גשם הערבי

גֶשֶׁם הָעַרְבִי הוא בן תקופתו של נחמיה בעת הקמת בית המקדש וירושלים בעקבות שיבת ציון ואחד משלושה מנהיגים סביב פחוות יהודה שביקשו למנוע את הקמת בית המקדש. ממצאים ארכאולוגיים מצביעים על אפשרות שמדובר באביו של קינו מלך קדר שהייתה בשיא כוחה בתקופה הפרסית. גשם הוא הדמות היחידה בתנ"ך הנושאת את התואר "ערבי".

 שם 
במקום אחד בספר נחמיה הוא קרוי גַשְׁמוּ, ככל הנראה יחסת ה, והגייתו משוחזרת כ"גֻשָמוּ".קוק, "מילון מונחים ארמי", עמ' 38 השם "גשם" מוכר כשמם של אחד ממלכי הלחיאנים , שבט שדחק את האדומים, וכן מכתובות צפאיות . השם "גשמו" מופיע בכתובת נבטית. השם מופיע אף בערבית.

גשם הערבי בתנ"ך

מספר נחמיה עולה שגשם חבר לסנבלט החורני וטוביה העמוני נגד נחמיה. כאשר נחמיה פנה לבניית חומות ירושלים, השומרונים והערבים עשו מאמצים כדי להפריע לו.

גֶשֶׁם או גַשְׁמוּ, שכנראה היה מנהיג ערבי, הצטרף לשומרונים והאשים את נחמיה במזימה נגד המלך הפרסי.

גשם הקדרי בתיעוד הארכאולוגי

מעבר להזכרתו של גשם במקרא, קיימים שני ממצאים ארכאולוגיים אשר מעלים את האפשרות שמדובר במלך קדר - ממלכה ערבית שבתקופת האימפריה הפרסית השתרעה מדרום בבל במזרח לדלתת הנילוס במערב ונודעה בחשיבותה לשלטון הפרסי:

בכתובת שנמצאה בכאבור אל-ג’ונדי צפונית לעיר דדן, ומקובל לתארכה לאמצע המאה החמישית לפנה"ס, מוזכר גשם בן שחר, יחד עם אדם לא מזוהה שהיה מושל ("פחת") דדן. חוקרים העלו את האפשרות שמדובר בגשם מלך קידר שהוזכר במקורות האחרים, אולם מכיוון שהכתובת מקוטעת קשה להגדיר בבירור שבו מדובר.

בקערת כסף שהתגלתה באתר תל-מסחותה ליד אסמאעיליה - ואדי תומילאט, במזרח דלתת הנילוס במצרים, התגלתה כתובה בארמית – "זי קינו בר גשם מלך קדר קרב להן-אלת" (את זה קינו בן גשם מלך קדר הגיש להן־אלת). קערה זו הייתה אחת מארבע שנמצאו באתר עם הקדשות לאלה "הן אלת" וניתוח הסגנון האומנותי של הקערות, כמו גם ניתוח פלאוגרפי של הכתובות עצמן, מתארך את הקערה לסוף המאה החמישית לפנה"ס – באמצע התקופה הפרסית-אחמנית. ההערכה היא כי מדובר בעדות לקיומו של בסיס חיל מצב קדרי במזרח מצרים המתייחס לגָשְמֻ מלך קדר, המוכר מהמקרא כגשם הערבי.

אין לדעת בוודאות האם גשם בשני הממצאים הארכאולוגיים הוא אותו אדם והוא זהה לגשם הערבי המוזכר בספר נחמיה. אולם, ברור שקיימת קרבה כרונולוגית ונסיבתית ביניהם. זיהויו של גשם הערבי עם מלך קדר יכול להסביר את חששו מהתחזקות ישות פוליטית יהודאית שתוכל לערער את שליטתו בצירי המסחר מדרום מסופוטמיה ומדרום ערב לנמל עזה ולמצרים. הזיהוי יכול גם להסביר את המשמעות הרבה של פנייה של אדם במעמדו לשלטון הפרסי והסיכון שבדבר להמשך ביצורה של ירושלים בידי שבי-ציון.

במחקר מקובלת גם עמדה שגשם היה מושל פחוות "ערב" באימפריה הפרסית, פחווה שכללה גם את ארץ אדום או אידומיאה.

ביבליוגרפיה

ראו גם
קדר (שבט וממלכה)

הערות שוליים

קטגוריה:אישים בספר נחמיה
קטגוריה:ערבים
קטגוריה:אישים בתנ"ך המוזכרים במקורות חיצוניים
קטגוריה:אישים שחיו במאה ה-5 לפנה"ס