אנטוניו גוטרש

אנטוֹניוּ מנואל דה אוליביירה גוטרש (, הגייה: ; נולד ב-30 באפריל 1949) הוא פוליטיקאי פורטוגלי, המכהן מ-1 בינואר 2017 כמזכ"ל האו"ם. בשנים 2005–2015 כיהן כנציב העליון של נציבות האו"ם לפליטים (UNHCR), וקודם לכן כיהן כראש ממשלת פורטוגל (2002-1995) וכנשיא האינטרנציונל הסוציאליסטי.

ביוגרפיה
אנטוניו גוטרש נולד ב-30 באפריל 1949 בליסבון בירת פורטוגל, לווירז'יליו דיאש גוטרש ואילדה קנדידה דה אוליביירה. הוא גדל בליסבון, ובשנת 1971 סיים לימודים בפיזיקה והנדסת חשמל באוניברסיטת ליסבון. הוא החל ללמד באוניברסיטה, אולם בעקבות מהפכת הציפורנים ב-25 באפריל 1974, הפסיק את הקריירה האקדמית שלו ועבר לפוליטיקה.

גוטרש הצטרף למפלגה הסוציאליסטית, ועד מהרה הפך לאחד ממנהיגיה. בשנים 1974–1975 שימש כראש הלשכה לתעשייה. בשנים 1976–1995 כיהן כציר בפרלמנט. בשנת 1992 מונה לראש המפלגה הסוציאליסטית ולמנהיג האופוזיציה מול ממשלתו של אניבל קבאקו סילבה. בספטמבר 1992 מונה לסגן-נשיא האינטרנציונל הסוציאליסטי.

בשנת 1995, לאחר פרישתו של סילבה, ניצחה המפלגה הסוציאליסטית בבחירות הכלליות, וגוטרש נבחר לראש ממשלת פורטוגל ב-28 באוקטובר 1995. ממשלתו הראשונה של גוטרש נהנתה מצמיחה כלכלית במדינה שאפשרה הגברה של שירותי רווחה וביטחון לאומי. בשנת 1999 נבחר גוטרש בשנית לראשות הממשלה, וכן מונה לנשיא האינטרנציונל הסוציאליסטי, תפקיד אותו מילא עד שנת 2005. הוא כיהן גם כנשיא המועצה האירופית מינואר עד יולי 2000.

כהונתו השנייה של גוטרש לא הייתה מוצלחת כקודמתה. המדינה סבלה מנסיגה כלכלית והמפלגה הסוציאליסטית סבלה מסכסוכים פנימיים. בעקבות בחירות בתוך המפלגה הסוציאליסטית בדצמבר 2001, שבהן כוחו של גוטרש נחלש משמעותית, הוא החליט לפרוש מן הפוליטיקה. בעקבות התפטרותו פיזר נשיא פורטוגל ז'ורז'ה סמפאיו את הפרלמנט והכריז על עריכת בחירות חדשות. בבחירות ניצחה המפלגה הסוציאל-דמוקרטית בראשות ז'וזה מנואל ברוזו, ואילו המפלגה הסוציאליסטית חזרה לאופוזיציה.

כראש נציבות האו"ם לפליטים
גוטרש מונה ב-15 ביוני 2005 לנציב העליון של נציבות האו"ם לפליטים (UNHCR - United Nations High Commission for Refugees), לכהונה קצובה של חמש שנים. באפריל 2010 מונה בידי המועצה הכללית של האו"ם לכהונה נוספת בת חמש שנים. ארגון זה מעסיק למעלה מ-7,000 עובדים ב-126 מדינות, ותקציבו השנתי עומד על למעלה מ-5 מיליארד דולר.

בתקופת כהונתו של גוטרש כנציב העליון, נציבות האו"ם לפליטים התמודדה עם מספר אירועים בולטים. גוטרש פעל לסיוע במצוקות הפליטים בקונגו וברפובליקה המרכז אפריקאית, כמו גם רצח העם בדרפור. סוגיה נוספת בה עסק גוטרש היא מצב הפליטים בעקבות מלחמת עיראק. בריאיון בפברואר 2007 לרשת NPR תיאר את סוגיית הפליטים בעיראק בתור משבר הפליטים הגדול ביותר במזרח התיכון מאז שנת 1948. ב-2013, בעקבות מלחמת האזרחים בסוריה קרא גוטרש לסייע כספית למדינות השכנות אשר משכנות פליטים מן המלחמה, בייחוד ירדן ולבנון, באומרו כי סיוע כלכלי זה הוא חיוני עבור הפליטים ובלעדיו ייאלצו המדינות הללו לסגור את הגבולות מסוריה.

כמזכ"ל האו"ם

ב-1 בינואר 2017 נכנס לתפקיד המזכיר הכללי של ארגון האומות המאוחדות, במקומו של באן קי-מון.

ב-12 בפברואר 2026, כחודש לאחר הדיכוי האלים של הההפגנות באיראן (2025–2026) בו נטבחו אלפי עד רבבות מפגינים בידי המשטר האיראני, שלח גוטרש איגרת ברכה לאיראן לציון המהפכה האסלאמית באיראן.

יחסו לישראל
במהלך חודש אוגוסט 2017 ערך גוטרש ביקור, לראשונה, בישראל וברשות הפלסטינית שארך שלושה ימים יחד עם השגריר דני דנון, ובמהלכו נפגש בישראל עם ראש הממשלה בנימין נתניהו, נשיא המדינה ראובן ריבלין ושר הביטחון אביגדור ליברמן, וברשות הפלסטינית עם ראמי חמדאללה וכן ביקר ברצועת עזה בליווי סגן הרמטכ"ל אביב כוכבי. הוא גינה את פעולות חמאס ואמר שישראל נמצאת בסביבה עוינת, אך כקודמיו בתפקיד תקף את בניית ההתנחלויות.

ב 2017 קרא גוטרש להקים מדינה פלסטינית וגינה את הכיבוש הישראלי.

אחרי מבצע בית וגן בתחילת יולי 2023 במחנה הפליטים ג'נין ובעיר ג'נין, גינה גוטרש את המבצע וטען כי "השימוש במתקפות אוויריות לא עולה בקנה אחד עם פעולות אכיפת החוק המוקבלות". כמו כן, אמר שהמבצע הוא "האלימות הקשה ביותר ביהודה ושומרון מזה שנים רבות". בתגובה לדבריו אמר שגריר ישראל לאו״ם, גלעד ארדן: ״טענות המזכ״ל מבישות, רחוקות מהאמת ומנותקות מהמציאות בשטח. פעילות צה״ל בג׳נין התמקדה אך ורק בסיכול טרור פלסטיני רצחני כנגד ישראלים חפים מפשע, ותמוה שמזכ״ל האו״ם 'שוכח' פעם אחר פעם, לציין שהמחבלים הרצחניים - הינם מחבלים פלסטינים".

ב-24 באוקטובר 2023 גינה גוטרש את מעשי הטבח של חמאס, אך הוסיף ש"התקפות חמאס לא התרחשו בוואקום". דבריו פורשו כהצדקה למעשי חמאס ועוררו ביקורת חריפה מצד ישראל וקריאה להתפטרותו. שר החוץ אלי כהן ביטל פגישה איתו במחאה. גוטרש סירב להתנצל, וטען שדבריו סולפו ושהוא לא הצדיק את מתקפת חמאס.

בחודש דצמבר 2023 יזם גוטרש הצבעה על הפסקת אש במועצת הביטחון של האו"ם.

באוקטובר 2024, לאחר המתקפה האיראנית על ישראל שבה שוגרו כ-190 טילים לעבר ישראל, הוציא גוטרש הודעה שלא כללה גינוי ישיר כלפי איראן על ירי לעבר אוכלוסייה אזרחית. זאת, לאחר שגינה בחריפות את התקיפות של ישראל בלבנון, הביע תמיכה בעובדי אונר"א גם לאחר שהתברר כי חלקם היו פעילי חמאס, ולא גינה את התקיפות המיניות שבוצעו על ידי מחבלי חמאס במהלך הלחימה. בעקבות אירועים אלו, הכריז שר החוץ ישראל כ"ץ כי גוטרש הוא "אישיות בלתי רצויה" במדינה. ב-25 באוקטובר גינה גוטרש את הריגת מוחמד אבו עטיוי, עובד אונר"א שפיקד על הטבח במיגונית המוות בצומת רעים.

בינואר 2024, לראשונה מאז שנכנס לתפקידו, גוטרש לא הוזמן לטקס הזיכרון השנתי לשואה בבית הכנסת פארק איסט סייד בניו יורק. בינואר 2025 נמנע מלהגיע לטקס יום השואה הבינלאומי, למרות שהוזמן.

משפחתו
בסוף שנת 1974 נישא גוטרש ללואיזה אמליה גימראש אי מלו, ולזוג נולדו שני ילדים. אשתו מתה מסרטן בינואר 1998.

באפריל 2001 הוא נישא שנית, לקתרינה מרקש דה אלמיידה ואש פינטו.

הוקרה
1996 - עיטור מסדר הצלב הדרומי של ברזיל - אביר הצלב הגדול
1997 - עיטור מסדר ההצטיינות של הרפובליקה של פולין עם צלב גדול
2001 - עיטור מסדר ההצטיינות של הרפובליקה של איטליה - בדרגת אביר הצלב הגדול
2002 - עיטור מסדר השמש העולה של יפן עם סרט גדול
2019 - פרס קרל הגדול מטעם העיר אאכן.
2020 - פרס תאודור הרצל מטעם הקונגרס היהודי העולמי על כך שהצטייר כ"ידיד אמיתי ומסור של העם היהודי ושל מדינת ישראל" שהיה "קול ההגינות והצדק שמדינת ישראל והעם היהודי קיוו לו באו"ם במשך זמן רב מאוד"
2024 - אזרח של מזרח טימור
קיבל תואר דוקטור לשם כבוד מהאוניברסיטאות ביירה (2010), מייג'י (2014), קרלטון (2016), קוימברה (2016), האוניברסיטה האירופית של מדריד (2016), דרום קרוליינה (2017), קיימברידג' (2021), האוניברסיטה הלאומית קורודבה (2022), אוניברסיטת סטון הול (2022)

קישורים חיצוניים




 על אנטוניו גוטרש באתר נציבות האו"ם לפליטים 

הערות שוליים

קטגוריה:ראשי ממשלת פורטוגל
קטגוריה:מזכ"לי האו"ם
קטגוריה:מעוטרי מסדר השמש העולה
קטגוריה:מסדר כוכב רומניה
קטגוריה:מקבלי עיטור מסדר הצלב הדרומי
קטגוריה:מעוטרי מסדר ההצטיינות של הרפובליקה של איטליה
קטגוריה:מקבלי עיטור מסדר ההצטיינות של הרפובליקה של פולין
קטגוריה:ילידי 1949