יאניס ליפקה

יאניס (ז'אניס) ליפקה (בלטבית: Žanis Lipke; 1 בפברואר 1900, ילגבה – 14 במאי 1987, ריגה) היה חסיד אומות העולם.

 ביוגרפיה 
יאניס ליפקה נולד ב-1 בפברואר 1900 בעיר ילגבה (Jelgava) שבלטביה. לא הרבה ידוע על הוריו. אביו, היה מנהל חשבונות שנהרג במלחמת העולם הראשונה כשלחם בשביל הצבא הלטבי. אימו, פאולינה, הייתה עקרת בית ונפטרה בשנת 1920.

בשנת 1919, שירת בחיל התותחנים הלטבי. בריגה פגש ביוהאנה נוביקה. ב-3 באוקטובר 1920, התחתנו בריגה ולזוג נולדו בת ושני בנים.

בדצמבר 1941, לאחר כיבוש לטביה על ידי גרמניה הנאצית היה ליפקה עד לרצח יהודים בריגה.

 הצלת יהודים 
כדי למצוא עבודה בעיר תחת שלטון נאצי, שתעזור לו לממש את תוכניות החילוץ שלו, יאניס עבר קורס בהגנה אווירית מטעם הצבא הגרמני. זמן קצר לאחר מכן הוא החל לעבוד במחסנים של חיל האוויר הגרמני, הנקראים גם המחסנים האדומים. מחסנים אלו היו ממוקמים לא רחוק מגטו ריגה. חלק מעובדי המחסנים היו אסירי הגטו. יאניס השיג את אמון הממונים עליו, ומונה להיות אחראי לארגן את הסעות היהודים אל העבודה וממנה, תפקיד שעזר לו לממש את משימתו שאחת ממטרותיה היא גם להציל יהודים.

כעובד יחידה אזרחית בחיל האוויר הגרמני הוסמך ליפקה להיכנס לגטו ריגה ולהוציא יהודים לעבודה. כמו כן סייע לבריחת יהודים ממחנות עבודה באזור ריגה והסתיר יהודים בחווה שרכש בקרבת דובלה. ליפקה הציל כ-400 יהודים במשך שלוש שנות פעילותו, מסוף 1941 ועד אוקטובר 1944, עת שוחררה לטביה בידי הצבא האדום.
מתוך קהילה גדולה של יהודי לטביה, ניצלו 200 יהודים בידי 136 חסידי אומות עולם לטבים. יאניס ליפקה ואשתו יוהאנה הצילו לבדם 55 יהודים.

יאניס החביא יהודים שהציל בתוך בונקר שחפר מתחת לביתו. האדם הראשון אותו הציל היה חיים סמוליאנסקי, חבר המשפחה שחי עם אשתו וילדיו בשטח הגטו. היות שחלק מתפקידו של יאניס כלל גם הסעת פועלים יהודים בסוף יום העבודה בחזרה אל הגטו, וכן היה עליו לציין בדף הרישומים של שומר הגטו את מספר הפועלים החוזרים אל הגטו לאחר יום העבודה, התאפשר לו בחודשים הראשונים לקיום הגטו לממש חלק קטן ממשימתו, להציל מספר יהודים מחזרה אל הגטו. מאוחר יותר זה, פעולות הצלה אלו נעשו קשות ומסוכנות יותר כאשר חילוץ אסירים נעשה ממחנות ריכוז ומחנות עבודה. אחדים מחבריו ומכריו של יאניס לקחו חלק בהצלת היהודים, על ידי סיוע בהסעות ואספקת מזון, ביגוד ומחסה זמני. לעיתים קרובות שיחד יאניס את השומרים או השוטרים בכסף, סיגריות, אלכוהול או שהסיח את תשומת לבם על ידי שיחות ידידותיות. מול הגרמנים, ניצל את יכולתו לדבר בגרמנית ולא איבד את עשתונותיו גם במצבים מסובכים ומסוכנים.

הנצחה
ממוזער|העץ שניטע ביד ושם לכבוד חסידי אומות העולם יאניס ויוהאנה ליפקה
ב-1966 העניק "יד ושם" ליאניס ויוהאנה ליפקה את התואר "חסידי אומות העולם".
עץ שניטע לכבוד יאניס ויוהאנה ליפקה ניצב ליד הכניסה למוזיאון לתולדות השואה ביד ושם.

בשנת 2000 הופק סרט תיעודי אודות ליפקה, בשם "יאניס ואחרים".

בשנת 2018 יצא לאקרנים הסרט "The Mover"  ("המוביל") מספר את סיפור חייו. הסרט זכה בשנת 2018 במקום הראשון בפסטיבל חיפה לסרטים זרים וקטף פרסים רבים ברחבי העולם.

כיום נחשב ליפקה כגיבור לאומי בלטביה. על שמו קרוי רחוב בריגה.
באי קיפסלה (Ķīpsala) שבריגה, שם התגורר יאניס לפני השואה, הוקמו אתר הנצחה ומוזיאון שעוצב בצורת תיבת נח לתיעוד מעשיו של ליפקה. האתר נחנך ביולי 2013 בנוכחות נשיא המדינה לשעבר, שמעון פרס.

 ראו גם 
 הצלת יהודים במהלך השואה

קישורים חיצוניים



 הערך אודות ליפקה באנציקלופדיה של השואה


הערות שוליים

קטגוריה:לטבים חסידי אומות העולם
קטגוריה:שואת יהודי לטביה
קטגוריה:מצילים בשואה: לטביה
קטגוריה:ילידי 1900
קטגוריה:נפטרים ב-1987