Gently Disturbed

Gently Disturbed (בתרגום חופשי: מופרע קלוֹת) הוא אלבום האולפן השמיני של אבישי כהן כמוביל, שיצא באפריל 2008 בהוצאת רזדאז רקורדז, תחילה בישראל ולאחר מכן באירופה וארצות הברית.

Gently Disturbed מציג את הרכב הטריו של אבישי כהן (Avishai Cohen Trio) בגלגולו השני: שי מאסטרו על פסנתר, מארק ג'וליאנה על תופים ואבישי כהן על קונטרבס. בגלגולו הקודם של הטריו הפסנתרן היה סאם בארש, וזו הופעת בכורה של מאסטרו באלבום של כהן. זהו אלבומו הראשון של כהן שבו מנגן הטריו בלבד בכל היצירות באלבום, ואלבום הטריו השני לאחר Continuo, אלבומו האחרון של כהן לפני Gently Disturbed. הטריו החדש המוצג באלבום נצמד לפורמט אקוסטי יותר מגלגולו הקודם: כהן עושה שימוש בקונטרבס בלבד, בקשת או פריטה, ולא נעשה שימוש בגיטרה בס או מקלדת אלקטרונית. הפורמט האקוסטי מדגיש את המרכזיות של הטריו ביצירה על ידי המיומנות הטכנית של הנגנים, כמו גם העובדה ששתיים מהיצירות באלבום הולחנו על ידי שיתוף פעולה של שלושת חברי ההרכב.

האלבום כולל אחת עשרה יצירות אינסטרומנטליות, שתיים מתוכן הן עיבודים אינסטרומנטליים לשירים עממיים, והשאר לחנים מקוריים לאלבום. האלבום זכה לביקורות נלהבות ברחבי העולם, והוא האלבום הנמכר ביותר של אבישי כהן.

 רשימת השמעה 

Seattle, הפותחת את האלבום, היא קטע קצר, נוגה ומאוד מלודי, במשקל ואלס, עם מהלך הרמוני ארוך מרוב הלחנים של כהן באלבום. הקטע מכיר שינויי סולמות, אך בסופו הוא נמצא בסולם דו מינור. שיר זה נחשב לאחד הלהיטים הגדולים של כהן.

Chutzpan (מעברית, "חוצפן") היא קטע עליז עם מבנה קצב מורכב ביותר, עם משקל אי סימטרי הניתן לחלוקות שונות (למשל, תיבה במשקל 6/4 המצורפת לתיבה במשקל 5/8. זו מן אפשרויות החלוקה הבסיסיות ביותר הבאות לידי ביטוי ביצירה) כ"משקלים מקבילים" (ראו להלן). כמו השיר הקודם, שיר זה גם הוא בסולם דו מינור. שם השיר נבע מכך שכאשר שמע כהן את נגינתו של הפסנתרן בטריו מאסטרו הצעיר (הוא היה אז בן 20), הוא נדהם מנגינתו וחשב שדרוש "חוצפה" לנגן כל-כך טוב בגיל כל-כך צעיר, ולכן קרא כהן לשיר "חוצפן".

Lo Baiom Velo Balyla הוא עיבוד אינסטרומנטלי ללחן העממי של השיר העברי באותו השם, "לא ביום ולא בלילה", שנכתב על ידי חיים נחמן ביאליק. העיבוד שומר על משקל הוואלס כמו בלחן המקורי, אך מאופיין בסגנון בלדה נוגה. זהו אחד משני העיבודים היחידים באלבום (יחד עם Puncha Puncha) שאינם מבוססים על לחנים מקוריים, ואחת מהדוגמאות הרבות לעיבודיו יוצאי הדופן של אבישי כהן לשירים מן הזמר העברי והמסורת הארצישראלית. הביצוע הזה נכתב בסולם סול מינור, אך בניגוד לציפייה שהוא יסתיים בסולם סול מינור, השיר מסתיים באקורד פה מינור, עם התו סול במנגינה. בשיר מאלתרים כהן ומאסטרו.

Pinzin Kinzin היא אחת משתי היצירות באלבום (יחד עם Eleven Wives) שנכתבו בשיתוף פעולה של שלושת חברי הטריו. היא כוללת מהלך הרמוני פשוט שנועד לשרת מבנה קצב מורכב (ראו ניתוח להלן). השיר נכתב בסולם מי מינור, אבל כמו בשיר הקודם, במקום להסתיים בסולם מי מינור, השיר מסתיים בדרגה הרביעית של הסולם, לה מינור. בשיר מאלתר מאסטרו. שם השיר קשור לביט בוקס ששי מאסטרו נהג לעשות, וכהן פיתח נגינה ממנו.

Puncha Puncha הוא עיבוד אינסטרומנטלי לשיר הלדינו באותו השם, ואחד מעיבודיו הנוספים לשירי לדינו המייצגים את שורשיו הספרדיים של כהן מצד אמו. לעומת עיבוד השיר בגרסתו האינסטרומנטלית, במקביל להפקת האלבום Gently Disturbed הקליט כהן את אלבומו הישראלי שעות רגישות שראה אור באותה שנה, ובו נכללה גרסה של Puncha Puncha עם שירת הלדינו, בביצועה של אמו של כהן, אורה. לימים ביצע כהן בעצמו (בתפקיד השירה) גרסה ווקאלית של השיר, במסגרת סבב ההופעות Avishai Cohen With Strings. השיר נכתב גם הוא בסולם מי מינור, אך הוא מסתיים בסולם מי מז'ור.

Eleven Wives נכתבה על ידי הטריו, ולמרות המבנה ההרמוני המורכב ממודוסים מערביים, היא מציגה, בעיקר דרך סגנון המלודיה והתופים, מאפיינים ערביים בולטים. השם (בתרגום חופשי: "אחת עשרה נשים") רומז על המשקל המורכב של היצירה המורכב מאחת עשרה פעימות, וככל הנראה גם מהווה רמיזה לאחת עשרה נשותיו של מוחמד היוצרת קישור סגנוני עם התרבות הערבית. השיר נכתב בסולם לה מינור, ובמהלך השיר הוא עובר גם לסולם סול דיאז מינור. שיר זה הוא השיר המושמע ביותר באלבום, והוא אחד הלהיטים הכי גדולים של כהן.

Gently Disturbed, נעימת הכותרת, ממוקדת במהלך הרמוני שבו בולטת סקוונצה טונאלית בירידה של חצאי טונים, הרמוניה שמייצרת דיסוננסים חזקים במעברי האקורדים כיוון שאינם קרובים למודוס משותף. היצירה שונה למדי מרב היצירות באלבום, הן מפאת המיקוד בהרמוניה והדיסוננסים החזקים, והן מפאת מבנה הקצב הפשוט שלה. למרות זאת, שמה לפי כהן הולם את שאר הקטעים, שכן:  השיר נכתב בסולם סי מינור.

The Ever Evolving Etude היא המשך פיתוח רעיוני שהחל ביצירה Etude באלבום Unity והמשיך ב-The Evolving Etude באלבום Lyla. תכונת מפתח שלה היא מבנה קצב במשקל 6/4 המבוסס על שלוש תיבות במשקל 4/4. מאפיין זה מנוצל לפרקים גם ביצירות אחרות, כמו Variations in G Minor, Umray ו-Structure in Emotion. השיר כמו שירי הEtude הקודמים, גם הוא בסולם דו מינור. ב-2024, באלבום של כהן "Brightlight" כהן הוסיף עוד ,Etude (The Ever And Ever Evolving Etude)

Structure in Emotion היא יצירה מורכבת המתחילה בתנועה רגועה עם מהלכים הרמוניים ארוכים האופייניים למוזיקה קלאסית, וממשיכה בפיתוח של אוסטינטו מלודי שמתפתח לשינויים במבני המקצב. Structure in Emotion הוקלטה לראשונה באלבום Lyla בביצוע סולו לפסנתר (על ידי כהן). כאן היא מופיעה בעיבוד לשלישיית פסנתר (כהן בתפקיד הבס ומאסטרו בתפקיד הפסנתר כמו בשאר האלבום) בביצוע מורחב. בגרסת הסולו ב-Lyla היצירה מסתיימת במתח, עם הרמוניה המבוססת על סולם מינורי (לה במול מינור). בגרסת הטריו, היצירה ממשיכה עם קטע אלתור לקונטרבס, ולאחריו המתח נפתר עם מעבר הרמוני לסולם מז'ורי (לה במול מז'ור).

 המשתתפים באלבום 
 אבישי כהן – קונטרבס
 שי מאסטרו – פסנתר
 מארק ג'וליאנה (Mark Guiliana) – תופים

 מאפיינים מוזיקליים 
לסגנון של Gently Disturbed הרבה משותף עם עבודותיו הקודמות של כהן. כהן התבלט כיוצר ג'אז המשלב השפעות של מוזיקת עולם ובפרט מאפיינים מזרח-תיכוניים, והתכונה הזו נוכחת גם באלבום הזה. עם זאת, ההרכב האקוסטי של פסנתר-קונטרבס-תופים, הרכב המאפיין במובהק את הג'אז המערבי המסורתי, ונשמר בטהרתו בכל האלבום, מקנה לו ככל הנראה את הצליל המערבי ביותר באלבומיו של כהן. אך למרות הצליל המערבי, הרכיבים המזרח תיכוניים באים בחלק מהיצירות לידי ביטוי באמצעות הלחנים, ושיא נוכחותם הוא ביצירה Eleven Wives עם רכיבים ערביים בולטים.

למרות השיוך הגס תחת סוגת הג'אז, סגנון האלבום אינו משקף את הג'אז המסורתי, שכן למרות המשותף, המבנים ההרמוניים והקצביים של היצירות לרוב לא מתאימים לתבניות המקובלות בג'אז (ראו גם על הקושי בהגדרת הסגנון אצל הביקורות). גם באלבום זה מתבלטת גישת ההלחנה של כהן הממוקדת במבני קצב מורכבים, וזאת לעומת הרמוניה פשוטה יחסית לקצב או בהשוואה לג'אז המודרני בדרך כלל. רפרטואר ההלחנה של כהן היה ידוע במיקוד העז במאפיינים קצביים, ובשימושיו האינטנסיביים במשקלים מורכבים ופוליריתמיקה, עוד מאלבומיו הראשונים ביותר. עם זאת, דווקא הרכב הטריו המצומצם והאקוסטי הוא שמעניק הדגשה רבה לייחודיות הקומפוזיציונלית של כהן באלבום.

ההרמוניה לרוב ממוקדת בסולם הדיאטוני ומאופיינת בסגנון מודאלי או פולק, ושואבת השראה מהמוזיקה הקלאסית הרומנטית או מההרמוניה בשירי ארץ ישראל. ברב הלחנים המקוריים התבניות ההרמוניות קצרות ורפטטיביות. מהלכים הרמוניים מורכבים, אקורדים חריגים, או תבניות הרמוניות נפוצות בג'אז – באלו נעשה שימוש נדיר בלבד. הקצב עשיר במאפיינים רבים, חלקם במורכבויות המשקל המהוות חלק מהותי מהזהות של הלחנים, וחלקם באמצעים לגיוון הביצוע.

 ניתוח קצבי של Pinzin Kinzin 
אחד מהמאפיינים האידיוסינקרטיים בהלחנה של כהן הוא השימוש ב"משקלים מקבילים". אלו הן שתי מערכות קצב, שני משקלים שונים הפועלים זה במקביל לזה ומשכם זהה, אך בניגוד למקרים נפוצים של פוליריתמיקה – הם נחלקים לאותן יחידות-יסוד, כך שיסוד משותף זה מאפשר מעבר חופשי ממערכת קצב אחת למערכת השנייה. מאפיין כזה נמצא ביסוד ההלחנה, כך שהוא פעיל לכל אורך היצירה. דוגמה לכך אפשר לראות ביצירה Pinzin Kinzin.

משך הפעימות העיקריות ב-Pinzin Kinzin מופיע ביחס הבא: {4:5:4:5:4:5:5}. נדגים זאת על ידי קו הבס העיקרי ביצירה (המורכב משני רצפים של {4:5:4:5:4:5:5}), כאשר היחס מיוצג בקבוצות של :

סימון הולם של המשקל, שייצג את הפעימות, יהיה על ידי רצף של משקלים משתנים, כך:

זהו המשקל הדומיננטי ביצירה, המכתיב רב הזמן את תפקיד הבס והליווי בפסנתר. מספר הפעימות העיקריות ברצף אחד הוא 7, אבל סכום הסמיקוויבר
ברצף כזה (4+5+4+5+4+5+5) הוא 32, כלומר מתחלק ב-4. אם נכתוב את אותם התווים לעיל במשקל הסטנדרטי והפשוט של ארבעה רבעים (4/4) נקבל:

אין זה מקרי שסכום יחידות היסוד (שהן סמיקוויבר), מתחלק ב-4, שכן המשקל הפשוט של ארבעה רבעים הוא המשקל המקביל ביצירה, ומודגש בה לכל אורכה במקביל על ידי תפקיד התופים (כל רבע שני מסומן בדרך כלל על ידי הסנייר). כך למעשה מתקיימים שני משקלים שונים במקביל המבוססים על אותה יחידה יסודית - הסמיקוויבר. משקל ארבעת הרבעים (4/4) הפשוט והנפוץ מהווה את המסגרת הקצבית של היצירה למרות שנוכחותו מוחלשת ולכאורה משנית, ואילו המשקל המורכב (מחרוזת של 4/16,5/16,4/16,5/16,4/16,5/16,5/16) הוא הדומיננטי ביצירה, כשלמעשה הוא מושתת במסגרת המשקל הפשוט. במשקל המורכב יש 7 פעימות בעלות משכים משתנים, אולם הפרשי המשכים הוא לכל היותר סמיקוויבר, כלומר, יחידה מאוד קטנה, ולכן עלולה להפוך זניחה והיעדרה עשוי להיתפש כתוצאה של נגינה חופשית, השהייה לצורך יצירת מתח שמפוצה. כך המערכת הקצבית של Pinzin Kinzin עשויה ליצור אשליה שמדובר במשקל מורכב מסוג 7/4 או 7/8, כשלמעשה מדובר בחלוקה מורכבת בהרבה, אך במסגרת פשוטה יותר.

להלן המחשה של הימצאות שני המשקלים במקביל זה לזה. תחילה מושמע רצף של המשקל המורכב בו על רקע יחידות היסוד (הסמיקוויבר, המסומן כאן על ידי היי האט) בולטות הפעימות של המשקל הדומיננטי (מסומן כאן על ידי סנייר). מיד לאחריו מושמע הרצף פעם נוספת, ובו במקביל נשמע גם כל רבע (מסומן כאן על ידי משולש). הרבעים הם למעשה הפעימות של המשקל המקביל והפשוט.

הקטע בהמחשה הבאה הוא חלק אופייני ליצירה, בו הבאס וליווי הפסנתר (יד שמאל) מנגנים את המשקל העיקרי והמורכב, ואילו המלודיה (יד ימין בפסנתר) והתופים מנגנים באותו זמן את המשקל הפשוט.

הקיום המקביל של שני המשקלים נמשך לאורך כל היצירה, ואף שכל תפקיד כפוף בדרך כלל למשקל מסוים ברב הזמן, המעבר בין המשקלים יכול להיעשות באופן חופשי, במיוחד במלודיה ובקטעי הסולו.

מאפיין כזה של "משקלים מקבילים" קיים באופן בולט גם ב-Chutzpan, היצירה בעלת המבנה הקצבי המורכב ביותר באלבום.

 מהדורת הויניל 

במאי 2010 הכריזה Razdaz Recordz על הפקת מהדורה מיוחדת של האלבום Gently Disturbed בתקליט ויניל. מהדורת הויניל כללה שבע מתוך אחת עשרה הרצועות במקור, ובנוסף אליהן רצועת בונוס בשם Young Maestro.

תחילה הייתה זו מהדורה מוגבלת, ובאותה שנה הופקו 1000 עותקים בלבד. בקרב הרוכשים וחובבי הויניל ("אודיופילים") נרשמה ביקורת נוקבת על האיכות הטכנית של הפקת תקליט הויניל. למרות זאת העותקים אזלו במהרה והביקוש נמשך. בנובמבר 2013, רזדאז רקורדז שחררה שוב את מהדורת הויניל לרכישה.

Young Maestro, רצועת הבונוס של מהדורת הויניל שגם היא הולחנה על ידי כהן, הוקלטה באותה סדרת הקלטות מקורית של האלבום בספטמבר 2007 אך לא נכללה בו. שמה הוא מחווה לפסנתרן הטריו החדש והצעיר, שי מאסטרו, בן 20 בעת הקלטת האלבום. היצירה לא נכללה באלבום המקורי, אך כיום מלבד מהדורת הויניל היא נוספה גם לכמה גרסאות דיגיטליות של האלבום המבוססות על מהדורת התקליטור המקורית, ובתקופה מסוימת הייתה זמינה להורדה חופשית באתר רזדאז רקורדז.

 ביקורות והשפעה תרבותית 

Gently Disturbed גרר תגובות נלהבות ברחבי העולם, וזכה לביקורות אוהדות מאוד. מבין מבקרי המוזיקה היו שהתקשו להגדיר את הסגנון המוזיקלי של האלבום, או אף טענו שאינו ניתן להגדרה תחת ההגדרות המסורתיות בג'אז, ועל כן תיארו אותו כאחד מגילויי החדשנות בג'אז המודרני ועדות לכך שסגנונות המוזיקה ממשיכים להתפתח. המאפיינים המוזיקליים של האלבום, ובפרט השימוש הבלתי שגרתי בקצבים מורכבים, תוארו בביקורות בין גישה מורכבת הדורשת מן המאזין פתיחות מחשבתית ואוזן קשובה, ובין מוזיקה מאתגרת אך עם זאת "זמינה" למאזין, כאשר אותה זמינות היא תכונת מפתח. Gently Disturbed אכן עורר התעניינות גם מצד מאזינים שאינם נמנים בדרך כלל מבין חובבי הג'אז. האלבום נכלל בין 15 אלבומי הג'אז הטובים ביותר של שנת 2008 באתר PopMatters ובין 10 אלבומי הג'אז הטובים לאותה שנה באתר העיתון Washington City Paper.

להקת ג'אז גרמנית צעירה בשם Gently Disturbed, שחבריה הושפעו עמוקות מהמוזיקה של כהן, קרויה על שם האלבום. לרב היצירות באלבום הוקלטו ביצועי חובבים רבים (באתר YouTube למשל קיימים עשרות ביצועים שונים).

נכון לשלהי 2013, Gently Disturbed הוא האלבום הנמכר ביותר של אבישי כהן. האלבום נחל הצלחה בולטת בצרפת, הצלחה שהובילה להחתמתו של כהן בחברת התקליטים היוקרתית בלו נוט, תחתיה הוציא את שלושת אלבומיו הבינלאומיים הבאים (Aurora, Seven Seas ו-Duende).

 לקריאה נוספת 

 קישורים חיצוניים 

 דף האלבום באתר הרשמי של אבישי כהן
 ביקורת באתר JazzTimes
 ביקורת באתר All About Jazz מאת פרדריק ברנס
 ביקורת באתר All About Jazz מאת אנדרו ולז
 ביקורת באתר PopMatters
 ביקורת באתר Jazz Police
 ביקורת באתר Bass Musician Magazine
 ביקורת באתר ALLMUSIC
 ביקורת באתר יוסמיוזיק 
 ביקורת באתר Washington City Paper
 ביקורות נוספות:  , , , , , 
 ג'ון גולדסבי, Avishai Cohen : Global Player, באתר המגזין BassPlayer, 1 ביולי 2010 – סקירה ביוגרפית של אבישי כהן עם קטעי ריאיון עם כהן ושאר חברי הטריו, הכוללת התמקדות ב-Gently Disturbed
 בראד צ'סמן, Ear-Tickler: “Eleven Wives”, באתר bradcheeseman.com, 17 בדצמבר 2012

 הערות שוליים 

קטגוריה:אלבומי אבישי כהן
קטגוריה:אלבומים בעברית