פפה אללו

יוסף פפה אללו (נולד ב-10 במרץ 1945) הוא פעיל חברתי. כיהן כחבר מועצת העיר ירושלים מטעם מרצ במשך כשבע עשרה שנה, מתוכם כ-5 שנים כסגן ראש העירייה. ממנהיגי המאבק למען ירושלים חופשית.

ביוגרפיה
נולד בלימה, פרו. בן שלישי למשפחה יהודית ספרדית ממוצא טורקי. אביו, ניסים אללו, היה נשיא הקהילה היהודית בפרו, וממקימי בית הספר היהודי הראשון, ליאון פינלו (Colegio Leon Pinelo). למרות עובדה זאת, פפה עצמו למד ב יחד עם ילדים פרואנים, סינים, יפנים ואפרו אמריקאים. בצעירותו בפרו פעל בתנועת הנוער הציוני כמדריך ובהמשך כמזכיר התנועה.

בשנת 1967, עם פרוץ מלחמת ששת הימים בישראל, ארגן פפה קבוצת חברים מהתנועה, ויחד נסעו לישראל כדי לתרום למאמץ המלחמתי. לאחר הגעתו לארץ התנדב פפה בקיבוץ ניצנים, וכעבור כשנה חזר ללימה על מנת להשלים את לימודיו האקדמיים. בתקופה זו חוללו פפה וחבריו לתנועה מהפכה בפדרציה הציונית של פרו והתוו דרך חדשה הקוראת למימוש החזון הציוני ועלייה לארץ ישראל. כדי ליישם דרך זו, עלה פפה לארץ בשנת 1970, והשתקע בירושלים.

בנו, הבמאי והתסריטאי מיכאל אללו, יצר סרט תיעודי על פעילותו בשם "הקרב האחרון של פפה" שיצא בתחילת 2017.

השכלה וצבא
פפה סיים לימודי תואר שני בהנדסת חשמל ב. עבודת הגמר של פפה עסקה ביצירת תשתית חשמל עבור כפרים עניים בצפון פרו. לאחר עלייתו לישראל למד חינוך בפקולטה למדעי הרוח באוניברסיטה העברית בירושלים.

פפה שירת כחייל קרבי בחיל התותחנים והתעקש להישאר בדרגת טוראי עד לשחרורו ממילואים בגיל 48.

קריירה מקצועית
בשנת 1971 החל את עבודתו כמהנדס בחברת החשמל וכעבור שמונה שנים מונה למנהל המחלקה הצעיר ביותר בחברה. פפה תפקד כמנהל מחלקות תכנון וביצוע במחוז ירושלים והגיע לדרגת "סניור" (בכיר). לאחר 25 שנה בחברה פרש לטובת החיים הפוליטיים.

דרכו הפוליטית
שמאל|ממוזער|230px|פפה נואם בהפגנת "ירושלים חופשית בשבת" בכיכר ספראפפה החל את דרכו כפעיל ויו"ר תא הסטודנטים היהודי של לימה-פרו וכפעיל במפלגות השמאל המקומיות.

את פעילותו הפוליטית בישראל החל בראשית שנות ה-70 כחבר מזכירות WUJS. עם כניסתו לאוניברסיטה העברית הצטרף לפעילות "השמאל החדש" ולקח חלק פעיל במאבק הפנתרים השחורים. באחת ההפגנות בהן השתתף, נעצר על ידי המשטרה, והואשם בהתקהלות לא חוקית והתפרעות במרחב ציבורי. משפטו התנהל במשך כשנה ולבסוף הוחלט על תשלום קנס סמלי אותו שילם פפה יחד עם חבריו לתנועה. את המשך דרכו הפוליטית עשה במפלגות "המטאטא האדום", מוקד, של"י, רצ, ומרצ בה הוא פועל עד היום. במקביל לפעילות המפלגתית פפה פעל במסגרת תנועת שלום עכשיו, במזכירויות ההסתדרות הכללית ומועצת הפועלים, שם כיהן כיו"ר האגף לאיגוד מקצועי בירושלים.

פעילות מוניציפלית
החל משנות ה-80 פפה פעל והנהיג את מאבקי הציבור החילוני כנגד כפייה דתית בירושלים לצד חברו ארנן יקותיאלי. בין המאבקים פתיחת כביש בר-אילן, רחוב הנביאים, בתי קולנוע (כגון בית אגרון, אוריון, כפיר) ומסעדות בשבת.

בשנות ה-90 הצטרף לפעילות של חבר הכנסת רן כהן ויחד עם פעילי מרצ ופעילי שכונות הובילו לחקיקתו של חוק הדיור הציבורי.

פעילות במועצת העיר
בשנת 1998 נבחר לעמוד בראש סיעת מרצ בירושלים, וכיהן כחבר מועצת העיר וחבר בוועדות תכנון, בניה, כספים ועוד. בתקופת כהונתם של ראשי העיר אהוד אולמרט ואורי לופוליאנסקי, ישב פפה באופוזיציה ותפקד כיו"ר ועדת הביקורת.

בבחירות ב-2008 מרצ קיבלה 3 מנדטים (פפה אללו, מאיר מרגלית ולורה ורטון). עם כניסתו של ניר ברקת לתפקיד ראש העיר התמנה פפה לסגן ראש העיר - מחזיק תיק תרבות ואומנות בירושלים ותיק חינוך במזרח העיר וחבר הנהלה. בשנת 2010, בעקבות אי הסכמה בעניין תוכנית גן המלך ("הבוסתן") בסילוואן פרשה סיעת מרצ אל האופוזיציה. פפה וחבריו לסיעה טענו שהוצאת התוכנית לפועל הכוללת הקמת גן לאומי על חשבון הריסת בתי משפחות ערביות במזרח ירושלים עלולה להצית את האזור. לאחר התערבותם של דרגים מדיניים בכירים התחייב ניר ברקת להקפיא את התוכנית ומרצ חזרה לקואליציה.

בבחירות המוניציפליות ב-2013 פפה הוצב בראש הרשימה המאוחדת מרצ - העבודה - התנועה הירוקה. עם תחילת הקמפיין הכריז פפה על מועמדותו לראשות העיר, אך כחודש לפני הבחירות הסיר אותה ונשאר לעמוד בראש הסיעה המאוחדת למועצה. סיעת מרצ בראשותו קיבלה 2 מנדטים.

ביוני 2015 פרש מתפקידו כיו"ר האופוזיציה ויו"ר מרצ בעיר. לקראת הבחירות המקומיות ב-2023 הוצב אללו במקום ה-17 הסמלי ברשימת "כל תושביה בראשות סונדוס אלחות".

עמדות מדיניות
פפה מחזיק בעמדות יוניות שמאלניות. מאמין בשלום עם הפלסטינים שיושג בדרך של משא ומתן שיכלול ויתורים לשני הצדדים. פפה מאמין שסוגיית ירושלים היא אחת הבעיות המרכזיות בסכסוך הישראלי-פלסטיני ומאמין שהפתרון הצודק הוא חלוקת העיר; שכונות מערב העיר בהן רוב יהודי יישארו ישראליות ושכונות במזרח העיר בהן רוב פלסטיני יהיו חלק מאל קודס, בירת פלסטין העתידית. מבחינת המקומות הקדושים פפה מאמין במציאת פתרונות יצירתיים כגון הגדרתם כשטח בינלאומי שינוהל על ידי מועצה משותפת ובתוכו יתאפשרו חופש תנועה ודת לכל הצדדים.

מבחינה חברתית פפה מאמין במדיניות רווחה סוציאליסטית, צמצום פערים ומתן הזדמנויות שוות לכל אזרח ללא הבדל דת, גזע, מין ולאום.
 חיים אישיים 
ב-1970 הוא התחתן עם רוזה, פסיכולוגית חינוכית, אז עולה חדשה משוודיה. להם שלושה ילדים ושבעה נכדים.

קישורים חיצוניים








הערות שוליים

קטגוריה:חברי מועצת העיר ירושלים
קטגוריה:פעילי מרצ
קטגוריה:פוליטיקאים ישראלים נכים
קטגוריה:פעילים חברתיים ישראלים
קטגוריה:ישראלים ילידי פרו
קטגוריה:עולים בשנות ה-1970
קטגוריה:בוגרי האוניברסיטה העברית בירושלים
קטגוריה:עובדי עיריית ירושלים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1945