סמר (אוקראינה)

סמר (באוקראינית: Самар) היא עיר במחוז דניפרופטרובסק באוקראינה, על גדת הנהר סמרה, מיובלי דנייפר. העיר ידועה בקתדרלת השילוש הקדוש שנבנתה ב-1778 מעץ וללא מסמרים.

עד שנת 2024 העיר נקראה נובומוסקובסק (באוקראינית Новомосковськ, ברוסית Новомосковск).

היסטוריה
באזור העיר נמצאו עדויות להתיישבות בני אדם באלף השלישי לפני הספירה. חפירות ארכאולוגיות שייכו את המקום לתקופת הברונזה. בחפירות באזור בשנות השלושים של המאה ה-20 נמצאו כלי נשק וכלי קדרות שהשתייכו למספר תרבויות מקומיות בהן  והתרבות היאמנית.

במאה ה-17 ייסדו קוזאקים יישוב בשם סמרצ'יק (Самарчик) על גדות נהר הסמרה בסמוך ליישובי הסיץ' הזפורוז'י כדי לסייע בהגנת רוסיה הצארית מפלישות הטטרים. מיישוב זה התפתחה העיר נובומוסקובסק. במחצית הראשונה של המאה ה-18 נבנו במקום ביצורי מגן. באותה תקופה חיו במקום כ-9,200 תושבים. בתחילה הייתה פרנסתם על החקלאות, ולקראת סוף המאה ה-18 התווסף המסחר כמקור פרנסה. ב-1774 תמכו תושבי היישוב במרד פוגצ'וב.

בסוף המאה ה-18 ובתחילת המאה ה-19 היו בתי העיר בנויים מעץ. עקב הצפות הועברו חלק משכונות העיר לאזורים גבוהים יותר על גדת הנהר. פרנסתם של תושבי העיר הייתה על תוצרת חקלאית ועל מעט מפעלי תעשייה קלה, בהם תעשיית עור, נפחות ותעשיית עץ. בתקופה זו נערכו בעיר שלושה ירידים מסחריים אזוריים מדי שנה.

בתקופת מהפכת 1905 הייתה העיר מוקד לפעילות מחאה של פועלים שדוכאה על ידי כוחות הצאר. ערב מלחמת העולם הראשונה התאוששה כלכלת העיר, בין היתר עקב הנחת מסילת ברזל לחרקוב וחרסון. ב-1919, במהלך מלחמת האזרחים ברוסיה שלאחר המהפכה הקומוניסטית, השתלטו מהפכנים קומוניסטים על העיר והעיר סופחה לאוקראינה שתחת השלטון הסובייטי.

ערב מלחמת העולם השנייה הואצה התפתחותה הכלכלית של העיר. שירות אוטובוסים סדיר החל לפעול בעיר בשנת 1927. בשנות ה-30 נבנו בעיר מפעלי מתכות שונים בהם עבדו כ-6,000 פועלים.

בשנת 1963 סגרו השלטונות הסובייטיים את קתדרלת השילוש הקדוש ופתחו במקומה מוזיאון. בשנת 1988 חזרה הקתדרלה לפעול כמוסד דתי.

יהודים
נוכחות יהודית בעיר מוזכרת לראשונה בשנת 1803. מרשם אוכלוסין שנערך באזור בשנת 1847 מציין נוכחות קהילה יהודית בת 770 נפשות בנובומוסקובסק. בספטמבר 1883 הייתה התפרעות התושבים הנוצרים שהופנתה כלפי היהודים.
לפי מרשם האוכלוסין שנערך באימפריה הרוסית בשנת 1897 התגוררו בנובומוסקובסק 1436 יהודים (כ-11% מכלל האוכלוסייה). המרשם מציין כי בעיירה יש 4 בתי כנסת.
במלחמת האזרחים ברוסיה נפגעה הקהילה היהודית של נובומוסקובסק במהלך פרעות פטליורה. לאחר כינון ברית המועצות, נסגרו מוסדות דת יהודים בעיר.

בשנות ה-20 פעלו בעיר שני בתי ספר, בהם שפת הלימוד הייתה יידיש. במהלך שנות ה-20 וה-30 עזבו חלק מהיהודים את העיר ועברו למושבות יהודיות בחצי האי קרים או לערים גדולות בתוך ברית המועצות. ערב פלישת גרמניה לברית המועצות חיו בעיר כ-750 יהודים.

גרמנים כבשו את נובומוסקובסק בספטמבר 1941. כל יהודי העיר נדרשו להירשם במנהל האזרחי, שהקימו הגרמנים, ולענוד סרט עם מגן דוד. בדצמבר 1941 רוכזו כל יהודי העיר בגטו, אשר הוקם באחד מרחובות העיר. ב-2 במרץ 1942 הוצאו כל היהודים מהגטו והוצאו להורג בפאתי העיר. בשנת 2012 הקימה הקהילה היהודית של העיר דניפרו אנדרטה לזכר הנספים, במקום, בו נרצחו יהודי נובומוסקובסק.

קישורים חיצוניים







קטגוריה:גטאות באוקראינה
קטגוריה:מחוז דניפרופטרובסק: ערים
קטגוריה:קהילות יהודיות באוקראינה
קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1672