אילנה אפרתי

אילנה אפרתי (נולדה ב-26 ביוני 1957) היא מעצבת אופנה ישראלית ובעלת בית אופנה הנושא את שמה.

ביוגרפיה
אפרתי נולדה וגדלה בתל אביב. למדה אמנות וציור בתיכון ויצו-צרפת. ב-1987 פתחה את חנות המותג ברחוב דיזנגוף בתל אביב. משנת 2004 פועלת החנות במתכונת של פגישה אישית עם הלקוחה, לאחר שאפרתי ובן זוגה, שלומי רוזנבוים, עברו להתגורר באופן חלקי באומבריה שבאיטליה.

ב-1990 הוזמנה אפרתי על ידי מנכ"ל המשביר לצרכן, מנחם עינן, לסייע בשינוי הדימוי המיושן של הרשת. היא יזמה עבור הרשת את פרויקט "שדרת המעצבים", שכלל הכנסת מעצבי אופנה צעירים לסניפי הרשת, והמשיכה לשמש כמנהלת הפרויקט עד 1999. ב-2011 רשת המשביר שבה ויצאה ביוזמה דומה.

אפרתי מעצבת בגדי נשים מחויטים הנתפרים בהתאמה אישית. סגנונה תואר כ"קלאסי, מוקפד והמאתגר ביותר בנוף המקומי". בכתבת פרופיל שנעשתה עליה בעיתון "מעריב" לרגל יום האישה 2006, תוארה אפרתי כ"אחת מהנשים המשפיעות ביותר בסצנת האופנה המקומית...הנה ההוכחה שניתן לשמור על יציבות של יותר משני עשורים בתעשייה, גם עם שמירה על אמירה אישית שלא בהכרח מתחנפת לדעת הקהל."

בשנת 1995 השיקה אפרתי קו אופנה נוסף, "אא אילנה אפרתי 100% כותנה", שכלל בגדי כותנה פשוטים ומינימליסטיים, בהשראת בגדי פועלים וחלוצים, כמחווה למפעל האופנה הישראלי אתא.

בשנת 2016, אפרתי קיבלה תואר כבוד ׳אבירת מסדר הכוכב של איטליה׳ מטעם נשיא איטליה סרג׳ו מטרלה, כהוקרה על פעילותה לקידום יחסי ישראל-איטליה בתחום האופנה והתרבות.

תצוגות אופנה וקטלוגים מיוחדים 

אפרתי מציגה את אוספי האופנה בתצוגות אופנה שנתיות, בהן שבוע האופנה בתל אביב. בין השנים 1988 - 2005 פרסמה קטלוגי אופנה שנתיים הדנים בסוגיות חברתיות, עירוניות ואסתטיות.

בשנת 1996, זכה הקטלוג של אפרתי לפרסום, כאשר היה הראשון בישראל שהנשים המצולמות בו לא היו דוגמניות. הצעד הוגדר אז כפמיניסטי ובעקבותיו הוציאו בתי אופנה אחרים קטלוגים דומים.

אפרתי מושפעת בעבודתה מהחיים העירוניים בתל אביב; בשנת 2001 הוקדש קטלוג האופנה השנתי שלה לרחוב דיזנגוף.

 אמנות וחינוך 
לאורך השנים הציגה אפרתי במגוון תערוכות עיצוב ואמנות, בהן סדרת צילומים שיצרה עם הצלם רן גולני והוצגו בגלריה "העיר" בתל אביב ועל שער ירחון האמנות 'ארבע על חמש' (1996); מצג וידאו משותף עם האמנית מרים כבסה בתערוכה "T Shirt" במוזיאון העיצוב ברמת גן (1999); מוצג משותף עם צלם העיתונות אלכס ליבק בתערוכה על סובלנות במכון הטכנולוגי חולון (1999); ותערוכת יחיד של טקסטיל ווידאו-ארט בגלריה פריסקופ בתל אביב (2012).

אפרתי הוזמנה להרצות במכללת האמנות בצלאל, באוניברסיטה העברית ובשנים 1998-1995 לימדה בשנקר.

גלריית תמונות

לקריאה נוספת
שלי גרוס, "אל תקנו הרבה בגדים, ריאיון עם אילנה אפרתי", ידיעות אחרונות, 27 בינואר 2014.
 נעה ארבר, "בטעם של בית אמא, על קטלוג החורף של אילנה אפרתי", נשים, מעריב, 5 בנובמבר 2001.
 שירה ברויאר, "קוקו וסראפן, על קו א"א 100% כותנה של אילנה אפרתי", הארץ, 4 ביוני 1998.
 שירה ברויאר, "הקו ממשיך בשלו, על קטלוג החורף של אילנה אפרתי", הארץ, 30 באוקטובר 1997.
 שירה ברויאר, "סנובית, חאקי כבר לבשת? ריאיון עם אילנה אפרתי", מוסף הארץ, 8 בנובמבר 1996.
 ורדה צימרמן, "המשך, התפתחות ושינוי, על תצוגת האופנה של אילנה אפרתי", דבר, 20 במרץ 1995.
 נורית בת יער, "הפשתן חוזר, על תצוגת האופנה של אילנה אפרתי", זמנים מודרניים, 6 במרץ 1995.
 יעל טבת, "מדויק וענייני, כמו באירופה. ביקורת תצוגת האופנה של שדרת המעצבים", הארץ, 30 בנובמבר 1994.
 נורית בת יער, "סקסי קלאסי, על מעצבת האופנה אילנה אפרתי", זמנים מודרניים, ידיעות אחרונות, 1 באוגוסט 1990.
 שירה ברויאר, "קפה אספרסו וגברי-נשי, על תצוגת האופנה של אילנה אפרתי בבית השגריר הבריטי", חדשות, 2 ביולי 1989.

 קישורים חיצוניים 


 "מסעות בגארדרובה", הבלוג של אילנה אפרתי

 הערות שוליים 

קטגוריה:מעצבות אופנה ישראליות
קטגוריה:בוגרות תיכון עירוני י"ד (תל אביב)
קטגוריה:בוגרי תיכון עירוני י"ד (תל אביב)
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1957
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1957