ארסינואי הרביעית

ארסינואי הרביעית (ביוונית: Ἀρσινόη; נולדה לפי השערת חלק מהחוקרים בין השנים 68–65 לפנה"ס ולפי אחרים בין השנים 63–61 לפנה"ס; מתה בשנת 41 לפנה"ס) הייתה נסיכה מצרייה מבית תלמי. היא שימשה כאופוזיציה לאחותה הבוגרת קלאופטרה השביעית בשנים 47-48 לפנה"ס, בעת המאבק של אנשי אלכסנדריה בשלטונה של קלאופטרה בתמיכת יוליוס קיסר.

קורות חיים
ארסינואי הרביעית הייתה בתו הצעירה של תלמי השנים עשר מאם לא ידועה. ייתכן ואמה הייתה קלאופטרה החמישית (אם היא נפטרה בשנת 57 לפנה"ס ולא בשנת 69 לפנה"ס כפי שמשערים חלק מהחוקרים). היו לה שתיים או שלוש אחיות בוגרות ממנה: ברניקי הרביעית, קלאופטרה השביעית ואולי אחות נוספת שקיומה לא ודאי, קלאופטרה השישית. בנוסף, היו לה שני אחים: תלמי השלושה עשר ותלמי הארבעה עשר. אביה מת בשנת 51 לפנה"ס ועל פי צוואתו ירשו אותו בתו קלאופטרה השביעית בת ה-18 ותלמי השלושה עשר.

בקיץ 48 לפנה"ס, התרחש מרד בקרב אנשי החצר וקלאופטרה נאלצה לברוח. תלמי השלושה עשר נשאר השליט היחיד. קלאופטרה גייסה צבא והתייצבה לקרב מול צבאו של אחיה ליד העיר פלוסיום. באותה עת הגיע קיסר למצרים. הוא החליט שהאינטרס שלו הוא למנוע את המלחמה ופרסם הודעה המבטיחה את קיום צוואת תלמי השנים עשר לשלטון משותף של שני האחים. קיסר השתכן בארמון וקלאופטרה הצליחה להעבירו לצידה. במסגרת ניסיונות הפיוס של קיסר בין שני האחים, הוא מינה את ארסינואי, יחד עם אחיה תלמי הארבעה עשר, למושלי קפריסין.

החלטת הפיוס לא תאמה את רצונם של אנשי החצר בראשות פותינוס, ולאחר שהסיתו את תלמי השלושה עשר כנגד קיסר וקלאופטרה הם צעדו בראש צבא של עשרים אלף איש לאלכסנדריה ושמו מצור על קיסר. קיסר התבצר בארמון והזעיק כוח צבאי מפרגמון לעזרה. יחד איתו בארמון שהו קלאופטרה השביעית, ארסינואי הרביעית ושני אחיה הצעירים. אנשי החצר, כנראה בסתיו 48 לפנה"ס, הצליחו לשכנע את ארסינואי הרביעית, שהייתה מתוסכלת מכך שקפריסין לא עברה בפועל לשליטתה, להצטרף לכוח הצבאי הצר על הארמון ולעמוד בראשו. היא ברחה עם הסריס שגידל אותה, גאנימדס (Ganymedes), ולאחר מכן, בעקבות עימות בינו ובין אכילס, הורתה ארסינואי להרוג את אכילס. לאחר שהמצור על קיסר התחזק, התנהל משא ומתן באמתלה של רצון לשלום, בינו לבין הכוח הצר בראשותו של גאנימדס, לשחרר את תלמי השלושה עשר מהארמון, תוך הבטחה שהם יסירו את ארסינואי מתפקידה, ימסרו אותה בתמורה, ויקבלו את מרותו של תלמי השלושה עשר. קיסר אישר את המהלך ונתן לתלמי השלושה עשר לצאת ולהצטרף לכוח וזאת כדי להראות שאין לו כל כוונה לפגוע בו. ברגע שתלמי השלושה עשר שוחרר הוא הצטרף לכוח הצבאי ועמד בראש המאבק כנגד רומא.

הכוחות הצבאיים של קיסר תקפו את הכוח של אנשי אלכסנדריה ובמהלך של מלחמה בת יומיים, שהתקיימה במרץ 47 לפנה"ס, נטבח חלק גדול מהכוח של אנשי אלכסנדריה. תלמי השלושה עשר ניסה לברוח מהקרב על ידי חציית הנילוס בסירה וטבע ביחד עם נמלטים נוספים. העיר אלכסנדריה נכנעה בפני קיסר.

לאחר כיבוש אלכסנדריה הועברה ארסינואי לרומא, שם נדרשה ביולי 46 לפנה"ס להשתתף במצעד הניצחון של יוליוס קיסר כשהיא צועדת אחריו כבולה בשלשלאות. בניגוד למנהג הרומי להרוג את המשתתפים הבולטים לאחר סיום המצעד, שוכנע קיסר לחון אותה. הוא העניק לה מקלט במקדש ארטמיס בעיר אפסוס שבאסיה הקטנה. ארסינואי חיה במקדש כשכל הזמן היא חוששת לחייה מידה הארוכה של אחותה קלאופטרה, שראתה בארסינואי איום לשלטונה.

בשנת 41 לפנה"ס, ביוזמתה של קלאופטרה, הורה מרקוס אנטוניוס להרוג את ארסינואי על מדרגות המקדש. מעשה זה של הוצאה להורג על מדרגות המקדש הייתה הפרה בוטה של קדושתו של המקדש כמקום מקלט. רצח זה עורר זעזוע ברומא. לאחר מכן, כשאנטוניוס הגיע לאפסוס הוא דרש שיובא בפניו הכוהן מגביזוס (Megabyzus), שקיבל את ארסינואי למקדש כמלכה. הוא קיבל חנינה מקלאופטרה על מעשה זה לאחר שנציגות אפסוס עתרה לקלאופטרה וביקשה לחון אותו.

הקבר באפסוס
באתר הארכאולוגי אפסוס התגלו שרידי שלד בתוך קבר, ובמרוצת השנים שיערו חוקרים שייתכן כי זהו קברה של ארסינואי. השערה זו לא מקובלת על כלל החוקרים, ומחקרים שונים מטילים בה ספק.

בשנת 1904, במהלך חפירות באתר, התגלו במרכזו שרידי מבנה, שכונה "אוקטגון" בגלל צורתו המתומנת, בעלת שמונה צלעות. בחפירות נוספות שבוצעו באתר בשנים 1926–1929 גילו החוקרים מקס תור ויוזף קיל  קבר בתוך המבנה, ובתוכו שלד. קיל הסיר את גולגולת מהשלד ולקח אותה עימו לגרמניה. הוא שמדובר באישיות רמת מעלה, ככל הנראה אישה בת 20 בערך. קיל לא סיפק מידע לגבי הנתונים שהביאו למסקנותיו. הוא לקח את הגולגולת איתו לגרמניה, ומשם היא המשיכה איתו לאוניברסיטת וינה, שם הוא שימש כפרופסור להיסטוריה בשנים 1936–1950. בשנות החמישים פרסם האנתרופולוג יוזף ונינגר  מאמר שבו הוא שיער, על פי מדידות מורפולוגיות של הגולגולת, שהיא שייכת לנערה בגיל 16 או 17. בנוסף, חוקרים שיערו בהתבסס על הארכיטקטורה של המבנה, שהוא קשור לפרעונים באלכסנדריה במאה הראשונה לפנה"ס, זאת על אף שאחרים דחו את הטענה שקיים קשר כזה. הגולגולת אבדה לאחר מכן, עד שנמצאה ב-2022.

בשנות ה-90 של המאה ה-20 העלתה הארכאולוגית הילקה תור (Hilke Thür) מהאקדמיה האוסטרית למדעים (Austrian Academy of Sciences) את ההשערה שהקבר והשלד שנמצאו שייכים לארסינואי הרביעית. על הקבר לא נמצאה כל כתובת, אבל המבנה תוארך, על פי הארכיטקטורה שלו, בין השנים 20-50 לפנה"ס. ההשערה שלה התבססה גם על העובדה שבאותה עת רק אנשים חשובים נקברו בתוככי העיר. גם הארכיטקטורה של המבנה המזכיר בצורתו את המגדלור של פארוס באלכסנדריה וכן מינו של השלד היו גורם לחיזוק ההשערה. בנוסף נטען שבקבר התגלו מוטיבים מצריים כמו עמודים בצורת צרורות של גומא פפירוס. תור ביצעה שחזור פנים בהתבסס על הצילומים והמדידות והמסקנה שלה הייתה שלארסינואי אולי היו שורשים ממוצא אפריקאי דרך אמה. בדיקות ה־DNA שבוצעו בעצמות לא נתנו מסקנות חותכות בגלל שבשלד נגעו אנשים רבים במהלך החפירות ולאחריו.

חוקרים אחרים טענו שהגיל של השלד, על פי התארוך שבוצע, אינו תואם את גילה של ארסינואי באותה עת כפי שהוערך על ידי הבדיקות. תאריך לידתה אינו ידוע. ההשערה המקובלת במחקר הוא שהיא נולדה בין השנים 68 ל-61 לפנה"ס. במקרה זה הגיל אינו תואם את הבדיקות. אבל ייתכן והייתה צעירה יותר בעת הגעתו של קיסר לאלכסנדריה בשנת 48 לפנה"ס, שזה יוצר שאלה אחרת: האם ילדה כה צעירה יכלה להוביל מרד כנגד קלאופטרה וקיסר. אבל ייתכן שהיא לא לקחה תפקיד פעיל ורק הובלה על ידי אנשי החצר במאבקם כנגד שלטון רומא וקלאופטרה.

בשנים 1982, 1993 ו-2007 נעשה מחקר לגבי שאריות השלד שנותרו במבנה באפסוס. השלד נמצא במקום אחר במבנה, ואם זהו אותו השלד שממנו נלקחה הגולגולת, לא ידוע כיצד הוא הגיע לשם. בדיקות שנערכו בשנים 2007–2009 העריכו שזהו שלד של נערה בגיל 15–17. תיארוך פחמן-14 שבוצע מתארך את השארים לשנים 200–50 לפנה"ס ובדיקות DNA לא הולידו תוצאות משמעותיות.

בשנת 2022 נמצאה הגולגולת וכך התאפשר מחקר נוסף. מחקר שפורסם בינואר 2025 שחה את ההשערה שהגולגולת שייכת לארסינואי הרביעית. לפי המחקר, הגוגלולת שייכת לנער זכר בגיל 11–14 שנים, שסבל מבעיות התפתחויות משמעותיות. בתארוך פחמן נקבע שהנער מת מתישהו בשנים 205–36 לפנה"ס, ובדיקות DNA העלו את ההשערה שמוצא הנער הוא מסרדיניה.

לקריאה נוספת
 דוד גולן, תולדות העולם ההלניסטי, הוצאת מאגנס, עמ' 778-777

קישורים חיצוניים



הערות שוליים

קטגוריה:בית תלמי
קטגוריה:מלכות במצרים העתיקה
קטגוריה:נשים במאה ה-1 לפנה"ס