גיורגי מרגוולשווילי

גִּיוֹרְגִי מַרְגְּווֵלָשְׁוִוילִי (בגאורגית: გიორგი მარგველაშვილი; נולד ב-4 בספטמבר 1969) הוא פוליטיקאי גאורגי, שכיהן כנשיא גאורגיה מינואר 2014 עד דצמבר 2018.

בהכשרתו מרגוולשווילי הוא פילוסוף ומומחה במדעי המדינה וביחסי ציבור. הוא כיהן שתי תקופות כהונה כרקטור המכון הגאורגי ליחסי ציבור, בין השנים 2000–2006 ו-2010–2012. בחודש אוקטובר 2012 הוא מונה לשר החינוך והמדע בממשלת בידזינה איוואנישווילי. בפברואר 2013 הוא מונה גם לסגן ראשון לראש הממשלה. במאי 2013 נבחר מרגוולשווילי למועמדה של קואליציית החלום הגאורגי לנשיאות גאורגיה ובבחירות שהתקיימו באוקטובר 2013 הוא נבחר לנשיאות בקולות 62% מן הבוחרים.

השכלתו ודרכו באקדמיה
מרגוולשווילי נולד בטביליסי. אביו הוא מהנדס ואמו פסיכולוגית. בשנת 1992 סיים לימודי תואר ראשון בפילוסופיה באוניברסיטה הממלכתית של טביליסי. את לימודיו המתקדמים המשיך באוניברסיטת מרכז אירופה בבודפשט (1993–1994) ובאקדמיה הגאורגית למדעים (1994–1996). בשנת 1998 השלים לימודי דוקטורט בפילוסופיה באוניברסיטה הממלכתית של טביליסי. בתחילת שנות ה-90 אף עבד כמדריך טיולי הרים בסוכנות נסיעות הרי הקווקז. מרגוולשווילי הצטרף כיועץ למכון הלאומי הגאורגי ליחסים בינלאומיים בשנת 1995. בעבודתו הפך מעורב בפעילות המכון הגאורגי ליחסי ציבור, שהוא מוסד אקדמי גאורגי-אמריקני, וכיהן שתי תקופות כהונה כרקטור המכון, בין השנים 2000–2006 ו-2010–2012.

דרכו כמדינאי
מרגוולשווילי כמעט ולא היה מוכר לציבור הרחב בגאורגיה עד לשנת 2012. מעורבותו הישירה הראשונה בפוליטיקה המקומית הייתה בשנת 2003, כאשר הצטרף לגוש האופוזיציה הדמוקרטית בראשות נינו בורג'נדזה, קודם לבחירות לפרלמנט שנערכו בחודש נובמבר. הוא היה בין 10 המועמדים הראשונים של הגוש בבחירות. לאחר השינויים השלטוניים בעקבות מהפכת הוורדים פרש מרגוולשווילי מן הפוליטיקה.

בשנת 2008 מונה לאחד ממועצת יועציה של נינו בורג'נדזה. בשנת 2012 הפך לאחד ממבקרי ממשלתו של מיכאיל סאקשווילי ותמך באופן פומבי בקואליציית החלום הגאורגי של המיליארדר בידזינה איוואנישווילי, אולם לא היה מעורב במערכת הבחירות.

כהונתו כשר
ב-25 באוקטובר 2012, לאחר ניצחונו של איוואנישווילי בבחירות הפרלמנטריות, מונה מרגוולשווילי לשר החינוך והמדע בממשלתו. בפברואר 2013 איוואנישווילי אף מינה את מרגוולשווילי לסגן ראשון לראש הממשלה, תפקיד בו החליף את שר ההגנה איראקלי אלאסניה. בתקופת כהונתו כשר חינוך תכנן מרגוולשווילי מספר שינויים במערכת החינוך במדינה, כולל מתכונת של בחינות בגרות, הגדרת תפקידם של בתי הספר ותוכנית לעצמאות כלכלית של מערכת האוניברסיטאות. במהלך תקופת כהונתו כשר ספג מרגוולשווילי ביקורת ציבורית על הכנסת שיקולים פוליטיים למערכת האקדמית, זאת לאחר שבחודש מרץ 2013 שלל את ההכרה האקדמית באוניברסיטה החקלאית בטביליסי. ההכרה באוניברסיטה זו חודשה שבועיים מאוחר יותר, זאת לאחר שלטענת משרד החינוך תוקנו הליקויים שנמצאו במוסד. בחודש אפריל 2013 ספג מרגוולשווילי ביקורת מהוצאות הספרים בגאורגיה על פגיעה בזכויות יוצרים לאחר שהכריז על תוכניתו לספק ספרים חינם לכ-650 אלף תלמידי בתי הספר במדינה. במאי 2013 היה מרגוולשווילי פעם נוספת במוקד ביקורת ציבורית לאחר שמנע שינויים מוצעים בחוקי העבודה וכינה אותם "סיוט" לבעלי העסקים.

נשיא גאורגיה
ב-11 במאי 2013 נבחר מרגוולשווילי למועמד קואליציית החלום הגאורגי בבחירות לנשיאות שנערכו באוקטובר 2013. לטענת ראש הממשלה איוואנישווילי הבחירה הייתה פה אחד. הנשיא היוצא, מיכאיל סאקשווילי, הביע ספק במינוי והשווה את המינוי למינוי סוסו של קליגולה לסנאט הרומי. אף שלא הייתה מוטלת עליו כל חובה חוקית, מרגוולשווילי התפטר מן הממשלה בחודש יולי 2013, קודם לבחירתו. ב-17 באוקטובר, בעצת איוואנישווילי, הכריז מרגוולשווילי כי יפרוש מן המירוץ אם יהיה צורך בסיבוב בחירות שני.

ב-27 באוקטובר 2013 נבחר מרגוולשווילי לנשיא גאורגיה כשהוא זוכה ל-62% מן הקולות וגובר על מועמד התנועה הלאומית המאוחדת דוד בָּאכְּרַדזֶה  בהפרש של כ-40%. לאחר בחירתו הכריז מרגוולשווילי על המשך מתן קדימות לפיתוח קשרי מדינתו עם אירופה לצד הפחתת המתח ביחסי גאורגיה-רוסיה.

מרגוולשווילי הושבע לנשיאה החמישי (כולל ממלאת מקום) של גאורגיה בחצר בניין הפרלמנט הישן של גאורגיה בטביליסי. עם השבעתו נכנס לתוקף תיקון לחוקה הגאורגית המפחית מסמכויות הנשיא ומעבירן לראש הממשלה. הנשיא היוצא, סאקשווילי, לא נכח בטקס ההשבעה. מרגוולשווילי הודיע כי לא יעתיק את מגוריו לארמון הנשיאות שנבנה בידי סאקשווילי והעדיף להתגורר במבנה צנוע יותר במתחם הנשיאות עד שישופץ עבורו מבנה מתאים אחר.

באוקטובר 2015 ביקר בישראל. בריאיון עם עיתונאים דחה את התערבותו בסיכול מועמדים לראשות המשטרה שיוחסו לו.

הוא סיים את תפקידו ב-16 בדצמבר 2018 והוחלף בסלומה זוראבישווילי.

אחרי הפרישה  
בינואר 2019, חזר מרגוולשווילי למכון הגאורגי לענייני ציבור (GIPA) כדי להעביר סדרת הרצאות על פוליטיקה. יחד עם משפחתו, התגורר בעיקר בעיירה המחוזית דושטי, שם החל להשכיר לתיירים זרים קוטג' ליד ביתו כדי להשלים את הכנסתו.

בפברואר 2020, ראש עיריית טביליסי לשעבר והפוליטיקאי הפרו-אירופי גיורגי אוגולאבה, נידון לשלוש שנות מאסר בגין מעילה מקרן הפיתוח של טביליסי. מרגוולשווילי, סבר שאוגולאבה הוא "אסיר פוליטי" ותיאר את הנסיבות כ"הפרה של העקרונות הדמוקרטיים בגאורגיה". ב-17 בפברואר 2020 הוא הודיע כי יחזור לפוליטיקה הגאורגית כדי להתנגד למפלגת "החלום הגאורגי"

כאשר נשיא גאורגיה לשעבר, מיכאיל סאאקשווילי, נכלא באוקטובר 2021 באשמת שימוש לרעה בכוח ואלימות, הוביל מרגוולשווילי מאמצים לשחרר את קודמו מהכלא. מרגוולשווילי מתח ביקורת על תנאי הכליאה ואמר כי סאאקשווילי "נידון למוות".

בספטמבר 2024, לפני הבחירות לפרלמנט בגאורגיה, הצטרף מרגוולשווילי לקואליציה "גאורגיה החזקה".

חייו ומשפחתו
מרגוולשווילי הקפיד לאורך שנים להצניע את חייו האישיים מעין הציבור. בספטמבר 2014, אחרי מספר שנים של חיים משותפים, נישא לשחקנית מַּקָּה צִ'יצ'וּאָה . בשנת 2015 נולד בנם המשותף - תֵיימוּרַז. מרגוולשווילי הוא אב גם לבת בשם אנה, ילידת 1993, הלומדת במסגרת המוסד הגאורגי לענייני חברה (ארגון לא-ממשלתי, המפעיל ארבעה בתי-ספר ללימודים גבוהים). כמו כן, הוא אב חורג לבתה של אשתו - מאשוֹ.

קישורים חיצוניים



קטגוריה:נשיאי גאורגיה
קטגוריה:פוליטיקאים גאורגים
קטגוריה:טביליסי: אישים
קטגוריה:גאורגים שנולדו ב-1969