סרבנות מיסים

התנגדות למיסים היא סירוב לשלם מיסים מתוך התנגדות לממשלה שמטילה את המיסים (למשל, במקרה של שלטון זר), או למדיניות הממשלה, או התנגדות מוחלטת למיסים. סרבנות מיסים היא צורה של פעולה ישירה, ואם היא מפירה חוקים או תקנות שנוגעים למיסים, היא צורה של מרי אזרחי. דוגמאות למאבקים שכללו סרבנות מיסים הן צעדת המלח שהוביל מוהנדס קרמצ'נד גנדי, ומאבקים מסוימים למען זכות בחירה לנשים.

סרבנות מיסי מלחמה היא הסירוב לשלם חלק או את כל המיסים שמיועדים למימון מלחמה, והיא סוג של התנגדות לא אלימה. סרבנות מיסי מלחמה יכולה להתבצע בידי סרבני מצפון, פציפיסטים, או כאלה המוחים נגד מלחמה מסוימת. כאשר רק חלק ממס הכנסה מופנה לשימוש צבאי, סרבני מיסי מלחמה יכולים להימנע או לסרב לשלם חלק או את כל מה ההכנסה. למשל, יש כאלה שיבחרו להימנע מלשלם מס על ידי כך שיחיו חיים פשוטים מתחת לסף מס ההכנסה.

בארצות הברית נהוג להבחין בין מוחי מיסים , המאמינים שחוקי המס (או חלקם) מנוגדים לחוקה, או בלתי תקפים מסיבה אחרת, ובין מתנגדי מיסים , שמסרבים לשלם מיסים (או חלק מהמיסים) מסיבות שונות אך לא מתוך אמונה שחוקי המס הם בלתי חוקתיים או בלתי תקפים.

היסטוריה
ממוזער|שמאל|250px|איכרים מצריים משלמים את מסיהם בעבודות כפייה במהלך עידן הפירמידות
הצורות העתיקות והנפוצות ביותר של מיסים היו הקורווה והמעשר כספים, שתיהן היו קיימות מראשית הציוויליזציה. הקורווה היו עבודות כפייה שהוטלו מטעם המדינה על איכרים שהיו עניים מדי מכדי לשלם מיסים ("עבודה" בספרות מצרים העתיקה היא מילה נרדפת למיסים).

מאחר שמיסוי נתפש לעיתים קרובות כמדכא, ממשלות תמיד נאבקו בסרבנות מיסים. סרבנות מיסים הייתה חלק משמעותי בנפילת אימפריות רבות, כגון: מצרים העתיקה, האימפריה הרומית, האימפריה הספרדית והאימפריה האצטקית.

דיווחים על סרבנות מיסים קבוצתית כוללים את סירוב הקנאים לשלם מס גולגולת במהלך המאה ה־1, דבר שהגיע לשיאו במרד הגדול. אירועים היסטוריים נוספים שכללו סרבנות מיסים הם המגנה כרטה, המהפכה האמריקאית והמהפכה הצרפתית.

מיאוס ממיסוי שנחשב ללא צודק היה הרקע לפעולת ההתנגדות שזכתה לכינוי "מסיבת התה של בוסטון". אותו מקרה בדצמבר 1773 נחשב לאירוע מכונן שהוביל למלחמת העצמאות האמריקנית.
ממוזער|שמאל|250px|"מסיבת התה של בוסטון", 16 בדצמבר 1773
סרבני מיסי מלחמה לרוב מדגישים את הקשר בין מס ההכנסה למלחמה. בבריטניה מס ההכנסה הונהג ב־1799, בשביל לשלם על כלי נשק ואספקה בהכנה למלחמות הנפוליאוניות, בעוד שהממשלה הפדרלית של ארצות הברית הטילה מס הכנסה לראשונה ב־1861, בשביל לשלם על מלחמת האזרחים האמריקנית.

תפישות ומטרות
שמאל|ממוזער|הנרי דייוויד תורו, מחבר הספר אי־ציות אזרחי
סרבני מיסים באים ממגוון רקעים רחב וממגוון אידאולוגיות ומטרות רחב באותה מידה. לדוגמה, הנרי דייוויד תורו וויליאם לויד גאריסון שאבו השראה מהמהפכה האמריקנית והפציפיזם של אגודת הידידים. חלק מסרבני המיסים לא מוכנים לשלם מיסים מאחר שהמצפון שלהם לא מאפשר להם לממן מלחמות, ועוד אחרים לא משלמים מיסים כחלק מניסיון לבצע הפיכה של הממשל.

ישנם סרבני מיסים המבצעים פעולות אלימות כגון ג'ון אדמס ופציפיסטים כגון ג'ון וולמאן; קומוניסטים כגון קרל מרקס וקפיטליסטים כגון ויויאן קלמס; אקטיביסטים התומכים באי אלימות כגון אמון הנסי, ומנהיגי תנועות לשחרור כגון מוהנדס גנדי.
ממוזער|ימין|לב טולסטוי, הוגה דעות אשר תמך בסרבנות מיסים
לב טולסטוי, אנרכיסט נוצרי, הפציר במנהיגי הממשל לשנות את תפישתם וגישתם ביחס למלחמות ולמיסים:

שיטות

כדוגמה למספר השיטות העצום לסרבנות מיסים, להלן מוצגות מספר דרכים, חוקיות ולא חוקיות שסרבני מיסים משתמשים בהן:

חוקיות
תשלום תחת מחאה
ישנם אזרחים המשלמים את מסיהם, אבל מצרפים מכתבי מחאה לטופסי המיסים. דרך אחרת למחות היא כתיבת ההמחאה על גבי מושב אסלה או על טיל דמה. אחרים משלמים בדרך שיוצרת אי נוחות לאוספי כספי המיסים, לדוגמה, בתשלום כל סכום המיסים במטבעות בעלי ערך נמוך. השיטה האחרונה יעילה פחות במדינות בעלות הגבלה על כמות הכסף המזומן בעסקה אחת, כגון אנגליה, בה מותר לשלם לכל היותר עשרים מטבעות פאונד אחד.

שינוי אורח החיים
שמאל|ממוזער| אשמורת השלום בבית הלבן, התחילה בידי תומאס ב־1981 ונתמכה בידי סרבן המיסים אלן תומאס
סרבני מיסים מסוימים משנים את סגנון חייהם כך שיהיו חייבים למדינה פחות מיסים. למשל, כדי להימנע מלשלם מיסי צריכה על אלכוהול, סרבן מיסים יכול לייצר בביתו משקאות אלכוהוליים מסוימים, כגון יין ובירה. כדי להימנע ממיסים על דלק, אדם יכול להשתמש בטכניקות מיחזור. כדי להימנע ממס הכנסה, אדם יכול להוריד את רמת הכנסתו מתחת לסף מס ההכנסה, על ידי אימוץ חיים פשוטים. לדוגמה, אדם בישראל לא משלם מס הכנסה אם הכנסתו היא מתחת למשכורת מינימום חודשית.

התנגדות למלחמה הובילה מספר אנשים להוריד את רמת הכנסתם מתחת לסף מס ההכנסה על ידי אימוץ סגנון חיים פשוט. אנשים אלה מאמינים כי ממשלתם מעורבת בפעולות לא מוסריות, לא אתיות או הרסניות כגון מלחמה, ותשלום מיסים מממן פעולות אלה.

בלתי חוקיות
התחמקות
סרבן מיסים יכול להחליט להוריד את סכום המיסים אותו הוא משלם דרך התחמקות לא חוקית מהתשלום. לדוגמה, דרך אחת להימנע מתשלום מס הכנסה היא לעבוד רק עם כסף מזומן, ובכך להימנע מידיעת רשויות המיסים על ההכנסה.

בחירת נמען המס
חלק מסרבני המיסים מסרבים לשלם את כל או חלק ממיסיהם, אבל לאחר מכן תורמים תרומה שוות ערך לצדקה. בכך הם מראים כי סרבנות המיסים שלהם לא נובעת ממניעים אנוכיים ושיש להם את הרצון לתרום לטובת הכלל. למשל, ג'וליה באטרפליי היל סירבה לשלם סכום של כ־150,000$ במיסים פדרליים, ותרמה את הסכום הזה לתוכניות בתי ספר, אומנויות ותרבות, גנים ציבוריים, תוכניות תמיכה באינדיאנים, תוכניות חלופיות למאסר ותוכניות לשמירה על איכות הסביבה. היא אמרה:

קבוצות מסוימות בארצות הברית עובדות כעת על ניסיון להפוך את סרבנות המיסים המשמשים למלחמה לחוקית.

סירוב לשלם מיסים מסוימים
חלק מסרבני המיסים מסרבים לשלם רק חלק מהמסים, מסיבות שונות כגון חוסר הסכמה עם אופן השימוש במס, הסיבות לאיסופו או כי קל יותר לסרב לשלמו. למשל, בארצות הברית חלק גדול מסרבני המיסים מסרבים לשלם את המס הפדרלי על טלפון. המס הוצא לפועל בשביל המלחמה בספרד והועלה בזמני מלחמה. הדבר הפך את המס למושא סימבולי המשמש דוגמה למיסי מלחמה.

סירוב לשלם
הצורה הכי דרמטית ומאפיינת של סרבנות מיסים היא הסירוב לשלם מס, בין אם בהתעלמות שקטה מההודעה על המס ובין אם בהכרזה על אי התשלום שלו. חלק מסרבני המיסים מסרבים לשלם רק חלק מהמס. למשל, סרבני מיסי מלחמה מסוימים מסרבים לשלם אחוז מהמיסים שלהם הזהה לאחוז אותו המדינה מוציאה על הוצאות צבאיות. אחרים יכולים לא לשלם או לשלם סכומים סמליים, כמו בארצות הברית, בה סרבני מיסים מסוימים משלמים או לא משלמים 17.76%/17.76$ (סמלי לשנת הקמת ארצות הברית, 1776) או 10.40%/10.40$ (כמו מספר הטופס 1040 בו הממשלה בארצות הברית משתמשת להודעה על מס הכנסה).

ראו גם
 השתמטות ממס
 מרד מיסים
 סרבנות

קטגוריה:אנרכיזם
קטגוריה:מיסים
קטגוריה:מרי אזרחי
קטגוריה:דרכי מחאה