סודאן הצרפתית

סודאן הצרפתית (בצרפתית: Le Soudan français) היה שמה של מושבה צרפתית, שהוקמה בשטח הנוכחי של מאלי בשנים 1891–1904 ובשנים 1920–1946 (בין שתי תקופות אלה נכללה הטריטוריה ב"מושבת סנגל עלית וניז'ר" - colonie du Haut-Sénégal et Niger), כחלק מאפריקה המערבית הצרפתית.

שמות המושבה1880–1890הנהר העילי1890–1899סודאן הצרפתי1899–1902חלוקה בין שני אזורים מנהליים: ניז'ר האמצעי וסנגל העילי1902–1904סנגמביה וניז'ר1904–1921סנגל עילית וניז'ר1921–1958 סודאן הצרפתי1958–1960הרפובליקה הסודאנית1960עצמאות כפדרציית מאלי (יוני-ספטמבר ), רפובליקת מאלי (אחרי 22 בספטמבר)

 היסטוריה 
ממוזער|שמאל|265px|הקולוניות הצרפתיות במערב אפריקה ב-1889
במחצית השנייה של המאה ה-19 התקדמה ההתפשטות הקולוניאלית הצרפתית בעמק הנהר סנגל, בפיקודו של הקולונל לואי פדרב. הצרפתים נתקלו בהתנגדות המנהיגים המקומיים, כגון ראש הטוקולורים, אל חאג' עומר טאל, במצור על המבצר מדינה ב-1857, ושל סאמורי טורה.
האזור נשלט על ידי הצרפתים תחת שמות שונים בין 1960-1880.מ-1880 ועד 18 באוגוסט 1890 הוא נקרא "הנהר העילי". T. On 10 October 1899, French Sudan was divided, with the
בעקבות צו מ-18 באוגוסט 1890 הקולוניה נקראה "סודאן הצרפתית" והחלה מ-27 באוגוסט 1892 בראשה עמד מושל. בהתחלה בירתה הייתה העיר קאייס .
אחרי 16 ביוני 1895 היא נכללה באפריקה המערבית הצרפתית. כיבוש סיקאסו ב-1 במאי 1898 ותפיסתו של סמורי טורה בספטמבר באותה שנה ציינו את סיום ההתנגדות להתבססות הקולוניאליזם הצרפתי באזור. בצו מ-10 באוקטובר 1899 הופרדו מסודאן הצרפתית אחד-עשר מחוזות דרומיים שהפכו לחלק מהקולוניות שבחוף האוקיינוס האטלנטי - גינאה הצרפתית, חוף השנהב ודהומיי, בעוד שאר המושבה התחלקה לשניים:ניז'ר אמצעית'' וסנגל עילית.''' ב-1900 שני מחוזות לשעבר סופחו אליה מחדש.
בשנת 1902 שטחי המושבה שלא אורגנו כמחוזות צבאיים אוחדו תחת השם סנגמביה וניז'ר (Sénégambie et Niger), שהחל משנת 1904 שינה את שמו לסנגל עילית וניז'ר (Haut Sénégal et Niger). ב-1924 הושלמה בניית מסילת הברזל בין דקר ובין ניז'ר, שנועדה להוביל סחורות אל נמל דקר.
בשנת 1920 הוצאה וולטה עילית (בורקינה פאסו של ימינו) ממסגרת המושבה "סנגל עלית וניז'ר". השטח שנשאר חזר בשנים 1946-1920 לשהיקרא "סודאן הצרפתית" עם במקו כעיר בירה. תפקיד חשוב מילא בניהול המושבה אנרי טראסון דה פוז'ר, שכיהן בשנים 1921-1920 כמושל זמני, וב 26 בפברואר 1924 ל-1931 כמושל קבוע של סודאן הצרפתית. מקום מושבו היה בארמון קולובה בבמקו.
בשנת 1933 פורקה המושבה וולטה עילית וחלקים ממנה הועברו לסודאן הצרפתית. עם זאת וולטה עילית הוקמה מחדש ב-1947.
לאחר מלחמת העולם השנייה הועלו דרישות לקבלת עצמאות. בשנת 1945 נבחר פילי דאבו סיסוקו כחבר בפרלמנט הצרפתי.
בשנת 1946 נוסדה בבמקו השלוחה הסודאנית של מפלגת "ההתכנסות הדמוקרטית האפריקאית" (Rassemblement démocratique africain) בראשותם של ממאדו קונאטה ומודיבו קייטה.

במשאל העם שנערך ב-28 בספטמבר 1958 הצביעו 97% מהבוחרים בסודאן הצרפתית בעד הקמת הרפובליקה הסודאנית. לאחר שצרפת אימצה חוקה חדשה ב-4 באוקטובר 1958 הצטרפה הרפובליקה הסודאנית לקהילייה הצרפתית תחת השם סודאן הצרפתית וזכתה בניהול עצמי מלא ב-25 בנובמבר 1958.

ב-4 באפריל 1959 יצרה סודאן הצרפתית ברית פדרלית עם סנגל על מנת להקים ישות משותפת: הפדרציה של מאלי. היא הפכה לעצמאית במסגרת הקהילייה הצרפתית ב-20 ביוני 1960. בעקבות התפרקותה המהירה של הפדרציה של מאלי, הכריז מודיבו קייטה ב-22 בספטמבר 1960 על עצמאות הרפובליקה הסודאנית תחת השם רפובליקת מאלי, שעזבה לאחר מכן את הקהילייה הצרפתית.

 ארגון הטריטוריה 
בסביבות 1895 חולקה סודאן הצרפתית לשישה מחוזות או "מעגלים" (circles):קאייס, בפולאבה, קיטה, סיגירי, במקו, ניורו
כדי לבסס את שליטתו, קיים הקולוניאליזם הצרפתי במושבות מנגנון ריכוזי מאוד שהשתמש במידה רבה בראשי הקנטונים שהתמנו מקרב ראשי השבטים.
החלוקה המנהלית כללה מחוזות או "מעגלים", נפות וקנטונים המורכבים מכפרים.
עד 1911 הוקמו 17 מחוזות או "מעגלים":קאיס, בפולאבה, קיטה, במקו, ניורו, גומבו, סוקולו, סטדוגו, סיקאסו, סגו, קוטיאלה, סאן, ג'נה, מופטי, איסא-בר או ניאפונקה, בנדיאגארה, וטומבוקטו
בראש המחוזות עמדו מפקדים אזרחיים או צבאיים. הם היו כפופים למושל המשנה של סודאן הצרפתית שישב בבמקו. ראשי הנפות היו מנהלים אזרחים אזרחים לרוב. ראשי הקנטונים היו ילידים ונבחרו מקרב מנהיגי הכפרים שבקנטון.
למנהל הקולוניאלי נספחו משמרות. הם כללו ילידים וצרפתים. הילידים גויסו מקרב החיילים האפריקאים ששירתו בצבא הצרפתי. הם נודעו לשמצה באימה שהטילו על האוכלוסייה.

 כלכלה 
תוצר חקלאי בסודאן הצרפתית בשנים 1928 ו-1959:
תוצר19281959אורז פאדי90,000 טון182,000 טוןבוטנים35,000 טון105,000 טוןכותנה1,000 טון8,500 טון
הצרפתים תכננו לפתח גידולים בעזרת השקיה שיספקו מוצרים לצרפת. בשנים 1928–1939 רוכזו עיקר ההשקעות על ידי "הרשות של ניז'ר" שהגיעו בתקופה זו לכ-4 מיליארד פרנק. מדיניות זו אפשרה את העלאת הייצוא.

קישורים חיצוניים

 מושלים בסודאן הצרפתית 1880-1920
 סודאן הצרפתית (צרפתית)
- Jean Pierre Maury - Digithèque de materiaux juridiques et politiques MJP - Mali - le Soudan français 2022
Djibril Issa Niaré Contribution à l'histoire économique du Soudan Français, le commerce colonial de 1870 à 1960
2003 Memoire on line
הארכיב הלאומי צרפתי של השטחים שמעבר לים - כלי מחקר ברשת
Archives nationales d'outre-mer 2017

הערות שוליים

קטגוריה:מדינות לשעבר באפריקה
קטגוריה:אפריקה: מושבות צרפתיות לשעבר
קטגוריה:מאלי: היסטוריה