אברהם אבלי פאסוועלער

רבי אברהם אבא פּאָסוועלער (נהגה בעברית: פּוֹסְבֶלֶר), המכונה גם ר' אבלי, או ר' אבא'לה (פּאָסוואָל, ה' בסיוון תקכ"ב 27 במאי 1762 - וילנה, י"ג באב תקצ"ו 27 ביולי 1836), היה רב ופוסק מגדולי דורו; רבה בפועל של וילנה בירת ליטא וראש בתי הדין שלה.

תולדותיו
נולד בפּאָסוואָל (פוסבילה) שבמחוז וילנה, ועל שמה כונה ר' אבלי פּאָסוועלער. למד תורה אצל אביו, הרב אברהם שלמה. לאחר נישואיו לבתו של הרב יצחק ז'ק שהיה אב"ד פּאָסוואָל ורבה של בירז', התמנה כאב"ד בעירו פּאָסוואָל. בראשית העשור הראשון של המאה ה-19 התמנה כמו"ץ בווילנה, וכעבור כשנתיים התמנה כראב"ד בעיר. מינוי זה היה שקול למינוי כרבה של העיר, אך מעת פטירתו של רבי שמואל בן אביגדור המכונה "אב"ד אחרון", התקבלה החלטה שלא למנות מכאן ואילך רב רשמי לווילנה. ר' אבלי היה הראשון בשרשרת רבנים שכיהנו כרבנים בפועל, אך לא בתואר, של וילנה.

"ר' אבא'לה" היה פעיל מרכזי בחייה הציבוריים של וילנה היהודית והיה שותף להקמת מוסדות חינוך בעיר. בשנת 1835 שימש כבורר השלישי במחלוקת בין דפוס סלאוויטא לדפוס ראם מווילנה, לצד רבי בעריש אשכנזי רבה של סלונים ומחבר שו"ת "נודע בשערים" שנבחר על ידי האחים שפירא בעלי דפוס סלאוויטא, ורבי דוד מנובהרדוק מחבר "גליא מסכת" שנבחר בידי בעלי דפוס ראם.

היה שותף רב השפעה בספרות השו"ת וההלכה בת התקופה, ומגדולי המשיבים בדורו. עמד בקשרי מכתבים עם שאר גדולי דורו ונתן הסכמות רבות למחברי ספרים.

רבי אבלי מוזכר פעם אחת בלבד במשנה ברורה בקשר לחידוש שלו, לפיו מי ששכח ואמר האל הקדוש בליל ראש השנה, במקום המלך הקדוש אינו צריך לחזור.

ענוותנותו הרבה, כמו גם מעשי הצדקה והחסד שלו, היו למושג בווילנה ופירנסו את סיפורי העם של יהודיה.

ביום שבת ב' באב תקצ"ו, נפטר ידידו הרב זלמן בן אורי (זלמן ר' אורי'ס), שהיה שותף לפעילות החסד שלו, במהלך ההספד שנשא בבית הקברות של וילנה, למרות הקור ששרר באותו יום, הוא התקרר וחלה. שמואל יוסף פין, מתאר בספרו "קריה נאמנה" את הימים הבאים: .

ר' אבלי נפטר בווילנה בי"ג באב תקצ"ו. את מקומו כראב"ד וילנא מילא רבי יחזקאל סג"ל לנדא. על קברו הוצבה מצבה, ועליה כיתוב נדיר; לדברי ש"י פין, "הציבו נפש על קברו, בעבור הזכיר שמו כי אין לו בן". וכך נכתב:

ספד לו ידידו רבי דוד מנובהרדוק (ה"גליא מסכת"), שנפטר ארבעה חודשים אחריו. הספדו שכולל שבחים מופלגים, נדפס בסוף ספרו "גליא מסכת".

פעילות ציבורית
ישיבת וולוז'ין וישיבת רמיילס
ר' אבלי היה ממייסדיה של ישיבת רמיילס בווילנה, ומהמסייעים להקמתה של ישיבת וולוז'ין, אם הישיבות. ישיבת רמיילס הוקמה בשיתוף פעולה עם חברו הרב זלמן בן אורי (זלמן ר' אורי'ס), כמוסד לנוער במצוקה כלכלית, הם דאגו לפרנסתם של הבחורים שחפצו לשבת וללמוד תורה, ושליחים מטעמם אספו כסף לאחזקת המוסד בליטא כולה. המוסד שהיה ברבות הימים לישיבה לכל דבר, המשיך לתפקד עד חורבן וילנה היהודית בימי השואה. על גלריית הרבנים שהרביצו תורה בישיבה זו במשך השנים, נמנים: רבי ישראל מסלנט, רבי מרדכי מלצר, רבי מאיר מיכל רבינוביץ (שָׁאטער) מחבר "המאיר לעולם", רבי יעקב פסקין, רבי משה מנחם קוזלובסקי, רבי שלמה היימן ורבי ישראל זאב גוסטמן.

"חברת מעמדות" ו"חברת עשירי קודש"
ר' אבלי יסד בשיתוף פעולה עם ה"מגיד" המקומי ר' וועלוול, בבית הכנסת הווילנאי של "גמילות חסד של אמת", שתי "חברות", התאגדויות למטרת לימוד או תפילה, שהיו נפוצות באותם ימים. חברות אלו הוסיפו להתקיים עד חורבן הקהילה בימי השואה. הסופר והעיתונאי משה צינוביץ מתאר . "חברת מעמדות" הייתה קבוצה ששמה לה למטרה להגות בתורת הקורבנות, בסדר יומי קבוע, מתוך אמונה כי לימוד זה יקרב את הגאולה. חברת "עשירי קודש" הייתה שחזור של התארגנות דומה עתיקת יומין בווילנה, חברי ההתארגנות היו מתכנסים בכל יום עשירי, החל מיום הכיפורים, בבית הכנסת לצום ולתפילה, תשובה וחשבון נפש. הרעיון שעמד בבסיס התארגנות זו היה לשמר את המתח הרוחני של הימים הנוראים למשך כל ימות השנה.

כספים ליישוב היהודי בארץ ישראל
כבר בשנת תקע"א 1811, אסף רבי אברהם דנציג, מחבר "חיי אדם", כספים בגרמניה עבור העולים מקרב עדת הפרושים בארץ ישראל, כשהוא מצויד במכתב-המלצתו של ר' אבלי. בשנת תקפ"ב 1822, הורע מצבו של היישוב היהודי בארץ ישראל, התמיכות הקבועות מארצות אירופה השונות הצטמצמו, וקופת רבי מאיר בעל הנס, של עדת הפרושים בירושלים, התמוטטה. ר' אבלי נחלץ לטפל בעניין והוציא כרוזים בהם הוא מבקש מיהודי ליטא להתאמץ ולשלוח תמיכה כספית נדיבה.

כתביו
 שמואל דוד הלוי מובשוביץ (מהדיר), באר אברהם: חידושים ושו"ת מאת רבן ומאורן של ישראל הגאון רבי אברהם אבלי פאסוועלער זצ"ל אב"ד דק"ק ווילנא. ירושלים: מכון ירושלים, תש"מ.
ספר זה נדפס לראשונה מכתב ידו, ועיקר תוכנו: א. חידושים על מסכת ברכות. ב. עשרות קטעי שו"ת. ג. דיונים והשגות על דברי ה"שאגת אריה", גדול הדור הקודם.

לקריאה נוספת
 דוד זריצקי, הגאון רבי אברהם אבלי מווילנא זצ"ל, מוריה, שנה ח גיליון ו-ז, כסלו תשל"ט 1978.

קישורים חיצוניים




 'ר' אבלי ב"ר אברהם–שלמה מפוסבול', בתוך: דב ליפץ (מרכז המערכת), נתן גורן [ואחרים] (מערכת), יהדות ליטא, כרך ג, ספר א: "אישים", תל אביב: עם הספר, תשכ"ז, עמ' 23 (, תמונה 1221).
  - ההקדמה והמבוא לתולדותיו זמינים לעיון חופשי

 , ראש הארגון החשאי, בבלוג, "הקיבוץ הקדוש"


הערות שוליים

קטגוריה:רבנים ליטאים
קטגוריה:וילנה: רבנים
קטגוריה:רבני ישיבת רמיילס
קטגוריה:אבות בתי דין