיון שהוא תכנן לבנותו, והצטער רבות למען מטרה זו. המדרש מסביר ייחוס זה על פי שני עקרונות:

לפי פרשנות זו, ניתן לקרוא את המילה 'לדוד' כנסמכת למילה 'הבית' הקודמת לה, כלומר "חנוכת הבית לדוד" פרושה חנוכת ביתו של דוד (הבית שבנה דוד), ולא כציון שמו של מחבר המזמור. ואכן, במדרש אחר נזכר במפורש, שמחבר המזמור אינו דוד אלא שלמה, שאמרו לכבוד חנוכת בית המקדש הראשון.

פרשנויות והסברים נוספים שניתנו לייחוס בניית בית המקדש לדוד הם:
 האבן עזרא פירש, שבעת שדוד בנה את בית הארזים שלו, הוא חלה במחלה קשה ונתרפא ממנה, ולאחר שהשלים את בניית ביתו וחנכו, הוא כתב מזמור הודאה על הצלתו ממוות.
 יש מפרשים שדוד כתב המזמור וציווה את שלמה בנו שיאמרו אותו לכשיחנכו את בית המקדש. בדומה לכך, יש שפירשו שדוד כתב את המזמור בתור נבואה על חנוכת בית המקדש השני או בית המקדש השלישי כך שהמזמור מתייחס לגלות ולגאולה העתידה.
 המלבי"ם כתב ש'הבית' המוזכר בכותרת המזמור הוא מטאפורה הממשילה לבית את נפשו וגופו של המשורר (דוד).
 לדעת הרב ראובן מרגליות, דוד חיבר את המזמור בתור הודאה על הצלתו והצלת עמו מהמגפה לאחר הקמת המזבח בגורן ארוונה. הבית במזמור הוא כינוי למזבח, שדוד אמר עליו: , והקמתו נחשבה בעיני דוד לחנוכתו הראשונית של המקדש.

 פרשנות 
בדרשות למועדים שבמדרש פסיקתא רבתי מיוסדת כל דרשת החנוכה על מזמור זה.

במדרש אחר, נדרש מזמור זה בתוך סיפורו של נס הפורים, כאשר פסוקים מהמזמור מוטמעים בתוך השיח. וכך מסופר על מרדכי היהודי עם תחילת המהפך בעלילת מגילת אסתר כאשר אחשוורוש מאלץ את המן האגגי להרכיב את מרדכי על סוסו האישי, ולצעוד לפניו:

 המזמור בליטורגיה 
 בפסוקי דזמרא 
ברוב נוסחי התפילה היהודיים, המזמור נאמר מדי יום בתפילת שחרית, בתחילת פסוקי דזמרא. בנוסח אשכנז, המזמור פותח את פסוקי דזמרא, ובנוסח ספרד ועדות המזרח, קודם לו פרק 'הודו', ולאחריו נאמרת ברכת ברוך שאמר. בחלק מעדות אשכנז המזמור כלל לא נאמר בתפילת שחרית.

מקור אמירתו הוא, כנראה, בנוסח עדות המזרח, בו הושמט פסוק הכותרת "מזמור שיר חנוכת הבית לדוד". משם חדר המזמור לנוסח ספרד, בו נאמרת גם כותרת המזמור. בסידורי האשכנזים לא נמצא המזמור לפני שנת תקמ"א, ולא ברור לחלוטין מתי מנהג זה חדר לנוסח אשכנז המזרחי, בעוד שברוב קהילות אשכנז המערבי המזמור לא נתקבל עד היום. בנוסח איטליה ובתכלאל מזמור זה אינו מופיע עד היום, וגם לפי מנהג הגר"א אין אומרים אותו, אם כי המזמור מופיע בסדור "אשי ישראל" על פי מנהגי הגר"א.

יש הסבורים כי אמירת "מזמור שיר חנוכת הבית" לפני תפילת השחר בכל ימות החול, הוא מנהג טעות שחדר לתפילה בעקבות מנהג אמירת המזמור בימי החנוכה.

בתפילת שחרית בימי חנוכה, בקהילות גאורגיה, ואף בחלק מקהילות הספרדים, נהוג להוסיף את הפסוק הראשון, המושמט בשאר השנה, אך בקהילות אחרות לא נהוג כך, לפי פסיקתו של הבן איש חי, על פי תורת הסוד.

בין הסיבות לאזכורו בפסוקי דזמרא, היא מפני שנאמר בו "ולבוקר רינה".

 בימי החנוכה 
במסכת סופרים נאמר, שמזמור ל' הוא שיר של יום של חנוכה, שאותו היו אומרים הלויים בבית המקדש, וגם לאחר החורבן נהגו העם לאומרו בחנוכה.

על פי מנהג הגר"א ומנהג יהודי תימן, אומרים בחנוכה את המזמור כולו במקום השיר של יום הרגיל, מפני שבזמן שבית המקדש היה קיים, היו הלוויים משנים את השיר היומי הרגיל, לשיר המתאים לתאריך המיוחד, כאשר בחנוכה היה זה מזמור שיר חנוכת הבית. בקהילות הספרדים ובקצת קהילות אשכנז נוהגים להוסיף אותו בחנוכה בנוסף לשיר של יום הרגיל.

ישנן קהילות המוסיפות בתפילת ערבית לפני אמירת עלינו לשבח את אמירת המזמור, במקום אמירת מזמור - "שיר למעלות אשא עיני אל ההרים" הקבוע.

בקהילות רבות מקובל לשיר או לומר את המזמור בטקס הדלקת נרות חנוכה.

הקשר של מזמור ל' לחנוכה הוזכר במקורות רבים:

עוד על התאמת מזמור זה לימי החנוכה כתב הרב החיד"א על דרך הרמז:

חסידים דרשו בפתיחת המזמור מדרש ראשי תיבות, המבאר את זיקתו של המזמור לימי שמחה: "מזמור שיר חנוכת הבית - תחיליות בחילוף אותיות שמחה.

 אזכורים נוספים למזמור 
 בהבאת ביכורים: בזמן שבית המקדש היה קיים, בעת שהיו ישראל מביאים את הביכורים לבית המקדש היו אומרים הלוויים את המזמור כולו, או לחלק מהדעות, לפחות את הפסוק הראשון. וכך מובא במשנה במסכת ביכורים:

 הרחבת העיר ירושלים: לירושלים יש דינים מיוחדים בשל קדושתה. בזמן שבית המקדש היה קיים, היו עורכים טקס מיוחד בעת שהחליטו להרחיב את גבולות העיר ואיתם את קדושתה. גם בטקס זה שימש המזמור או הפסוק הראשון כתוכן מרכזי של השירה באירוע:

 הטבת חלום: בטקס הטבת חלום, אשר נהוג לעשותו במידת הצורך, לאחר תפילת שחרית, אחד ההיגדים שאומר החולם מול אוהביו שקיבץ להטבת חלומו, הוא את הפסוק "הָפַכְתָּ מִסְפְּדִי לְמָחוֹל לִי, פִּתַּחְתָּ שַׂקִּי וַתְּאַזְּרֵנִי שִׂמְחָה".
 הנצרך לאכול לפני תפילת שחרית: על הפסוק , דרשו חז"ל: . לפי זה נאמר בהלכה שמשעה שעלה עמוד השחר, אין לטעום דבר בטרם יתפללו שמונה עשרה. אולם בשעת הדחק אפשר לצאת ידי חובה בתפילה קצרה כלשהי. על כך מובא בספר "עולת ראיה" לראי"ה קוק, שטוב לומר לשם כך את הפסוק: "מה בצע בדמי ברדתי אל שחת" ושבשעת הדחק, גם אמירת מילים מועטות אלו נחשבות כתפילה לצורך העניין הנ"ל. כך נהג גם הרב שלמה זלמן אוירבך כששתה קפה עם חלב לפני תפילת שחרית.
 תפילה על החולה - מזמור ל' הוא אחד המזמורים אותם קוראים לצד מזמורי תהילים נוספים, בסדר התפילה על החולה.
 חנוכת הבית - יש הקוראים את המזמור, יחד עם אמירת סדר חנוכת הבית בעת שחוגגים את שמחתם הפרטית על כניסתם לבית חדש.

בתרבות
בשנת 1952 חיבר דוד זכאי ריקוד עם לזוגות על פי לחן של משה בן מוש. הריקוד היה נפוץ באותה תקופה ובכך הוא דוגמה להשפעת התנ"ך על ההוויה הישראלית המתחדשת.

ביצועים מוזיקליים
 בחצרות חסידיות רבות מושר המזמור, בלחנים שונים בעיקר בימי החנוכה. ביניהן חסידות רופשיץ המייחסת את הלחן למגיד ממעזריטש, חסידות סלונים שלחנה מיוחס ליעקב טליכאנער, מהמלחינים החסידיים המפורסמים באזור רוסיה-ליטא, וכן בחסידויות ברסלב, מודזיץ, באבוב, נדבורנה, סאטמר, סדיגורה, ויז'ניץ ובעלז.
 קיים למזמור לחן מסורתי של יהדות אלזס.
 בקרב עדות המזרח ישנה הטעמה מיוחדת לקריאת מזמור זה, ולכל עדה נוסח משלה, בהן ידועים נוסחים של יהדות אלג'יר, בבל, פרס-האמדאן, תימן-תעז, ספרד-ירושלים, איטליה-ליבורנו.
 בחסידות חב"ד לחן על המילים "כי רגע באפו" ואילך, בוצע גם על ידי הזמרים החבדיי"ם שמחה פרידמן, מנדי ג'רופי, נמואל הרוש, ויוני שלמה.
 הרב שלמה קרליבך הלחין את המילים "אליך ה' אקרא"
 "הפכת" - לחן וביצוע, יונתן רזאל ומשפחת חוטר, 2010. הלחן נכתב בעקבות התמודדות משפחת חוטר עם אובדן האח גבריאל בפיגוע בישיבת עתניאל ב-2002.
 ארוממך - שלוימי ברנשטיין בלחן של ראובן סירוטקין.

"הפכת מספדי למחול לי" כביטוי

הביטוי "הפכת מספדי למחול לי" משמש לעיתים רבות כהיגד המבטא בקצרה גישת הסתכלות על החיים. הוא מוזכר בצורה שונות כגון ככותרת לעיסוק בנושאים הקשורים להתמודדות עם אובדן ומצבים קשים אחרים.

 לקריאה נוספת 
 הרב אברהם ריבלין, עיוני מועדים - שיחות לחנוכה ופורים, ירושלים, תשפ"ג, עמ' 243–271

קישורים חיצוניים


 אהרן בורנשטיין, "מזמור ל' בתהלים: מזמור התפילה", שמעתין צט (תש"ן), עמ' 22–28
 יעקב קליין, מזמור שיר חנוכת הבית - מזמור לכל עונה , אוניברסיטת בר-אילן, דף שבועי מס' 422, פרשת וישב, תשס"ב
 יהודה שביב, "הבית לדוד? עיון במדרש תהלים למזמור ל'", מעלין בקודש יב (תשס"ו), עמ' 61–71. טקסט מלא של הגיליון באתר רמבי"ש
 שניר הראל, "חיים של תודה", באתר דעת. פורסם במעליות כט (תשס"ט), עמ' 273–283
 הרב אברהם ישראל שריר, ה' ברצונך העמדת להררי עוז - עיון במזמור ל בתהילים, אסיף ה, באתר אסיף.
 הרב אלחנן סמט, תהילים ל', באתר תורת הר עציון
 "הפכת מספדי למחול לי" - עיונים ספרותיים-רעיוניים בתהלים ל', לאה מזור, הספרייה הווירטואלית של מטח
 שיעור על מזמור שיר חנוכת הבית, הרב חנוך בן פזי, באתר ערוץ מאיר
 כוחו של מזמור שיר חנוכת הבית, אסתר ויתקון, באתר הזמנה לפיוט 

 הקלטה של המזמור באתר המוזיקה של הספרייה הלאומית

הערות שוליים

ל
קטגוריה:חנוכה
קטגוריה:פסוקי דזמרא
קטגוריה:שיר של יום
קטגוריה:לויים