שדה (אחסון נתונים)

שדה הוא יחידת הנתונים הקטנה ביותר במסד נתונים או בקובץ. במסד נתונים שדות מאורגנים בטבלאות לפי נושאים. וכלל הטבלאות מאורגנים במסד נתונים אחד.

דוגמאות לשדות (במסד הנתונים של מרשם התושבים):
 מספר זהות
 שם משפחה
 מין 

כל שדה מורכב ממאפיינים רבים שמגדירים אותו. כמו טיפוס השדה, גודלו, פורמט התצוגה שלו, האם הכרחי, האם נכלל באינדקס ועוד. 

מאפיינים של שדה:
 טיפוס: טיפוס השדה משקף את מאפייני הנתונים שבו.
 מספר שלם – דוגמה: מספר זהות, מיקוד, מזהה הרשומה.
 מספר בנקודה צפה. מספר שיכול לאחסן שברים. דוגמה: ציון במבחן. 
 מטבע – מספר עם סימן, שלו שתי ספרות מימין לנקודה העשרונית. דוגמה: יתרה בחשבון בנק. 
 שדה תאריכי, שתפקידו לאחסן חותמת זמן. הכוללת יום ושעה. דוגמה: תאריך לידה. 
 שדה אלפאנומרי, כלומר שדה שניתן לאחסן בו נתונים לפי כל קשת התווים הרלוונטית (128 תווים בקוד ASCII, 256 תווים בקוד EBCDIC, 1,112,064 תווים בקוד UTF-16). דוגמאות: שם משפחה. כתובת. 
 תזכיר, שדה אלפאנומרי באורך משתנה. נועד לאחסן מסמך. דוגמה: קורות חיים. 
 שדה בינארי, שגודלו ביט אחד, ולו שני ערכים אפשריים בלבד: 0 ו-1. נועד לאחסן ערכי אמת/שקר או כן/לא. דוגמה: האם קיימת אזרחות. האם עולה. 
 קוד, שלו מספר מוגבל של ערכים, בעלי משמעות מוגדרת. לשדה "מצב משפחתי" יהיו ארבעה ערכים: "ר" – רווק, "ג" – גרוש, "א" – אלמן, ו"פ" – פרוד. 
 שדה מחושב, שדה וירטואלי שאין לו ערך מאוחסן אלא מתבסס על מניפולציה מתמטית של שדות אחרים. למשל סכום דולרי שמתבסס על חישוב של שדה סכום בשח חלקי שער דולר את אותו יום. 
 שדה קובץ, שמיועד לאחסן בתוכו תוכן של קובץ או תמונה, דוגמה: תמונת האזרח. 

 אורך: לעיתים לשדה אורך קבוע ולעיתים אורך משתנה. למספר זהות בישראל, למשל, אורך קבוע של 9 ספרות. גם לשדה "שם משפחה" ניתן לתת אורך קבוע, השווה לאורך המרבי שאנו מייעדים לשם המשפחה (למשל: 14 תווים). לשדה המכיל קורות חיים של אדם עדיף לתת אורך משתנה, משום שמתקיימת שונוּת ניכרת באורכו בין בני אדם שונים. 

 פורמט: צורה של הצגת הנתונים. למשל בשדה התאריכים קיימות אפשרויות רבה לתצוגה. תאריך ארוך, תאריך קצר. בשיטה האירופית או בשיטה האמריקנית. צורת התווים המפרידים בין חלקי התאריך. כך הפורמט קובע את צורת הצגת התאריך האם למשל יהיה בפורמט dd-mm-yyyy ויוצג כ-30-08-2016 או שמא יהיה בפורמט mm/dd/yy ויוצג כ-12/30/16.

את מאפייניהם של השדות המרכיבים מאגר נתונים מסוים נהוג לתאר במילון נתונים. אוסף כל הגדרת השדות המתארים אובייקט מסוים קרויים טבלה, וכל מופע יחיד של כלל השדות קרוי רשומה. דוגמה: רשומת אדם בקובץ מרשם התושבים תכיל את השדות המתארים אדם זה: מספר זהות, שם משפחה, שם פרטי, מין, מצב משפחתי, תאריך לידה, דת, כתובת, עיר, תמונה וכו'. רשומה של פריט בקובץ ניהול מלאי תכיל את פרטיו של פריט זה: מספר קטלוגי, שם פריט, מיקום, יתרה במלאי וכו'. 

בטבלה של מסד נתונים טבלאי, אוסף כל השדות המתארים אובייקט מסוים הוא שורה בטבלה, ואוסף כל השדות מסוג מסוים באותה טבלה (למשל אוסף כל מספרי הזהות) הוא טור בטבלה. אחד השדות (או צירוף של שדות אחדים) הוא מפתח ראשי של השורות בטבלה. ושדות שמשמשים לקשר עם שדות בטבלאות אחרות הם מפתחות משניים או מפתחות זרים. 

במסך המשמש להזנה של נתונים למערכת מידע מוצגים השדות שאותם יש להזין, וכן שדות תוצאתיים (שדות שהתקבלו ממערכת המידע בתגובה לשאילתא). התנועה במסך בין השדות נעשית בדרך כלל עם המקש טאב או באמצעות העכבר.

ראו גם
 מסדי נתונים – מונחים

קטגוריה:אחסון נתונים