מעאלם פי א-טריק

מעאלים פי א-טריק (בערבית: معالم في الطريق, פירוש: "אבני דרך"; תורגם לעברית בשם מניפסט האסלאם הרדיקלי - ציוני דרך) הוא ספר קטן שיצא לאור בשנת 1964 על ידי האסלאמיסט המצרי סייד קוטב. הספר משרטט תוכנית וקורא לפעול להחלה קפדנית של חוקי האסלאם בארצות ערב, מתוך מטרה להיאבק בג'אהיליה שאליה שוקע העולם ובפרט זה המתיימר להיות מוסלמי.

הספר הוגדר כאחת מהעבודות המשפיעות ביותר בערבית במחצית השנייה של המאה ה-20, הוא ככל הנראה  המפורסם והמשפיע ביותר של קוטב, ואחת מהעבודות האסלאמיות המשפיעות ביותר שנכתבו. הספר אף מהווה מניפסט, לאידאולוגיה המכונה קוטביזם.

מבקרים מאוחרים יותר שיבחו את הספר כבעל השראה אשר נכתב על ידי גיבור וקדוש, אך אחרים הגדירוהו כלא הגיוני, אפוף רחמים עצמיים, פרנואידי, וככזה שהשפיע רבות על הטרור האיסלאמי. הספר תורגם לאנגלית, וגם לעברית, ויצא בהוצאת הספרים "רסלינג", תחת השם "מניפסט האסלאם הרדיקלי - ציוני דרך".

היסטוריה
מעאלים פי א-טריק מייצג את  המהפך והדרך שעבר קוטב, מסופר ומבקר מודרני, לאקטיביסט איסלאמי, ובסוף למהפכן ותאורטיקן. הספר נכתב בעת שהות קוטב בכלא כשריצה בו 10 שנות מאסר, לאחר שהואשם בקשירת קשר כנגד המשטר המצרי בהנהגת גמאל עבד אל נאצר, וראה אור בשנת 1964. ארבעה פרקים מתוך הספר נכתבו  במקור בשביל ספרו הקודם פי ט'לאל אלקוראן(בצל הקוראן).

פחות משנה לאחר צאת הספר נעצר שוב קוטב בעוון  קשירת קשר. קטעים מהספר שימוש להפללתו, הוא נמצא אשם בדין, ונגזר להוציאו להורג בתלייה. קוטב הוצא להורג בשנת 1966, ומוות זה הפך אותו לשהיד בעיני מוסלמים רבים. הספר הפך לרב-מכר, והופץ באופן נרחב ברחבי העולם דובר הערבית. הספר יצא בלפחות 2,000 מהדורות.

תוכן
בספר מציג קוטב "אבני דרך" והדרכה, להחייאת האסלאם ממצבו הנוכחי, אותו הוא רואה כצועד ל"הכחדה".
שריעה
על פי קוטב רבים בעולם המוסלמי, רואים את הקוראן כתרבות ומידע נרכשים, המהווים בעיקר מקור השראה ואסמכתה בדיונים אקדמיים ובכלל. משמעות זו של הקוראן מחמיצה את המשמעות האמיתית של הקוראן שהיא שינוי חברתי, המעביר את האדם משעבוד אצל בני אדם אחרים, לעבדות אצל אללה.

קוטב כותב כי במספר קהילות מוסלמיות נכחד האסלאם ואנשיו חזרו לג'היליה, בגלל שאנשיו שכינו עצמם מוסלמים נכשלו, ולא נהגו על פי השריעה.

על פי קוטב, קיום השריעה אינו רק חשוב, אלא הכרחי ומהווה חלק בסיסי בהגדרת המוסלמי, ואף יותר חשוב מעצם האמונה, משום שעל פי השריעה הציות לחוקיה בפועל, הוא האמונה. משמעות תפיסה זו היא שלמוסלמי לא רק שאסור להאמין באלוהות אחרת מלבד אללה, אלא גם אסור לו לבצע כל פעולת סגידה וציות לאלוהות אחרת. משום כך אסור לציית לאנשי דת מדתות אחרות, לפרלמנט, לנשיא, לרשות משפטית של מדינה חילונית, ולכל גוף לא מוסלמי, למרות שהגוף טוען שהוא מכבד את הדת. 

קוטב טוען כי חוקי השריעה אינם רק קוד התנהגותי פומבי אלא "דרך חיים" המבוססת על הכנעה לאללה בלבד, תוך דחיית כל דבר שאינו מוסלמי. דרך החיים כוללת את האמונה עצמה, מערכת ניהול הצדק והחוק, ועקרונות במדע ובאומנות. הקוראן והשריעה מייצגים את החוקים השולטים ביקום, והם נכונים ומדויקים יותר מכל חוק טבע הידוע לאדם, כגון כוח הכבידה וחוקי האלקטרוניקה.

החלת השריעה בארץ תביא ברכה לכל האנושות, והיא מהווה את העירבון היחיד כנגד כל חוסר הרמוניה ומחלוקת. השריעה תביא לשיתוף פעולה בין בני האדם לפיצוח סודות הטבע בדרך קלה, ולשימוש בכל האוצרות המצויים במרחביו.

רק השריעה בראיית קוטב היא המושלמת, וכל דבר שאינו מוסלמי הוא שגוי ונגוע בשחיתות ועצם הימצאותו היא בלתי נסבלת על פי האסלאם. "האסלאם אינו יכול להסכים או לקבל מצב של חצי אסלאם וחצי ג'אהיליה... הערבוב של האמת והשקר הם בלתי אפשריים". קוטב אף דוחה כל ניסיון להידברות עם אנשי הג'אהיליה:  כדי לקדם ולהטיף לאסלאם, מדגיש קוטב כי אין לנסות למצוא דמיון בין האסלאם לתרבות המערב, אותה הוא מגדיר כערימת זבל וזוהמה.

על פי קוטב הניסיון לערב סוציאליזם או לאומיות באסלאם מנוגדת לדעת האסלאם. לטענתו בימים הראשונים של האסלאם מוחמד לא ניסה ליצור שייכות ונאמנות אתנית או לאומית.

קישורים חיצוניים


הערות שוליים

קטגוריה:כתבים אסלאמיים
קטגוריה:ספרות ערבית
קטגוריה:ספרי 1964