אולימפיאדת טוקיו (2020)

משחקי הקיץ האולימפיים של 2020 היו המשחקים האולימפיים ה-32 בעת החדשה. הם החלו ב-23 ביולי 2021 והסתיימו ב-8 באוגוסט 2021. בהתאם להחלטת הוועד האולימפי הבין-לאומי, שהתקבלה בכינוס ה-125 של הוועד, בבואנוס איירס בשנת 2013, המשחקים נערכו בטוקיו, בירת יפן, שאירחה את האולימפיאדה בפעם השנייה בתולדותיה, אחרי שאירחה את המשחקים האולימפיים בשנת 1964. סה"כ 205 מדינות השתתפו במשחקים. טוקיו אירחה גם את המשחקים הפראלימפיים של 2020.

לאור מגפת הקורונה הוחלט על ידי הוועדה המארגנת של המשחקים והוועד האולימפי הבין-לאומי לדחות את מועד המשחקים בשנה מקיץ 2020 לקיץ 2021. עם זאת, הוחלט כי לא יהיה שינוי בשם המשחקים. הוועדה המארגנת עדכנה במהלך כינוס הוועד האולימפי ה-136 שנערך באופן מקוון כי היא הבטיחה את השימוש בכלל המתקנים עבור המשחקים שנדחו, ופרסמה את לוח הזמנים החדש של התחרויות.

האולימפיאדה התנהלה באופן שונה מתחרויות קודמות, כתוצאה ממשבר הקורונה. הספורטאים חויבו להוריד אפליקציית מעקב מטעם הממשלה ולא הורשו לבקר באתרי תיירות, על המלווים נאסר לשיר ולעודד (מה שבפועל לא קרה). הוועדה המארגנת של המשחקים החליטה במרץ 2021 כי לא תתאפשר כניסה של צופים ממדינות זרות לתחרויות. ב-8 ביולי 2021, הוחלט שהמשחקים יתקיימו ללא קהל.

93 משלחות זכו באולימפיאדה זו לפחות במדליה אחת, יותר מדינות מאשר בכל האולימפיאדות שקדמו לה בהיסטוריה.

המכרז

טוקיו, מדריד ואיסטנבול היו שלוש הערים שהתמודדו במכרז. באקו ודּוֹחַה לא הצליחו להעפיל לשלב הסופי בהתמודדות על האירוח, ואילו רומא פרשה במהלך הקמפיין.

ההצבעה לבחירת המארחת של משחקי הקיץ 2020 התקיימה ב-7 בספטמבר 2013, בקונגרס האולימפי ה-125 בבואנוס איירס, ארגנטינה. בסיבוב הראשון אף עיר לא השיגה רוב של 50% ונוצר שוויון במספר הקולות שקיבלו איסטנבול ומדריד ולכן התקיים סיבוב מיוחד בין שתי ערים אלה, שבסיומו איסטנבול עלתה לסיבוב השני והתמודדה בו מול טוקיו. טוקיו השיגה בסיבוב זה 60 קולות, לעומת 36 שקיבלה איסטנבול וזכתה באירוח המשחקים.

 מכרז עיר האירוח למשחקים האולימפיים 2020 עירמדינהסיבוב 1שובר שוויוןסיבוב 2טוקיו 42 —60איסטנבול 26 49 36מדריד 26 45—

 מתקנים 

23 הרבעים של טוקיו
ממוזער|אולם הספורט הלאומי יויוגי
 האצטדיון האולימפי - טקס הפתיחה והנעילה, אתלטיקה, כדורגל (68,000)
 אולם הספורט הלאומי יויוגי - כדוריד (12,000)
 הגימנסה של מטרופולין טוקיו - טניס שולחן (10,000)
 ניפון בודקאן - ג'ודו (12,000)
 הפורום הבינלאומי טוקיו - הרמת משקולות (5,000)
 ריוגוקו קוג'יקן - אגרוף (10,000)
 טוקיו דום - בייסבול (55,000)

אתרים במטרופליו של טוקיו
ממוזער|טוקיו דום אירח את משחקי הגמר של הבייסבול
 אצטדיון טוקיו - כדורגל, קרב חמש מודרני, רוגבי שביעיות (50,000)
 מועדון קנטרי - גולף (30,000)
 סאיטאמה סופר ארנה - כדורסל (22,000)
 אצטדיון יוקוהמה - בייסבול (30,000)
 מרכז ספורט המים - שחייה (20,000)
 קוליסאום ארייאקה - טניס (20,000)
 ארייאקה ארנה - כדורעף (15,000)
 מרכז ההתעמלות האולימפי - התעמלות (12,000)
 הוולודרום - (6,000)
אינושימה (אנ')- שייט.

אצטדיוני כדורגל
ממוזער|האצטדיון הבינלאומי יוקוהמה אירח את משחקי הגמר של הכדורגל
 האצטדיון הבינלאומי יוקוהמה - 72,000
 האצטדיון האולימפי - 68,000
 אצטדיון סאיטאמה 2002 - 62,000
 אצטדיון טוקיו - 50,000
 אצטדיון מייאגי - 48,000
 סאפורו דום - 40,000

בנוסף תחרויות המרתון התקיימו בסאפורו כ-850 קילומטרים צפונית לטוקיו בתקווה (שהתבדתה בסופו של דבר) למזג אוויר קריר יותר במהלך המרתון שיקל על הרצים.

 השפעת מגפת הקורונה על התחרות 
כשלושה חודשים לפני המשחקים יפן נכנסה למצב חרום לאור המגפה. ורוב גדול מהציבור היפני רצה ביטול או דחייה של המשחקים מחשש להתפשטות המגפה.

בשל מגפת הקורונה המשחקים האולימפיים היו שונים מתחרויות אחרות שהתקיימו עד כה. המשחקים התקיימו ללא קהל, כאשר הזרים היחידים שהותר להם להיכנס ליפן הם המשלחות עצמן, שופטים, אנשים טכניים, חברי הוועד האולימפי הבינלאומי ועיתונאים.

הספורטאים, אנשי המשלחות, השופטים והעיתונאים. היו בתנאי בועה. על הספורטאים נאסר לצאת מהכפר האולימפי למעט לאימונים ולתחרויות. והיה עליהם להיות עם מסכה כל הזמן במרחבים הציבוריים למעט בעת אימון, תחרות, אכילה ושתייה. על ספורטאי שסיים את התחרות היה עד 48 שעות לעזוב את המדינה באופן מיידי. כל הבאים לטוקיו, הן הספורטאים והן העיתונאים, עברו בדיקות קורונה בתדירות גבוהה, וחל עליהם איסור מוחלט לצאת מחוץ למתחמים האולימפיים. בפרט למסעדות ולאתרי תיירות.

מרוץ הלפיד
ממוזער|יושירו מורי ושינזו אבה מציגים את הלפיד האולימפי
סיסמת הפרסום שנבחרה למרוץ הלפיד היא "תקווה מאירה את דרכנו" (Hope Lights Our Way). מטרתה היא לאחד את העם היפני סביב מסרים של תמיכה, קבלה ועידוד איש לרעהו, תוך שיקוף יכולתו של הלפיד האולימפי לקדם שלום ותקווה.

הלפיד עוצב על ידי טוקוג'ין יושיוקה בהשראת פריחת עץ הדובדבן, עם 5 עמודים בצורת עלי כותרת בקצה הלפיד, וגימור בצבע זהב-ורוד. בבניית הלפיד שולבו חלקי אלומיניום ממוחזר שנלקחו מהמבנים הזמניים שנפרסו בשנת 2011 בעקבות רעידת האדמה והצונמי בסנדאי.

מרוץ הלפיד התקיים ביוון ויפן בלבד לאור החלטה של הוועד האולימפי הבינלאומי משנת 2009 שאסרה על קיום המירוץ במדינות שאינן המדינה המארחת. הלפיד הוצת בטקס המסורתי ב-12 במרץ 2020 באולימפיה, יוון. נושאת הלפיד האולימפי הראשון הייתה הקלעית היווניה, אנה קוראקקי, מדליסטית זהב באולימפיאדת ריו דה ז'ניירו, שהעבירה את הלפיד לאתלטית היפנית, מיזוקי נוגוצ'י, אלופת מרתון הנשים באולימפיאדת אתונה בשנת 2004. לאור התפרצות מגפת הקורונה טקס הדלקת הלפיד התקיים ללא קהל ומסלול המירוץ ביוון בוטל.

ב-19 במרץ 2020 הלפיד הוטס מיוון ליפן. ביפן מרוץ הלפיד החל בשלושת המחוזות שנפגעו באופן הקשה ביותר ברעידת האדמה והצונמי משנת 2011, מיאגי, איווטה ופוקושימה, תחת האימרה "להבת ההתאוששות". לאור ההחלטה על דחיית המשחקים בשנה, הלפיד הוצג בפוקושימה במשך חודש שלם ולא שלושה ימים ולאחר מכן עבר לטוקיו. בחודשים ספטמבר ונובמבר 2020 הוצגה האש האולימפית במוזיאון האולימפי היפני. מרוץ הלפיד חודש ב-25 במרץ 2021 בפוקושימה כחלק מאירועי ציון עשור לרעידת האדמה והצונמי בסנדאי.

מסלול המירוץ
 תאריך מחוז 25–27 במרץ  פוקושימה 28–29 במרץ  טוצ'יגי 30–31 במרץ  גונמה 1–2 באפריל  נאגנו 3–4 באפריל  גיפו 5–6 באפריל  אאיצ'י 7–8 באפריל  מיאה 9–10 באפריל  וקאיאמה 11–12 באפריל  נארה 13–14 באפריל  אוסקה 15–16 באפריל  טוקושימה 17–18 באפריל  קגאווה תאריך מחוז 19–20 באפריל  קוצ'י 21–22 באפריל  אהימה 23–24 באפריל  אויטה 25–26 באפריל  מיאזאקי 27–28 באפריל  קגושימה 1–2 במאי  אוקינאווה 5–6 במאי  קוממוטו 7–8 במאי  נגסאקי 9–10 במאי  סאגה 11–12 במאי  פוקואוקה 13–14 במאי  ימאגוצ'י 15–16 במאי  שימאנה תאריך מחוז 17–18 במאי  הירושימה 19–20 במאי  אוקיאמה 21–22 במאי  טוטורי 23–24 במאי  היוגו 25–26 במאי  קיוטו 27–28 במאי  שיגה 29–30 במאי  פוקואי 31 במאי–1 ביוני  אישיקווה 2–3 ביוני  טויאמה 4–5 ביוני  ניאיגטה 6–7 ביוני  יאמאגטה 8–9 ביוני  אקיטה תאריך מחוז 10–11 ביוני  אאומורי 13–14 ביוני  הוקאידו 16–18 ביוני  איווטה 19–21 ביוני  מיאגי 23–25 ביוני  שיזואוקה 26–27 ביוני  יאמאנאשי 28–30 ביוני  קנאגאווה 1–3 ביולי  צ'יבה 4–5 ביולי  איבראקי 6–8 ביולי  סאיטאמה 9–23 ביולי  מטרופולין טוקיו

 טקסי הפתיחה והנעילה
טקס הפתיחה  נערך באצטדיון טוקיו ב-23 ביולי 2021, ללא קהל ועם מצעדי משלחות בהרכב מצומצם בכדי למנוע התקהלות.

במהלך הטקס הוזכר במפורש טבח הספורטאים הישראלים במינכן ונערכה דקת דומייה לזכרם, לזכר הרוגי כל האולימפיאדות ולזכר הרוגי מגפת הקורונה.

ב-8 באוגוסט נערך טקס הנעילה של האולימפיאדה . את דגל ישראל נשאה לינוי אשרם.

המשחקים
ענפי הספורט
ב-12 בפברואר 2013 החליט הוועד האולימפי הבינלאומי להוציא את ענף ההיאבקות מהתוכנית האולימפית, לאחר משחקי ריו, כדי לפנות מקום לענף ספורט חדש. החלטה זו גרמה להתנגדויות במדינות רבות ובסופו של דבר הוחלט להציב את ההיאבקות, ביחד עם עוד שבעה ענפי ספורט נוספים, ברשימת הענפים המתמודדים על הכללה באולימפיאדת טוקיו 2020. ב-29 במאי 2013 הוחלט ששלושת הענפים שיתמודדו על ההכללה יהיו: סקווש, בייסבול/סופטבול והיאבקות. ב-8 בספטמבר 2013, בכינוס ה-125 של הוועד האולימפי הבינ"ל, הוחלט להשאיר את ענף ההיאבקות לפחות במשחקים האולימפיים של 2020 ו-2024. ב-4 באוגוסט 2016 הוחלט להוסיף חמישה ענפי ספורט חדשים: גלישת גלים, בייסבול/סופטבול, קראטה, סקייטבורדינג וטיפוס צוקים. ענפים אלו יכללו 474 ספורטאים חדשים בסך כולל של 18 תחרויות.

ב-9 ביוני 2017 אישר הוועד המנהל של הוועד האולימפי הבינלאומי את תוכנית תחרויות הספורט. התוכנית המאושרת כוללת תוספת של 15 תחרויות והפחתה של 286 ספורטאים לעומת אולימפיאדת ריו דה ז'ניירו. התוכנית שמה דגש על שיויון מגדרי. לראשונה בארבעת הענפים: הרמת משקולות, חתירה, קאנו/קיאק וקליעה יהיה איזון מגדרי במספר התחרויות. איזון מגדרי במספר הספורטאים והספורטאיות המשתתפים הושג בששת הענפים: ג'ודו, הרמת משקולות, חתירה, קאנו/קיאק, קליעה ושיט. כמו כן, הושג איזון מגדרי במספר התחרויות במקצועות: מרוץ אופני BMX, מרוץ אופני הרים והיאבקות חופשית. התוכנית גם מתמקדת בספורט הפונה לנוער וספורט במרחב העירוני.

להלן ענפי הספורט ומספר התחרויות כפי שאושרו על ידי הוועד האולימפי הבינלאומי:

לוח זמנים
לוח הזמנים לאולימפיאדת טוקיו כפי שפורסם על ידי הוועדה המארגנת:

המדינות המשתתפות
במשחקים השתתפו ספורטאים מ-205 מדינות ומשלחת הפליטים. צפון קוריאה היא המדינה היחידה שבחרה לא לקחת חלק במשחקים לאחר דחייתם בשנה בטענה שהיא מגנה על ספורטאיה מפני מגפת הקורונה.

 205 המדינות המשתתפות ומשלחת הפליטים 

 ענפי האולימפיאדה ותוצאותיהם 
ארצות הברית () זכתה במקום הראשון לאחר שזכתה ב-39 מדליות זהב, 41 מדליות כסף, 33 מדליות ארד ובסך הכל 113 מדליות, יותר מכל מדינה אחרת.

השחיין קיילב דרסל () זכה ב-5 מדליות זהב, יותר מכל ספורטאי אחר במשחקים אלה. השחיינית אמה מקיאן () זכתה ב-7 מדליות, יותר מכל ספורטאי אחר במשחקים אלה, מהן 4 מדליות זהב ו-3 מדליות ארד ובכך הייתה לספורטאית השנייה בהיסטוריה שזכתה ב-7 מדליות באולימפיאדה אחת, אחרי המתעמלת היהודיה מריה גורוחובסקי מברית המועצות (הלסינקי 1952).

אופניים
אגרוף
אתלטיקה

במשחקים אלה נשברו 3 שיאי עולם, 2 לנשים ו-1 לגברים. נוסף לכך, במשחקים אלה נשברו 5 שיאים אולימפיים, 2 לנשים ו-3 לגברים.

בייסבול

ג'ודו

הוקי שדה
היאבקות
הרמת משקולות

התעמלות

חתירה
טאקוונדו

טניס
טריאתלון

ירי אולימפי
כדורגל

כדוריד

כדורמים
כדורסל

 כדורסל 3x3 

כדורעף
כדורעף חופים
סיף
סקייטבורדינג
קפיצה למים

קשתות
 רוגבי שביעיות 
שחייה

במשחקים אלה נשברו 6 שיאי עולם, 3 לנשים, 2 לגברים ו-1 משולב. נוסף לכך, במשחקים אלה נשברו 26 שיאים אולימפיים, 17 לנשים ו-9 לגברים.

שיט

 טבלת מדליות 

 ביקורת 
ביפן זעמו על קיום המשחקים בזמן שהמדינה נאבקת בהתפרצות מחודשת של הקורונה. נערכו מספר הפגנות ומחאות נגד קיום המשחקים האולימפיים. לביקורת זו נוספה הידיעה כי מאז תחילת המשחקים דווח על 259 מקרי הדבקה חדשים בקורונה במתחם הכפר האולימפי.

המשלחת הרוסית הושעתה מפעילות ולא הותר לה להשתתף באולימפיאדה. בדצמבר 2019 קבעה הסוכנות העולמית נגד סמים בספורט על איסור בן ארבע שנים לרוסיה מפעילות ספורטיבית בשל רמאות בבדיקות סמים. עם זאת, בעקבות פנייתה של רוסיה לבית הדין לבוררות בספורט קבע האחרון כי האיסור יופחת לשנתיים. נמתחה ביקורת על אופן השילוב של הספורטאים הרוסים במשחקים. לקראת אולימפיאדת טוקיו 2020, רוסיה הושעתה מלהשתתף בטורנירים ובסבבים רשמיים בכל המקצועות עקב מציאת סמים אסורים בקרב רבים מהמתעמלים והאתלטיות שלהם. אולם לאחר עתירה של חלק מהמתעמלים על עונש קולקטיבי גם כלפי מי שנקי - הותר לחלקם להשתתף אך במקום לייצג את מדינת רוסיה על מדיהם ובתוצאות המסכים, תחת דגל רוסיה ועם ההמנון הרוסי (במקרה של מדליית זהב) - הם נאלצו לייצג את "הוועד האולימפי הרוסי" (ROC) בלבד על מדיהם ובתוצאות המסכים, תחת הדגל של הוועד האולימפי הרוסי, ובמקום המנון בחרו בשיר של מוזיקה קלאסית: הקונצ'רטו לפסנתר מס' 1 של המלחין הרוסי צ'ייקובסקי.

 ראו גם 
 ישראל באולימפיאדת טוקיו (2020)
 המשחקים הפאראלימפיים טוקיו (2020)

קישורים חיצוניים





 הערות שוליים 

*
קטגוריה:טוקיו: תחרויות ספורט
טוקיו (2020)
קטגוריה:2020 בספורט
2020
קטגוריה:2021 בספורט
קטגוריה:אירועי ספורט שהושפעו ממגפת הקורונה
קטגוריה:2021 ביפן