תומאס סודהוף

תומאס סוּדהוֹף (בשם מלא בגרמנית: Thomas Christian Südhof, בגרמנית נהגה "זידהוף"; נולד ב-22 בדצמבר 1955) הוא ביוכימאי אמריקאי-גרמני המוכר בעיקר בגלל מחקריו על העברה סינפטית.
הוא פרופסור בבית הספר לרפואה של אוניברסיטת סטנפורד במחלקות לביולוגיה מולקולרית ולפיזיולוגיה של התא וחוקר במכון הווארד יוז למחקר רפואי. ב-2013 קיבל פרס נובל לפיזיולוגיה או לרפואה יחד עם ג'יימס רותמן ורנדי שקמן על מחקרו על תנועת בועיות.

קורות חיים
סודהוף נולד למשפחה גרמנית בגטינגן, וגדל שם ובהנובר, וסיים ללמוד בבית ספר שלימד בשיטת ולדורף ב-1975. למד רפואה באוניברסיטת אאכן, באוניברסיטת הרווארד ואחר כך באוניברסיטת גטינגן. הוא קיבל תואר דוקטור לרפואה (M.D.), וכן סיים את התזה שלו לדוקטורט מחקרי ב-1982 במכון מקס פלאנק. ב-1983 הוא התחיל לעשות את הבתר-דוקטורט שלו במעבדות של מייקל סטוארט בראון וג'וזף גולדשטיין באוניברסיטת טקסס בדלאס. במעבדות אלה הוא חקר את הקולטן של LDL, ובין היתר מצא את הבקרה של ביטוי הקולטן באמצעות כמות הכולסטרול. ב-1986 פתח מעבדה במרכז הדרום-מערבי לרפואה של אוניברסיטת טקסס (University of Texas Southwestern Medical Center), והחל לחקור את הנוירון הקדם-סינפטי. ב-2008 עבר סודהוף לאוניברסיטת סטנפורד, שם הוא ממשיך להיות חוקר בתחום מדעי המוח והמשיך במחקריו והרחיבם גם למרווח הסינפטי.

מחקר
בניגוד לחוקרים אחרים באותה תקופה, התמקד מחקרו של סודהוף בתפקיד של הנוירון הקדם-סינפטי. עבודות אלה עזרו להבין את התפקיד של הנוירון הקדם-סינפטי וכך גם להבין את הפעילות הסינפטית, וכן את ההיווצרות של הסינפסות. כתוצאה ממחקרים אלה, התקדמו המחקרים על מחלות פסיכיאטריות או הפרעות התפתחויות, כגון אוטיזם.

בשעת ירי, הנוירון הקדם-סינפטי משחרר בועית המכילה נוירוטרנסמיטר. נוירוטרנסמיטר זה עובר למרחב הבין-סינפטי, ומשם נקלט בנוירון הפוסט-סינפטי. הידע שהיה על הנוירון הקדם-סינפטי היה שתעלות סידן קשורות לשחרור של הנוירוטרנסמיטר. סודהוף חקר את תהליך האיחוי של הוואזיקולה עם הממברנה, ואת ההשפעה של הסידן על התהליך. הוא מצא את החלבונים Munc-18 ו-RIM, שהכרחיים לתהליך של אקסוציטוזה ועובדים בשיתוף עם חלבוני SNARE. את התהליך הזה הוא חקר בנוירונים, אולם התהליך מתקיים גם בתאים אחרים. 

סודהוף הראה שסידן נקשר לסינפטוטגמין (Synaptotagmin), וכך גורם לשחרור של הנוירוטרנסמיטר. הסינפטוטגמין הם משפחה של חלבונים הנמצאים על גבי הוואזיקולה, שקושרים בעזרת קשרים חשמליים סידן. הסידן נקשר גם לחלבונים על גבי הממברנה הציטופלזמטית, וכך יש קרבה פיזית בין הוואזיקולה לממברנה, המאפשר איחוי ביניהם. סודהוף גם חקר את חלבוני ה-Neurexin וה-Neuroligin הנקשרים לאורך המרווח הסינפטי. הסוגים השונים של ה-neurexin וה-neuroligin, יחד עם השילובים השונים מאפשרים ליצור מגוון רחב של מרווחים סינפטיים, המגבירים את השונות במוח והכרחיים לתפקוד נורמלי של המוח. מחקרים גנטיים הראו שתפקוד לא תקין של חלבונים אלה עלול להוביל לסכיזופרניה או לאוטיזם. עבודותיו עזרו בהבנת היווצרות והבקרה של החלבונים הללו.

פרסים והוקרה
בשנת 2002 נבחר סודהוף להיות חבר באקדמיה הלאומית למדעים של ארצות הברית, וב-2007 נבחר למכון לרפואה (Institute of Medicine). כמו כן, הוא חבר באקדמיה האמריקאית לאמנויות ולמדעים.
בשנת 2013 זכה סודהוף בפרס נובל לפיזיולוגיה או לרפואה. באותה שנה זכה גם בפרס לסקר למחקר בסיסי ברפואה.

קישורים חיצוניים



 על תומאס סודהוף ב-Howard Hughes Medical Institute 
 על אודותיו באתר אוניברסיטת סטנפורד 


קטגוריה:ביוכימאים אמריקאים
קטגוריה:ביוכימאים גרמנים
קטגוריה:גרמנים חברי האקדמיה הלאומית למדעים של ארצות הברית
קטגוריה:סגל אוניברסיטת סטנפורד
קטגוריה:זוכי פרס נובל לפיזיולוגיה או לרפואה
קטגוריה:זוכי פרס נובל אמריקאים
קטגוריה:זוכי פרס נובל גרמנים
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת גטינגן
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת הרווארד
קטגוריה:זוכי פרס קוולי
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1955
קטגוריה:זוכי פרס אלברט לסקר למחקר רפואי בסיסי
קטגוריה:סגל מכון הווארד יוז למחקר רפואי