בחירת מין היילוד

בחירת מין היילוד הוא ניסיון לשלוט במינו של הצאצא להשגת מין רצוי. ניסיון זה יכול להתבצע במספר דרכים, גם לאחר קליטת העובר וגם לפניה.

העדפת מין היילוד
250px|ממוזער|שמאל| היחס בין תינוקות זכרים לנקבות במדינות העולם (צבע אדום וכתום מציין יחס גבוה יותר של בנים)
בתרבויות רבות מעודפים צאצאים זכרים כדי לרשת רכוש, להמשיך את שם המשפחה ולספק תמיכה להורים בגיל מבוגר. במדינות כמו הודו, סין, אינדונזיה ונפאל מועדפים בנים על פני בנות באופן מובהק. ניתן לראות זאת באמצעות יחסי מין של ילדים במדינות שונות. למרות שמבחינה ביולוגית יחס המין של ילדים הוא בסביבות 95 בנות לכל 100 בנים, מספר זה בדרך כלל מתאזן עקב שיעור תמותת תינוקות גבוה יותר של תינוקות בנים. חוקרים טוענים שיחס המינים הצפוי בלידה באוכלוסייה נורמלית הוא בטווח של 103 עד 107 זכרים לנקבות בלידה. עם זאת, במספר מדינות בדרום אסיה, מזרח אסיה והקווקז, יחס המינים של ילדים מעוות בצורה קיצונית. הבעיה חמורה במיוחד בסין ובהודו. העדפת בנים על פני בנות יכולה להיות קשורה למספר סיבות; במדינות אלו טוענים כי העדפת הבן קשורה לגורמים הכוללים: כלכלה, דת ותרבות. הבאת בן מבטיחה שהמשפחות יהיו בטוחות יותר מבחינה כלכלית בכך שלא יצטרכו לספק תשלומי נדוניה. בסין, מדיניות הילד האחד תרמה לחוסר האיזון המיני, בעוד שמערכת הנדוניה בהודו אחראית להעדפת בנים. יתרה מזאת, במדינות שבהן קיימות פרקטיקות מפלות בנוגע לנשים היורשות, בעלות או שליטה בקרקע על פי חוק, הבאת בן מבטיח שהמשפחה לא תצטרך לדאוג מהתוצאות המשפטיות אם משהו יקרה להן. ניתן גם לטעון שהורים במדינות אלו מודעים למצוקה הפוטנציאלית שבתם תיאלץ לסבול במהלך חייה, ולכן מעדיפים ללדת בן כדי לא לראות את בתם סובלת מקשיים כאלה. פעמים רבות ההעדפה הזו של הבן גורמת להרג עוברים נקבה ולבחירת מין לפני הלידה.

על פי סקר של חברת "גאלופ" משנת 2018, הורים אמריקאים מעדיפים בנים בהפרש של 36% עד 28%. התוצאות היו דומות לסקר שנערך בשנת 1941, כאשר האמריקאים העדיפו בן על ילדה בהפרש של 38% עד 24%. ההעדפה הכללית דווחה על ידי גברים, שמתוכם 43% העדיפו בן לעומת 24% שהעדיפו בת. העדפת הבנים על ידי גברים הייתה הבולטת ביותר בקרב גברים בגילאי 18 עד 29. נשים, לעומת זאת, לא הראו העדפה לאף אחד מהמינים, כאשר 31% ציינו כי הם מעדיפים ילדה ו-30% השיבו כי הם מעדיפים בן.

מחקר משנת 2009 באוניברסיטת אלסטר מצא כי קיומה של אחיות, בהשוואה לאחים, יכול לשפר את איכות חייו של מבוגר.

שיטות מדעיות
שיטת אריקסון
שיטת אריקסון, שיושמה לראשונה במסגרת קלינית בשנות ה-70 של המאה ה-20 על ידי ד"ר רונלד ג'יי אריקסון, והיא משתמשת בריכוז גבוה יותר של זרע מהמין הרצוי כדי להגביר את הסבירות להרות את המין הזה. כאשר משתמשים בה כדי להגדיל את הסבירות של הולדת ילדה, מחקרים מראים שהסיכוי הוא בין 70% ל-80%. כאשר משתמשים בה כדי להגדיל את הסבירות לילד זכר, הסיכוי הוא בין 50% ל-75% ילדים זכרים. 

שיטת אריקסון מפרידה בין זרע זכר לנקבה על ידי העברתם דרך עמודה מלאה בחלבון דם, אלבומין בסרום אנושי. כאשר הזרעונים נכנסים לאלבומין בסרום האנושי, ההבדלים במסה בין כרומוזומי X ו-Y מתבטאים כאשר הזרעונים הזכריים הקלים יותר נדחפים עמוק יותר לתוך החלבון מאשר הנקבות שנגררות מטה על ידי משקל ה"רגל" הנוספת של כרומוזום מין X. הבדל זעיר זה יוצר שכבות נפרדות של זרע זכר ונקבה מרוכזות. השכבות של זרע שנבחר הן בריכוז גבוה יותר של מין אחד אך לא טהור. חוסר הטוהר הזה מסביר את הסיכוי של 30% לכישלון בחירת המגדר של שיטת אריקסון.

בהפריה חוץ גופית
לאחר גירוי שחלתי, מסירים ביציות מרובות מהאם. הביציות מופרות במעבדה באמצעות זרע האב בהפריה חוץ גופית. כאשר העוברים מתפתחים באמצעות מיטוזה, הם מופרדים לפי מין. עוברים מהמין הרצוי מושתלים בחזרה ברחם האם. לפני ההפריה בהפריה חוץ גופית, ניתן לבצע ביופסיה גנטית של הביציות המופרות עם אבחון גנטי טרום השרשה (PGD) כדי להגביר את הצלחת ההפריה. ברגע שעובר גדל לגודל של 6-8 תאים, חתך לייזר קטן בקרום הביצית (zona pellucida) מאפשר הסרה בטוחה של אחד התאים. כל תא בעובר מכיל עותק זהה של הגנום של האדם כולו. הסרה של אחד מהתאים הללו אינה פוגעת בעובר המתפתח. לאחר מכן, גנטיקאי חוקר את הכרומוזומים בתאים שחולצו לאיתור פגמים גנטיים ולניתוח מובהק של מין העובר. לאחר מכן, עוברים מהמין הרצוי ועם גנטיקה תקינה מוכנסים בחזרה לאם. 

הפריה חוץ גופית מצליחה יותר משיטת אריקסון, בגלל השליטה המחמירה יותר על מין הצאצאים במעבדה. מכיוון שרק עוברים מהמין הרצוי מועברים לאם, הפריה חוץ גופית מונעת את הסבירות הקטנה הקיימת בשיטת אריקסון של זרע לא רצוי להפרות את הביצית. 
מיון זרע
מיון זרע הוא טכניקה בה ממינים זרע "במבחנה" על ידי ציטומטריית זרימה. מכשיר מאיר בלייזר על הזרע כדי להבחין בכרומוזומי X ו-Y, ויכול להפריד אוטומטית את הזרע לדגימות שונות. בשנת 1986 היה ד"ר גלן ספולדינג הראשון שמיין זרע של בני אדם ובעלי חיים באמצעות ציטומטר זרימה, והשתמש בזרע הממוין להזרעה מלאכותית.
בחוק

בישראל
בישראל ברירת מין העובר למטרה שאינה רפואית היא אסורה, אך בשנת 2005 הוקמה ועדה שמוסמכת לאשרה במקרים יוצאי דופן כאשר היא מתבצעת באמצעות אבחון טרום השרשה בתהליך הפריה חוץ גופית, כך שהעובר המושמד ממילא לא היה יכול לשרוד ללא השתלה ברחם. בחמש שנותיה הראשונות של הוועדה, אישרה הוועדה 27 בקשות של הורים לבחירת מין היילוד, מתוך 377 בקשות שהוגשו. 80% מהפונים מבקשים יילוד זכר. 
בהודו
הודו אסרה על בחירת מין היילוד במטרה להיאבק בעיוות הדמוגרפי שנוצר במדינה, ואסרה על נשים ובני משפחותיהן מניצול טכנולוגיה רפואית כדי להבטיח שיילדו בנים. עם זאת הודים רבים בארצות הברית ובקנדה מבצעים את ההליך שם הוא הוא חוקי.
שיטות עממיות והיסטוריה
יש מגוון רחב של שיטות לבחירת מין היילוד המתבססות על תזונה, זמן ביחס לביוץ אופי יחסי המין ועוד, אשר לא הוכחו כיעילות. אף על פי שחלק מהשיטות נמצאו בלתי סבירות עם שיעור "הצלחה" של 50% בלבד, רבים המשיכו להמליץ עליהם מפה לאוזן.
 בתרבויות קדומות 
המצרים והיוונים האמינו כי מקור הזרע "הזיכרי" מהאשך הימני ואילו הזרע "הנקבי" מקורו בשמאלי. מכאן קשירת או כריתת האשך השמאלי תהיה ערובה להולדת זכר. תאוריה זו החזיקה מעמד עד המאה ה-18.

ביהדות
בתלמוד מובא שגבר המשהה את עצמו בבטן כדי שתזריע אשתו לפני הזרעתו, יהיו בניו זכרים הזרעה זו נתפרשה על ידי הראשונים כמתייחסת להנאת האישה. כמו כן, הרשב"ץ בפירושו למסכת אבות (פ"ג) מציין שזרע האישה הוא ריר שיוצא מרוב תענוג.
לקריאה נוספת
 שחר בן מאיר, הזכות לבחור את מין הילוד שלא למטרות רפואיות, משפט רפואי וביו אתיקה, כרך 5 עמוד 260, 2013

קישורים חיצוניים




הערות שוליים

קטגוריה:רבייה
קטגוריה:אתיקה רפואית