נמל התעופה סידני

נמל התעופה סידני (באנגלית: Sydney Airport, מכונה גם סידני קינגספורד) קרוי על שמו של הטייס האוסטרלי סר צ'ארלס קינגספורד סמית (Charles Kingsford Smith), הוא נמל התעופה הגדול באוסטרליה ובאוקיאניה, ומשמש את מטרופולין סידני ומדינת ניו סאות' ויילס. הנמל ממוקם סמוך לפרוור מסקוט (Mascot), כ-7 ק"מ דרומית למרכז העסקים הראשי של סידני.

נמל התעופה הוא אחד משדות התעופה הוותיקים בעולם (החל לפעול ב-1919), ומדורג במקום ה-28 ברשימת שדות התעופה העמוסים בעולם. בשנת 2010 עברו בנמל התעופה 35,900,000 נוסעים, ב-289,741 תנועות מטוסים.

בנמל התעופה חל עוצר נחיתות והמראות החל מהשעה 23:00.

 בתי נתיבות 
לנמל התעופה סידני שלושה טרמינלים. המסוף הבין-לאומי (טרמינל 1) מופרד משני המסופים הפנימיים (טרמינלים 2 ו-3) על ידי מסלול ההמראה והנחיתה 16R/34L; לפיכך, נוסעים בטיסות המשך נדרשים להקצות זמן מעבר ארוך יחסית, הנע בדרך כלל בין 30 דקות לשעה ואף יותר.

שיטת המספור הנוכחית של המסופים (טרמינלים 1–3) אומצה ב-24 בספטמבר 2002.

 טרמינל 1 – המסוף הבין-לאומי 
טרמינל 1, הידוע גם כ"המסוף הבין-לאומי", משרת את כלל הטיסות הבין-לאומיות וממוקם בחלקו הצפון-מערבי של שדה התעופה. הוא נפתח ב-3 במאי 1970, והחליף את מסוף הנוסעים הבין-לאומי הישן (Overseas Passenger Terminal), ששכן באתר שבו נמצא כיום טרמינל 3. מאז פתיחתו עבר המסוף שורה של הרחבות משמעותיות.

ההרחבה הראשונה ב-1992 כללה את פתיחת מזח C מדרום, עם תשעה שערים חדשים, והגדילה את מספר השערים מ-17 ל-26. המזחים המקוריים שנפתחו ב-1970 קיבלו בדיעבד את השם מזח B. ההרחבה השנייה בוצעה בין השנים 1997–2000, לקראת אולימפיאדת סידני 2000, וכללה עשר עמדות חניה חדשות למטוסים והטמעת מערכת אינטגרטיבית חדשה לטיפול במטען. פיתוח שלישי, בהשקעה של כ-500 מיליון דולר אוסטרלי, הושלם בשנת 2010 והביא להרחבת מתחם המסחר, לריכוז פעולות המכס ביציאה, ולהגדלת שטח המסוף ל-254,000 מ״ר. עבודות שדרוג נוספות החלו ב-2015 וכללו ארגון מחדש של אזורי הדיוטי פרי, הרחבת מתחמי ההסעדה בצד האווירי והתקנת שערי SmartGate של רשות הגבולות האוסטרלית; עבודות אלו הושלמו ב-2016.

במסוף 25 שערים המחוברים בשרוולי עלייה למטוס: 13 במזח B (שערים 8–10, 24–25 ו-30–37) ו-12 במזח C (שערים 50–51, 53–61 ו-63). בעבר פעלו גם שערים 20, 22 ו-23 במזח B. מזח B משמש את קוואנטס, את כלל חברות ברית Oneworld ואת חברות SkyTeam, בעוד שמזח C משמש את וירג’ין אוסטרליה ושותפותיה ואת כלל חברות Star Alliance. בנוסף קיימות עמדות חניה מרוחקות, הנמצאות בשימוש נרחב בשעות שיא ולחניית מטוסים שאינם בפעילות במהלך היום. נכון לשנת 2024, אין מזח A, אך זהו השם שיועד להרחבה צפונית אפשרית בעתיד.

מבנה המסוף מחולק לשלוש קומות: הגעה, יציאה ומשרדי חברות תעופה. קומת היציאה כוללת 20 שורות של דלפקי צ’ק-אין, בכל שורה 10 דלפקים בודדים – בסך הכול 200 דלפקים. במסוף פועלים שמונה טרקלינים: שניים של קוואנטס, ואחד לכל אחד מהגורמים הבאים: The House, אייר ניו זילנד, סינגפור איירליינס, אמירייטס, אמריקן אקספרס ו-SkyTeam.

 טרמינל 2 
טרמינל 2, הממוקם בחלקו הצפון-מזרחי של שדה התעופה, הוא מסוף פנים-ארצי ושימש בעבר כבסיס לפעילות הפנים של חברת אנסֶט אוסטרליה. במסוף 20 עמדות חניה עם שרוולי עלייה למטוס, וכן עמדות מרוחקות למטוסים אזוריים. הוא משרת כיום את Jetstar, Link Airways ו-Virgin Australia. ל-Virgin Australia טרקלין ייעודי במסוף, הכולל כניסה נפרדת מאזור הורדת הנוסעים ובידוק ביטחוני עצמאי.

המסוף נפתח לראשונה בשנים 1939–1940 כמבנה הטרמינל של Australian National Airways, והורחב ביולי 1952. בשנת 1957 נכלל המסוף בעסקת מכירת ANA לאנסֶט. בין 1974 ל-1975 שודרג המסוף באופן מקיף, עם מערכת חדשה לטיפול במטען, מסועי הליכה, טרקליני יציאה ממוזגים ושרוולי עלייה למטוס, וכן גשר מקורה מהחניון הפנימי אל המסוף.

במהלך שנות ה-90 עבר המסוף שני שלבי שדרוג. הראשון, שהוכרז ב-1989, כלל הקמת רחבה מערבית חדשה, טרקליני עלייה חדשים והוספת עמדות חניה למטוסים, במטרה להגדיל את מספר השערים כחלק מחוזה חכירה ל-30 שנה שנחתם עם הממשלה הפדרלית. השדרוג השני הושלם לפני אולימפיאדת הקיץ 2000, בהשקעה של כ-170 מיליון דולר אוסטרלי.

לאחר קריסת אנסֶט בשנת 2002, נמכר חוזה החכירה של המסוף לשדה התעופה תמורת כ-200 מיליון דולר אוסטרלי, והמסוף נפתח לכלל חברות התעופה, כולל QantasLink ו-Virgin Blue (לימים Virgin Australia). QantasLink עברה מטרמינל 2 לטרמינל 3 בשנת 2013.

 טרמינל 3 
ממוזער|טרמינל 3 לטיסות פנים
טרמינל 3 הוא מסוף פנים-ארצי המשרת את טיסות קוואנטס ו-QantasLink, שעברו אליו מטרמינל 2 ב-16 באוגוסט 2013. בתקופת שדרוגים בטרמינל 2, משמש טרמינל 3 גם כבית זמני להמראות של Rex Airlines ו-FlyPelican, בעוד שהנחיתות שלהן נותרות בטרמינל 2.

המסוף נבנה במקור בשנת 1974 כטרמינל של Trans Australia Airlines (TAA), על שטחו של מסוף הנוסעים הבין-לאומי הישן. המבנה הנוכחי הוא תוצר של הרחבות שתוכננו בידי משרד Hassell והושלמו ב-1999, ובהן הקמת גג באורך 60 מטרים מעל אולם צ’ק-אין חדש ללא עמודים והרחבת שטח המסוף ל-80,000 מ״ר. מאז פתיחת הטרמינל שולב בו גם מבנה הטרמינל המקורי משנת 1940, המצוי כיום בחלקו הדרום-מערבי של המסוף, סמוך לשערים 17–19.

המסוף ממוקם בצמוד לטרמינל 2, ושניהם חולקים תחנת רכבת תת-קרקעית. בטרמינל 14 עמדות חניה עם שרוולי עלייה למטוס, מהן שתיים עם שרוולים כפולים. במסוף פועלים טרקלין Qantas Club גדול, טרקלין מחלקת עסקים וטרקלין Chairman’s. כמו כן פועלת בו “תצוגת המורשת” (Heritage Collection) של קוואנטס, הסמוכה לשער 13, הכוללת פריטים מההיסטוריה של החברה לאורך יותר מ-90 שנות פעילות, וממנה נשקף גם אזור רחבת המטוסים – אתר פופולרי לצופי מטוסים.

 מסופי מטען 
נמל התעופה סידני הוא מרכז לוגיסטי מרכזי להובלת מטענים לאוסטרליה וממנה, ומטפל בכ-45% מתנועת המטען האווירית הלאומית. לשם כך פועלות בו תשתיות מטען נרחבות, הכוללות שבעה מסופי מטען ייעודיים המופעלים בידי מספר גורמים.
ממוזער|מסלולי המראה ונחיתה 

 מסלולי המראה ונחיתה 
 מסלול 07/25 משמש בעיקר מטוסים קלים, אך מופעל גם בידי כלל סוגי המטוסים – כולל מטוסי איירבוס A380 – כאשר תנאי ההפעלה מחייבים זאת.
 מסלול 16R/34L הוא כיום מסלול ההמראה והנחיתה הארוך ביותר הפועל באוסטרליה, באורך סלול של 4,400 מטרים (14,300 רגל), ואורך של 3,920 מטרים (12,850 רגל) בין ספי ה"זברה".
 מסלול 16L/34R משמש בעיקר טיסות פנים ומטוסים רחבי־גוף עד לגודל Boeing 767, Airbus A330, Boeing 787, Boeing 777-200 ו-Airbus A350-900, אך נעשה בו שימוש גם למטוסים גדולים יותר – כגון Boeing 777-300, 777-200LR, 777-300ER, Boeing 747-400, Airbus A340, Airbus A350-1000 ו-MD-11 – כאשר אין מסלול חלופי זמין.ממוזער|251x251 פיקסלים|מגדל הפיקוח

 מגדלי פיקוח 
מגדל הפיקוח הנוכחי של נמל התעופה סידני (מגדל מספר 5) הוא החמישי במספר שנבנה בשדה. מאז שנת 2016 הוא מוכרז כאתר מורשת. המגדל ממוקם במרכז שטח שדה התעופה, מצפון־מזרח לנקודה שבה כביש General Holmes Drive עובר מתחת למסלול הראשי 16R/34L. בנייתו החלה בשנת 1993 במקביל להקמת המסלול המקביל 16L/34R, והוא נכנס לשירות מבצעי ב-6 בינואר 1996.

המגדל החליף את מגדל הפיקוח הרביעי (מס' 4), שנבנה בשנת 1972 והיה ממוקם בשפך נהר קוקס, מדרום ל-General Holmes Drive. נכון לשנת 2021, מתחם מגדל הפיקוח הישן עדיין עומד ומשמש את Airservices Australia כיחידת בקרת תנועה אווירית, האחראית לניהול תנועת המטוסים ברדיוס של עד 100 קילומטרים מסידני. עם זאת, הוחלט להעביר את יחידת הבקרה למלבורן, והמתחם יועד להריסה.

 גלריה 

 קישורים חיצוניים 


 מדיה וקבצים בנושא נמל התעופה סידני באתר Airliners.net
 נמל התעופה סידני, ברשת החברתית אינסטגרם

 הערות שוליים 

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:סידני: מבנים
קטגוריה:סידני: תחבורה
קטגוריה:ניו סאות' ויילס
סידני
קינגספורד סמית