סיטקה

ממוזער|שמאל|מעגן קרסנט, עמק הנהר האינדיאני והרי שלוש אחיות ברקע
סיטקה (באנגלית: Sitka; שמה בתקופת השלטון הרוסי עד 1867 – "ארכנגלסק החדשה", ברוסית: Ново-Архангельск) היא עיר באלסקה פאנהנדל (Alaska Panhandle) שבמדינת אלסקה. סיטקה היא העיר הגדולה ביותר בארצות הברית במונחי שטח. העיר ואזור העיר (The City and Borough of Sitka) שוכנים על האי בראנוף (Baranof Island) ועל חציו הדרומי של האי צ'יצ'אגוף (Chichagof Island) בארכיפלג אלכסנדר שבאוקיינוס השקט (הארכיפלג מהווה חלק מדרום-מזרח אלסקה).

שטח השיפוט שלה כולל 12,461.8 קילומטר רבוע. סיטקה היא הרביעית בגודלה במדינת אלסקה במונחים של אוכלוסייה אחרי אנקורג', פיירבנקס וג'ונו. החלק העירוני של סיטקה ממוקם בחלק המערבי של האי בראנוף.

מקור השם

השם סיטקה נגזר משפת טלינגיט (נשמע: ח'לינקיט) ומשמעותו האנשים של החלק החיצוני של האי ברנוף שי-אה-טי-קה.

היסטוריה
האזור שבו שוכנת סיטקה כיום, יושב על ידי שבט טלינגיט לפני כ-10,000 שנה. הרוסים התיישבו באזור בשנת 1799 וקראו לו "המבצר על שם המלאך מיכאיל" (форт Архангела Михаила, Fort Arkhangela Mikhaila). המושל הרוסי של האזור, אלכסנדר בראנוב, נשלח על ידי הצאר הרוסי פאבל הראשון במסגרת של משלחת מסחר. בשנת 1802 לוחמי טלינגיט החריבו את היישוב הרוסי, הרגו כ-400 מתושביו ושבו כמעט את כל הנותרים. בראנוב שילם כופר של 10,000 רובל כדי לשחרר את השבויים.

בראנוב חזר לסיטקה ב-1804 בספינת המלחמה "נווה" עם כוח גדול של חיילים רוסים ואינדיאנים משבט אליוט. הספינה הפציצה את המבצר שהיה בידי הטלינגיט אבל לא הצליחה לגרום נזק משמעותי. גם מתקפה יבשתית שהופעלה על המבצר נסוגה מפני הלוחמים המגנים. בסופו של דבר כמות אבק השריפה שהייתה בידי הטלינגיט אזלה והם נסוגו מהמבצר. לאחר כיבוש המבצר מחדש שינו הרוסים את שמו של היישוב לארכנגלסק החדשה על שמה של העיר ארכנגלסק, העיר הגדולה ביותר במחוז שבו נולד בראנוב.

הטלינגיט הקימו מבצר על מצר פירל בצד של מצר צ'טהם כדי לכפות חרם מסחרי על היישוב הרוסי. ב-1808 סיטקה הוכרזה בירת האזור כשבראנוב עדיין המושל.

הקתדרלה על שם הקדוש מיכאיל נבנתה בסיטקה בשנת 1848 והפכה למושבו של הבישוף הרוסי אורתודוקסי של קמצ'טקה, האיים האלאוטיים ואלסקה. הכנסייה המקורית נשרפה עד היסוד בשנת 1966 אולם היא שוחזרה במדויק כשההבדל היחיד בן החדש לישן הוא צבע השעון בקדמת הכנסייה שהפך שחור מלבן במקור.

למרות ריחוקה של סיטקה, היישוב נקרא פעם "פאריס של הפסיפיק". במחצית הראשונה של המאה ה-19 סיטקה היוותה את הנמל החשוב ביותר בחוף המערבי.
שמאל|ממוזער|250x250 פיקסלים|בניין הכנסייה הרוסית הפרבוסלבית בעיר
טקס העברת הריבונות באלסקה מידיים רוסיות לידי ארצות הברית נערך בסיטקה ב-18 באוקטובר בשנת 1867. לאחר ההפסד של רוסיה במלחמת קרים עברה על רוסיה תקופת משבר כלכלית ופוליטית והוחלט למכור את אלסקה לפני שהיא תיפול בידי אחת מאויבותיה במלחמת קרים. הוחלט להציע את המכירה לארצות הברית למרות העניין שגילתה אנגליה באלסקה. מזכיר המדינה של ארצות הברית ויליאם סיוארד, שכיהן תחת הנשיאים אברהם לינקולן ואנדרו ג'ונסון, רצה לרכוש את אלסקה מזה זמן מה, משום שראה בה חלק אינטגרלי של ארצות הברית. ההסכם נחתם ב-30 במרץ 1867 וסכום הקנייה היה 7.2 מיליון דולר, כשני סנט לאקר.

אקלים

האקלים בסיטקה מתון עם טמפרטורות קרירות וכמויות משקעים גבוהות. כמות המשקעים השנתית כוללת 2200 מילימטר של גשם ו-84 סנטימטר של שלג, כשהגשם יורד בממוצע במשך 233 ימים בשנה, לאורך כל חודשי השנה, ואילו השלג יורד במשך 19 ימים בממוצע, הפזורים בחודשי החורף. בהשפעת האוקיינוס, החורפים מתונים בהרבה מאשר במקומות בלב היבשת באותו קו רוחב צפוני.

 נמל
נמל הים של סיטקה הוא השישי בגודלו בארצות הברית במונחים של יבול ימי. המסחר הבינלאומי דרך הנמל זניח. היבוא מסתכם ב-146,000 אלף דולרים לעומת יצוא שמסתכם ב-474,000 דולרים. נכון לשנת 2005 נמל הים של סיטקה מכיל את המעגן הגדול ביותר באלסקה עם 1,347 מקומות פריקה.

 כלכלה 
נכון לשנת 2010 שני המעסיקים העיקריים בסיטקה היו אגודת הרפואה האזורית של דרום מזרח אלסקה (SEARHC) שהעסיקה 482 איש ומערכת החינוך בעיר שמעסיקה 250 איש. בנוסף כ-18% מהתושבים מתפרנסים מתעשיית הדיג. תושבים רבים צדים/ דגים/מלקטים למחייתם. רמת האבטלה בשנים 2006- 2010 הייתה 6.9% כשרמת ההכנסה החציונית הייתה 62,024 דולרים. 7% מהאוכלוסייה חיה מתחת לקו העוני במשך 12 החודשים האחרונים.

 תחבורה 
ניתן להגיע לסיטקה דרך הים או האוויר בלבד. הדרך היחידה להגיע לסיטקה עם רכב היא על ידי העמסתו על מעבורת של מערכת הכבישים המהירים הימיים של אלסקה (Alaska Marine Highway) – שירות המעבורות של אלסקה. אורך הכבישים הסלולים בסיטקה הוא 14 מיילים (22.5 ק"מ) בלבד והכל במרחק הליכה ממרכז העיר כמו גם רוב העסקים. הגעה דרך האוויר מתבצעת דרך שדה התעופה "סיטקה רוקי גוטיארז". חברת התעופה "אלסקה קווי תעופה" מספקת שירות טיסות לעיר. כמו כן ניתן לטוס לעיר עם מטוסי צ'רטר מקומיים. טיסות שמתעכבות בגלל מזג אוויר קשה הן חיזיון נפוץ. שדה התעופה ממוקם על האי ז'אפונסקי והוא מחובר לאי ברנוף על ידי גשר אוקונל. הגשר הושלם בשנת 1972 והיה הגשר הראשון בארצות הברית שבנויי על כבלים נישאים. מרכז למטוסי ים של סיטקה נימצא בתעלת סיטקה לא רחוק משדה התעופה. המעבורת מחברת את סיטקה עם ג'ונו קצ'יקן וערים נוספות בדרום מזרח אלסקה. מסוף המעבורת ממוקם כ-11 ק"מ מצפון למרכז העיר.

 רדיו 
בעיר פועלת תחנת רדיו ציבורית KCAW (רדיו עורב) ושתי תחנות מסחריות KIFW ו-KSBZ. בנוסף פועלת בעיר תחנת על גלים נמוכים בשם KAQU-LP בתדר 88.1 תחנה זו היא בבעלות מועצת העיר של סיטקה. רדיו עורב הוא רדיו שממומן ומופעל על ידי תושבי העיר. הוא משדר מוזיקה אקלקטית ודיווחים על מזג האוויר. אחת מתוכניות הרדיו הבולטות בתחנה היא "song to the siren" שנוגנה על ידי dmb.

 קישורים חיצוניים


 עיריית סיטקה מפות וGIS
 Borough map: מחלקת תעסוקה של אלסקה
 מוזיאון היסטורי של סיטקה
 איגוד פיתוח כלכלי של סיטקה
 מרכז מבקרים
 Sitka Tribe of Alaska אתר רשמי של שבט סיטקה
 תמונות היסטוריות

איגוד השוטרים היידים

קטגוריה:אלסקה: ערים
קטגוריה:ארצות הברית: ערי נמל
קטגוריה:ארצות הברית: ערי חוף
קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1799