החזית המערבית (ברית המועצות)

החזית המערבית הייתה קבוצת ארמיות, שהשתייכה לצבא הסובייטי במלחמת העולם השנייה, ומילאה תפקיד מרכזי בקרבות בלימה בשנת 1941 ובהשמדת הכוחות הגרמניים במהלך קרב מוסקבה.

למעט המפקד הראשון של החזית שהוצא להורג, כל יתר מפקדיה קודמו לדרגת מרשל ברית המועצות.

היסטוריה
1941
החזית הוקמה על פי החלטת הפיקוד העליון הסובייטי ב-22 ביוני 1941, על בסיס המפקדה והגייסות שהשתייכו לפיקוד הצבאי המערבי. בראש החזית הועמד דמיטרי פבלוב. החזית כללה 4 ארמיות ויחידות רבות נוספות. בסך הכול תחת פיקוד של מפקד החזית היו 45 דיוויזיות. נגד היחידות הסובייטיות לחמה קבוצת ארמיות מרכז, קבוצת ארמיות החזקה של ורמאכט. כבר בימים הראשונים של הלחימה החזית הובסה בקרב ביאליסטוק-מינסק ורוב הכוח כותר. בקרב זה החזית איבדה 420 אלף חיילים מסך של 625 אלף ורוב הציוד הקרבי. לאחר יום ראשון של הלחימה, איוואן קופץ שהיה מפקד חיל האוויר של החזית התאבד. יוסיף סטלין האשים את הפיקוד בתבוסה וב-30 ביוני דמיטרי פאבלוב הודח מתפקידו וב-4 ביולי נעצר. במהלך חודש יולי פאבלוב ומספר קציני מטה בכירים הוצאו להורג.

ב-2 ביולי 1941 סמיון טימושנקו הועמד בפיקוד החזית. החזית כללה 7 ארמיות חדשות. ב-19 ביולי למפקד החזית מונה אנדריי יריומנקו. במהלך אוגוסט-ספטמבר 1941 נערך קרב סמולנסק במהלכו החזית נסוגה מזרחה תוך אבדות קשות. במהלך הקרבות מיחידות באגף השמאלי של החזית הוקמו החזית המרכזית וחזית בריאנסק במטרה לשפר את שליטת המפקדים הסובייטים בכוחות הלוחמות.

לאחר התייצבות החזית, ב-12 בספטמבר למפקד החזית מונה איבן קונייב. בתחילת אוקטובר 1941 החזית כללה 6 ארמיות שנפרסו לאורך 340 ק"מ. ב-2 באוקטובר ורמאכט החל במתקפה כוללת ותוך זמן קצר 5 ארמיות של החזית המערבית היו מכותרות. ב-10 באוקטובר גאורגי ז'וקוב מונה למפקד החזית תוך קבלת תגבורות משמעותיות. הוא הצליח לייצב את החזית, אך גרמנים כבר היו בקרבת מוסקבה. ב-15 בנובמבר הגרמנים חידשו את המתקפה על מוסקבה אך נעצרו בפרבריה וב-6 בדצמבר 1941 החזית המערבית בתמיכת חזית קלינין והחזית הדרום-מערבית החל במתקפה כוללת שבמהלכה הצבא האדום הצליח להביא לנסיגה משמעותית של ורמאכט. ניצחון בקרב מוסקבה היה ניצחון משמעותי ראשון של הצבא האדום במלחמה.

1942
בינואר 1942 החזית המערבית בתאום עם חזית קלינין וחזית בריאנסק המשיך בפעולות התקפיות אך ללא הצלחה של ממש. במהלך כול שנת 1942 נערכו קרבות עזים במרחב רז'ב-ויאזמה ללא הצלחות לאף צד. ב-26 באוגוסט 1942 למפקד החזית מונה איבן קונייב שהמשיך בניסיונות להתקדם מערבה אך ללא הצלחה.

1943
ב-22 בפברואר 1943 יחידות החזית המערבית החלו במתקפה חדשה אך שוב ללא הצלחה. ב-28 בפברואר למפקד החזית מונה ואסילי סוקולובסקי שהיה במשך תקופה ארוכה ראש המטה של החזית. בתקופה זו החזית כללה 11 ארמיות סובייטיות. במרץ 1943 פיקוד ורמאכט החליט להסיג את כוחות במרחב הלחימה לאחר שנה של קרבות. לאחר הצלחת הצבא האדום בקרב קורסק כוחות החזית המערבית גם החלו במתקפה והצליחו להביא לנסיגה גרמנית. במהלך סתיו 1943 עיר סמולנסק חזרה לשליטה סובייטית.

1944
לאחר שחרור סמולנסק כוחות החזית ניסו להמשיך במתקפה לכיוון ויטבסק. הלחימה נמשכה עד לאביב. באביב 1944 ועדה ממלכתית בראשות גאורגי מלנקוב פסקה שהחזית נכשלה ב-11 מערכות התקפיות באזור, וב-15 באפריל 1944 מונה למפקד החזית איוואן צ'רניאחובסקי. ב-24 באפריל 1944 הוקמה על בסיס החזית המערבית החזית הבלארוסית השלישית והחלו הכנות למבצע בגרטיון.

מפקדים
 דמיטרי פבלוב (22–30 ביוני 1941)
 סמיון טימושנקו (2–19 ביולי 1941)
 אנדריי יריומנקו (19–30 ביולי 1941)
 סמיון טימושנקו (30 ביולי – 12 בספטמבר 1941)
 איבן קונייב (12 בספטמבר – 10 באוקטובר 1941)
 גאורגי ז'וקוב (10 באוקטובר 1941 – 26 באוגוסט 1942)
 איוואן קונייב (26 באוגוסט 1942 – 28 בפברואר 1943)
 ואסילי סוקולובסקי (28 בפברואר – 15 באפריל 1944)
 איוואן צ'רניאחובסקי (15–24 באפריל 1944)

מערבית
מערבית
חזית מערבית
קטגוריה:1941 בברית המועצות
קטגוריה:1942 בברית המועצות
קטגוריה:1943 בברית המועצות
קטגוריה:1944 בברית המועצות