חבלבל השיח

חֲבַלְבַּל הַשִּׁיחַ (שם מדעי: Convolvulus dorycnium subsp. oxysepalus) הוא צמח רב-שנתי או בן-שיח ממשפחת החבלבליים. על אף שמו, הוא איננו שיח של ממש, שכן אין לו גזע מעוצה היוצא מן השורש. עם זאת, גובהו שמגיע לרוב ל-50 עד 100 ס"מ, מבנהו המסועף, גבעוליו הירוקים שכמעט חסרים עלים ונופו הכדורי או דמוי הכרית – מקנים לו מראה אופייני של שיח רותמי ירוק. בתקופת פריחתו, מסוף האביב ועד הקיץ, הוא בולט למרחוק בנופו הוורוד, ואילו בקיץ המאוחר, לאחר התייבשות הצמח, ניתן לזהותו בשטח בזכות הפירות היבשים שנותרים עליו.
ממוזער|חבלבל השיח בקריית שמונה, ישראל
ממוזער|צורת אונות עמוד השחלה - מימין לפופית, באמצע חבלבל, משמאל חבלבלן
בישראל מיוצג המין על-ידי תת-המין 'מחודד-גביע' (subsp. oxysepalus), אחד מתוך שלושה, שתפוצתו העולמית מצומצמת למזרח הים התיכון. תת-מין זה מותאם לאזורים יובשניים וחמים באזורי ספר בעיקר במזרח ישראל, אך מסוגל להתקיים גם באזורים לחים יותר. בהתאם לכך, תחום תפוצתו בישראל משתרע מהגליל והגולן בצפון עד למדבר יהודה בדרום.

 מחזור חיים - פנולוגיה 
ממוזער|חבלבל השיח במתחם פנורמה ים המלח בירדן.
בסוף הקיץ מתייבשים ומתים הגבעולים הרותמיים – דקים, ירוקים וכמעט חסרי עלים – של חבלבל השיח, ורק ההלקטים היבשים שנותרו עליהם מאפשרים את זיהויו בשטח. לאחר ירידת הגשמים הראשונים, בתחילת אוקטובר, מתפתחים מקנה השורש שנותר טמון באדמה מהעונה הקודמת גבעולים חדשים, צפופי עלים. לעלים אלה השרועים כשושנת, שערות הדוקות והם הולכים וצרים כלפי בסיסם שמתמשך לפטוטרת. לקראת האביב מסתעפים מגבעולים אלה גבעולים מעוטי עלים, כמעט רותמיים. ובעקבות גלי חום של ראשית הקיץ נושרים רוב העלים. הגבעולים הירוקים מכסיפים ומאפירים ונוטלים חלק ניכר בהטמעה. באביב, בקצות הגבעולים, מתפתחים פרחים ורודים הנישאים על עוקצים תפרחת ארוכים.

הפריחה מתחילה בסוף מרץ ונמשכת עד יולי, בעיקר בחודשים מאי ויוני. הפרחים נפתחים מדי בוקר, נסגרים בצהריים ונובלים באותו יום. החל מסוף אפריל ועד תחילת יולי ניתן להבחין בפירות ירוקים, ובמהלך הקיץ, לרוב כבר בסוף יולי ולעיתים אף קודם לכן, מבשילים ההלקטים הכדוריים. התייבשות הצמח מתחילה כבר ביוני, ועד אמצע הקיץ מתייבשים כל חלקיו שמעל הקרקע, למעט קנה השורש התת-קרקעי. הצמח מקבל צורה כדורית וקשיחה, ובחלק מהפרטים הנצר היבש ניתק בבסיסו ומתגלגל ברוח – תכונה ההופכת את חבלבל השיח למין היחיד בסוגו המתפקד כצמח גלגל. בכל הלקט מצוי זרע יחיד ושעיר. הפצת הזרעים נמשכת עד סוף נובמבר, עם התחדשות העלווה לעונה הבאה.

אף שבתקופה זו (לאחר הקיץ) הצמח קמל ואינו פורח, ניתן לזהותו בשטח הודות לפירות היבשים שנותרים על גבעוליו – ההלקטים הקירחים, עטופים בעלי גביע גלדניים שראשיהם מחודדים, ובראשם עמוד שחלה משתייר.

 מורפולוגיה 
ממוזער|הלקט של חבלבל השיח
ממוזער|הלקט של חבלבל השיח
ממוזער|פרח של חבלבל השיח
ממוזער|פרח של חבלבל השיח
חבלבל השיח הוא בן שיח המאופיין בשונות מורפולוגית ניכרת, הכוללת מצד אחד גבעולים עשבוניים מרובי עלים, ומצד אחר גבעולים מפושקים, נוקשים ובלתי גמישים, עם מספר מועט של עלים. הקושי בהגדרת צורת החיים – "צמח רב־שנתי" לעומת "בן שיח" – נובע מן הגבול המטושטש בין שני המונחים, וההבחנה ביניהם תלויה בפרשנות מורפולוגית, אקולוגית ולעיתים אף טקסונומית. חלק מהמקורות (כמו מיכאל זהרי) תיארו את הצמח כבן שיח., בעוד אחרים (כמו Flora Palaestina ו"המגדיר הצהוב") ראו בו עשב רב-שנתי. מקורות מודרניים, כמו POWO, מגדירים את המין כ"רב-שנתי או בן שיח", אולי מתוך הכרה בכך שצורת החיים משתנה בהתאם לתת-המין או לבית הגידול.

המשך התיאור מתמקד בתכונותיו של תת-המין 'מחודד-גביע' (subsp. oxysepalus), שהוא התת-מין הנפוץ בישראל.

חבלבל השיח הוא צמח רב-שנתי או בן-שיח, שגבעוליו הבוגרים נוקשים או מעוצים, והוא מתחדש מקנה שורש. הוא זקוף, מסועף מאוד ודמוי שיח, לעיתים קרובות בעל הופעה כדורית, דמוית כרית, ולעיתים אף מעט "קוצנית". גובהו 50 עד 100 ס"מ. הגבעולים דקים, מסתעפים בזוויות רחבות, סבוכים, נוקשים ומעוצים, בעלי עלים מועטים ומכוסים בשערות מהודקות.

העלים מסורגים, יושבים או כמעט יושבים, דקים, חסרי לוואים. אורכם 1.5 עד 6 ס"מ ורוחבם 0.2 עד 2 ס"מ. צורתם נעה בין עלים מאורכים וצרים לעלים דמויי אזמל הפוך – כלומר, עלים צרים ומחודדים בשני קצותיהם, שהחלק הרחב ביותר בהם מצוי סמוך לקצה העליון, במרחק של כשליש מאורכם. בסיס הטרף אינו דמוי רומח, חץ או לב מעוגל, אלא הולך וצר לעבר הפטוטרת. שפתם תמימה. העלים מכוסים שערות ארוכות ורכות. עלי הגבעול קטנים מעלי הבסיס. בישראל, בתת-המין 'מחודד-גביע', העלים התחתונים דמויי כף-מרית עד אליפטיים, ואילו העלים העליונים קטנים בהרבה, צרים (סרגליים) ומחודדים בקודקודם.

התפרחות גדולות, כמעט חסרות עלים, סיומיות ומסועפות, מורכבות מתפרחות מסוימות דו-בדיות דלילות וא-סימטריות, היוצאות מחיקי העלים, ובהן 1 עד 3 (לעיתים עד 7) פרחים — לעיתים קרובות נראה כל פרח כבודד.

עוקצי התפרחות אינם שווים באורך — חלקם קצרים, אחרים ארוכים — אך ברוב המקרים הם ארוכים באופן בולט, עוקצי התפרחות לא גמישים, לא שווים באורכם, ולרוב ארוכים, אבל אורכם אינו עולה על אורך העלים מחיקם הם יוצאים.

עוקצי התפרחת, הנושאים את התפרחת, הם נוקשים ובלתי גמישים, אינם אחידים באורכם — חלקם קצרים וחלקם ארוכים — אך ברובם בולטים באורכם, אורכם הכולל נע בין 3 ל־10 ס"מ, ורובם אינם חורגים מאורך העלים שמהם צומחים.

עוקצי הפרחים באורך של 4 עד 13 מ"מ, ולעיתים אורכם דומה או מעט עולה על אורך עלי הגביע. בתת-המין 'מחודד-גביע' הם קצרים מאוד.

החפיות באורך של 2 עד 3 מ"מ, צרות וסרגליות, אך בתת-המין 'מחודד-גביע' הן זעירות במיוחד.

הפרחים דו-מיניים, בעלי שחלה עילית, כותרת מאוחת עלים סימטריה רדיאלית. הכותרת דמוית משפך, ובשלב הפקעית עלי הכותרת מלופפים סביב עצמם (convolute aestivation), בדומה למטריה סגורה.

הגביע בעל חמישה עלים מפורדים וגלדניים, שאורכם 2.5 עד 5 מ"מ ורוחבם 2 עד 5 מ"מ. הם משתנים מאוד בצורתם ומכוסים בשערות משי מהודקות. העלים קהים ומסתיימים בפתאומיות בחוד (mucronate). צורתם נעה בין מוארכים–אליפטיים לדמויי ביצה הפוכה או דמויי ביצה הפוכה מוארכים, והקודקוד חד, מחודד או לעיתים קטום. העלים החיצוניים צרים מהפנימיים. בתת-המין 'מחודד-גביע' (subsp. oxysepalus) הגביעים צרים יותר ולעיתים מסתיימים בחוד קצר או ארוך. להרחבה על סידורם ותכונותיהם של עלי הגביע בסוג חבלבל, ראו בערך חבלבל.

הכותרת ורודה (לעיתים נדירות לבנה טהורה), ארוכה פי חמישה או יותר מהגביע, בעלת אוגן מורחב. הפסים שבין אונות הכותרת (midpetaline bands) מכוסות שערות. בתת-המין 'טיפוסי' אורכה 1.2 עד 1.7 ס"מ, ואילו בתת-המין 'מחודד-גביע' אורכה 2.0 עד 2.5 ס"מ, וצבעה ורוד בוהק.

האבקנים חמישה, קבועים בבסיס הכותרת, ואינם בולטים ממנה.

השחלה בת 2 מגורות ובכל מגורה 2 ביציות והיא קירחת או לעיתים רחוקות היא מעט שעירה בחלקה העליון.

עמוד השחלה קירח, מתפצל לשתי אונות ברורות כשישה מ"מ מעל בסיסו, בכל אונה צלקות דקות באורך של כ-3 מ"מ. ולעיתים קרובות הוא משתייר גם בפרי.

הפרי הוא הלקט קירח, בן שתי מגורות, הנפתח בשתי קשוות, ובו זרע אחד בלבד. ההלקט דמוי ביצה עד מוארך, אורכו 5 עד 7 מ"מ, והוא בולט מתוך הגביע. הזרעים חומים ומכוסים בפלומה עדינה.

 תפוצה ובית גדול 
לחבלבל השיח שלושה תת-מינים, אשר נבדלים ביניהם בעיקר בצורה ובפרופורציות של עלי הגביע, במידת שעירותם, ובתחום תפוצתם. בישראל תועדו שני תת-מינים: 'מחודד-גביע' (subsp. oxysepalus) ותת-המין 'טיפוסי' (subsp. dorycnium), אך לעיתים קרובות נמצאות צורות ביניים המקשות על הבחנה חד-משמעית. לפי פלורה פלסטינה, רק תת-מין 'מחודד-גביע' מזוהה בוודאות בישראל.

 חבלבל השיח תת-מין 'טיפוסי' 
תת-מין הטיפוסי (subsp. dorycnium) הוא צמח רב-שנתי או בן שיח, הגדל באזורים סובטרופיים. תחום תפוצתו משתרע ממערב אגן הים התיכון ועד איראן, וכולל את צפון אפריקה (תוניסיה, לוב, מצרים), דרום אירופה (ובפרט יוון, קפריסין וכרתים) ואת המזרח התיכון (טורקיה, סוריה, לבנון, ירדן וישראל). תת-מין זה מאופיין בענפים נוקשים ומעוצים, בעלים מעטים על הגבעולים, ועלי גביע רחבים, דמויי ביצה הפוכה, המסתיימים בקודקוד קטום שממנו בולט חוד קצר.

 חבלבל השיח תת-מין 'מחודד-גביע' 
תת-מין 'מחודד-גביע' (subsp. oxysepalus) הוא צמח רב-שנתי או בן שיח, הנפוץ בעיקר באזורים סובטרופיים של מזרח אגן הים התיכון ומזרחה, עד איראן. תחום תפוצתו כולל את איראן, טורקיה, סוריה, לבנון, ירדן וישראל. תת-מין זה מאופיין בענפים נוקשים ומעוצים, בעלים מעטים על הגבעולים ובעלי גביע מוארכים–אליפטיים עד אזמליים, ההולכים וצרים בהדרגה לעבר קצה מחודד ודק.

בישראל, תת-מין זה גדל בעיקר בבתי גידול יובשניים של בתות ספר, כמו באזורים החמים של מזרח השומרון, שם הוא מלווה את קידה שעירה לצד מינים רב-שנתיים נוספים. הוא מצוי גם בבתות עשבוניות ובמפנים דרומיים באזורים סלעיים של צפון מדבר השומרון, במיוחד על סלעי קירטון. אף על פי כן, הוא גדל גם באזורים לחים יותר בתוך החבל הים-תיכוני, כגון בגליל המזרחי.

הצמח שכיח במיוחד בדרום הגולן, בגליל המזרחי, בגלבוע (במדרונות המזרחיים הערבתיים), ברמת מנשה, במזרח השומרון ובשפלת יהודה, אך נצפה לעיתים רחוקות יותר בגלילות הים-תיכוניות הלחות יותר.

תחום תפוצתו בישראל משתרע לאורך החבל הים-תיכוני ומזרחה: חוף הגליל, חוף הכרמל, השרון, דרום מישור החוף, הגליל העליון והתחתון, עמק יזרעאל, הכרמל, שומרון, שפלה, הרי יהודה, צפון הנגב, בקעת החולה, בקעת כינרות, בקעת בית שאן, הגלבוע, מדבר שומרון, מדבר יהודה, ערבות הירדן, רמת הגולן ואפילו בעבר הירדן – בעמון ובמואב.

 חבלבל השיח תת-מין 'שעיר-למחצה' 
תת-מין 'שעיר-למחצה' (subsp. subhirsutus) הוא בן שיח הגדל באזורים הממוזגים, מצפון-מזרח איראן דרומה עד אפגניסטן וצפונה עד מרכז אסיה, כולל קזחסטן, קירגיזסטן, טג'יקיסטן, טורקמניסטן ואוזבקיסטן. הוא מאופיין בגבעולים נושאים עלים, עשבוניים במידה כזו או אחרת; ובעלי גביע צרים, מוארכים–דמויי ביצה הפוכה, הולכים וצרים בפתאומיות כלפי מעלה ומסתיימים בבירור בחוד קצר (בליטה קצרה ומחודדת.

 סיכום תחום התפוצה של המין 
תחום תפוצתו הכולל של חבלבל השיח (Convolvulus dorycnium) משתרע מאזורי החוף והפנים של מערב אגן הים התיכון (ובפרט דרום אירופה וצפון אפריקה), דרך המזרח התיכון (טורקיה, סוריה, לבנון, ירדן וישראל) ועד למערב אסיה – כולל איראן, אפגניסטן ומדינות מרכז אסיה כגון קזחסטן, קירגיזסטן, טג'יקיסטן, טורקמניסטן ואוזבקיסטן. תפוצה רחבה זו משקפת את הסתגלותם של תת-המינים השונים לתנאים מגוונים, החל מאקלים ים-תיכוני ולח ועד לאזורים יובשניים סובטרופיים ואף ממוזגים למחצה.

הערות שוליים

קישורים חיצוניים




קטגוריה:צמחים שתוארו ב-1759
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי קארולוס לינאוס
קטגוריה:חבלבליים
קטגוריה:פרחים ורודים בארץ ישראל