הוקר היינד

ההוקר היינד (באנגלית: Hawker Hind; היינד באנגלית פירושו צבייה) היה מפציץ קל דו כנפי בריטי, אשר נבנה בידי חברת הוקר אייקראפט ושירת בחיל האוויר המלכותי מאמצע שנות ה-30 ובמהלך השנים שקדמו למלחמת העולם השנייה. ההיינד פותח מהמפציץ הקל הוקר הארט שנכנס לשירות ב-1931.

 עיצוב ופיתוח 
הגרסה המשופרת למפציץ הוקר הארט, שפותחה על פי תנאי מכרז G.7/34, נרכשה על ידי חיל האוויר המלכותי כמטוס ביניים בזמן שמטוסים חד-כנפיים, כגון הפיירי באטל, עדיין היו בפיתוח והיה צורך בהרחבה מהירה של כוח המפציצים באמצעות שדרוג דגם קיים.

מבנה גוף ההיינד היה שילוב של צינורות פלדה חלולים ודוראלומיניום, הכנפיים היו מכוסות בד, בעוד הרכיב העיקרי שהבדיל אותו מההארט שקדם לו היה המנוע מסוג רולס-רויס קסטרל סימן V, והכנסת שיפורים מגרסאות מאוחרות של ההארט, כגון תא טייס אחורי נמוך יותר שפותח עבור ההוקר דמון, התקנת עמדה למטיל הפצצות והחלפת המחליק תחת הזנב בגלגל אחורי. אב הטיפוס (מס' ייצור K2915) נבנה בקצב מהיר בשל מחויבויותיה של הוקר לפרויקטים אחרים, וטיסת הבכורה נערכה ב-12 בספטמבר 1934. שינויים נוספים הוכנסו לאחר מכן (מסעף צינורות מפלט בתצורת "קרני אייל", מדחף עשוי מתכת תוצרת פיירי-ריד ושיפורים במנוע) וההיינד מסדרת הייצור הראשונה (מס' K4636) המריא לראשונה ב-4 בספטמבר 1935.

 היסטוריה מבצעית 
ההיינד החל בשירות מבצעי בטייסת מס' 21 בנובמבר 1935, 527 מטוסים מסוגו נבנו בתוך שנתיים ובסופו של דבר צייד 26 טייסות של פיקוד המפציצים ועוד 13 טייסות-עזר של חיל האוויר המלכותי. מטוסי היינד נמכרו גם למדינות אחרות, כגון אפגניסטן, אירלנד, לטביה, איראן, פורטוגל, דרום אפריקה, שווייץ וממלכת יוגוסלביה. ב-1937 החל תהליך של הוצאת ההיינד מטייסות המפציצים המבצעיות של חיל האוויר המלכותי והוא הוחלף בפיירי באטל ובבריסטול בלנהיים, בעוד טייסות העזר בהן שירת משנות את ייעודן והופכות לטייסות קרב או סיור ימי. מעט לפני פריצתה של מלחמת העולם השנייה עדיין שירת ההיינד בטייסת מס' 613 במשימות שיתוף פעולה קרקעי והוחלף בגרסה אחרת של ההארט, ההוקר הקטור, בנובמבר 1939.

להיינד נמצא תפקיד חדש, החל מ-1937, בתור מטוס אימון דו-מושבי למפציצים והיווה את השלב השני בהדרכת פרחי טייס לאחר הטיסות שביצעו בדה הבילנד טייגר מות'. שנה לאחר מכן הותקן בהיינד ציוד לטיסת מכשירים שהרחיב את תפקודו והוא המשיך לשרת כמטוס אימון במהלך כל מלחמת העולם השנייה. גרסאות האימון של ההיינד פעלו גם בקנדה ובניו זילנד.

ב-1941 טסו מטוסי היינד דרום אפריקניים במשימות קרביות בתפקידם המקורי כמפציצים קלים כנגד הכוחות האיטלקיים במסגרת המערכה במזרח אפריקה. לפחות שני מטוסי היינד יוגוסלביים פעלו כנגד הגרמנים והאיטלקים במהלך המערכה בבלקנים באפריל 1941.

מטוסי היינד איראניים הופעלו כנגד כוחות בעלות הברית במהלך הפלישה הבריטית-סובייטית לאיראן. בסיסי חיל האוויר האיראני האימפריאלי נכבשו בידי בעלות הברית תוך זמן קצר, ומטוסי ההיינד הושמדו או פורקו בידי הבריטים.

 גרסאות 
ממוזער|שמאל|250px|הוקר היינד עם מנוע מדגם בריסטול מרקיורי, בצבעי חיל האוויר האיראני
היינד סימן I
מפציץ קל דו-מושבי עבור חיל האוויר המלכותי, עם מנוע בוכנה מדגם רולס-רויס קסטרל בעל 640 כוחות סוס.
היינד אפגני
זהה להיינד סימן I. ארבעה מטוסים צוידו במנוע מדגם רולס-רויס קסטרל סימן V וארבעה נוספים צוידו במנוע מדגם רולס-רויס קסטרל UDR. 28 יחידות נבנו עבור אפגניסטן וסופקו ב-1938. ההיינד האחרון יצא משירות ב-1957.
היינד לטבי
מטוס אימון דו-מושבי, עם מנוע רדיאלי מדגם בריסטול מרקיורי סימן IX. שלוש יחידות נבנו עבור לטביה.
היינד איראני
גרסה מוסבת של ההיינד סימן I, עם מנוע מדגם בריסטול מרקיורי סימן VIII. 35 יחידות נבנו עבור איראן.
היינד פורטוגזי
זהה להיינד סימן I. שניים נבנו כמפציצים ושניים כמטוסי אימון. ארבע יחידות נבנו עבור פורטוגל.
היינד שווייצרי
גרסה לא חמושה לטיסות קישור. מטוס אחד נבנה עבור שווייץ ונכנס לשירות ב-1936.
היינד יוגוסלבי
גרסה מוסבת של ההיינד סימן I. שני מטוסים עם מנוע בוכנה מדגם רולס-רויס קסטרל סימן XVI, ובמטוס אחד הותקן מנוע מדגם גנום-רון מיסטרל (Gnome-Rhône Mistral). שלושה מטוסים נבנו עבור יוגוסלביה.

 שירות 
ממוזער|שמאל|300px|המדינות בהן פעל ההוקר היינד
ההוקר היינד שירת במדינות הבאות:
23px איראן

23px דרום אפריקה

25px קנדה

 מפרט טכני (היינד סימן I) 
ממוזער|שמאל|250px|הוקר היינד בתצוגה האווירית של אוסף שאטלוורט'. 4 ביולי 2010

 תכונות כלליות 
צוות: 2
אורך: 8.92 מטר
מוטת כנפיים: 11.36 מטר
גובה: 3.23 מטר
שטח כנף: 32.3 מ"ר
משקל ריק: 1,452 ק"ג
משקל מקסימלי להמראה: 2,167 ק"ג
מנוע: בוכנה, 1 X רולס-רויס מקורר מים V12 קסטרל סימן V, 640 כ"ס

 ביצועים 
מהירות מקסימלית: 298 קמ"ש בגובה 7,724 מטר
מהירות הזדקרות: 72 קמ"ש
טווח: 692 ק"מ
סייג רום: 8,050 מטר
עומס כנף: 37.1 ק"ג/מ"ר
כוח/מסה: 0.22 קילוואט/ק"ג
זמן נסיקה לגובה 10,000 רגל (3,048 מטר): 8 דקות ו-6 שניות

 חימוש 
מקלעים: 1 X 7.7 מ"מ ויקרס, מקובע לירי קדימה, מסונכרן עם סיבוב המדחף. 1 X 7.7 לואיס על גבי כנה טבעתית בתא הטייס האחורי, ניתן להזזה
פצצות: עד 230 ק"ג על גבי מתלים תחת הכנפיים

 ראו גם 
הוקר הארט

 קישורים חיצוניים 

 1934 HAWKER HIND - The Collection's Exhibit. shuttleworth.org
 Hawker Hind, BAE Systems.com
 Hawker Hind, Royal Air Force
 Treweek, Phillip, Hawker Hind. Kiwi Aircraft Images

 הערות שוליים 

קטגוריה:מפציצים מתוצרת בריטניה
קטגוריה:מטוסים בריטיים במלחמת העולם השנייה
קטגוריה:מטוסי אימון