דנילו קיש

דָנילוֹ קיש (Danilo Kiš; בכתב קירילי: Данило Киш; 22 בפברואר 1935, סובוטיצה, ממלכת יוגוסלביה – 15 באוקטובר 1989, פריז, צרפת) היה סופר ומשורר יוגוסלבי סרבי ממוצא יהודי. ספריו תורגמו לשפות רבות, בהם לעברית.

קורות חיים
קיש נולד ב-1935 בעיר סובוטיצה בחבל וויבודינה (כיום בסרביה). אביו, אדוארד או אדה קיש, היה מפקח רכבות, יהודי דובר הונגרית כשפת אם. אמו, מיליצה לבית דרגיצ'ביץ', הייתה סרבית מונטנגרית נוצרייה אורתודוקסית מצטיניה. שם משפחתו המקורי של אביו היה קון (כהן), אך הוא שינה אותו כחלק מהתהליך בו בני אתניות שונות בהונגריה אימצו שמות הונגריים כדי להיטמע בחברה. בשנת 1939, לאור התגברות האנטישמיות הוא הוטבל לנצרות על ידי הוריו בכנסייה בנובי סאד. בעקבות הטבח בנובי סאד בשנת 1942 נמלטו הוריו איתו להונגריה למחוז זאלה, מולדתו של אביו. ביולי 1944 נלקח אביו יחד עם שאר היהודים לאושוויץ בה נרצחו. קיש, אמו ואחותו דניצה עברו בשנת 1947 לצטיניה במונטנגרו, מקום מוצאה של אמו, שם סיים קיש את לימודיו התיכוניים.

ב-1958 סיים את לימודיו בספרות השוואתית באוניברסיטת בלגרד, ולאחר מכן עבד במגזין "Vidici" עד לשנת 1960. בשנת 1961 הוא שירת במשך כשנה בצבא היוגוסלבי. בתום שירותו הצבאי התחתן והזוג התגורר בבלגרד בחדר קטן מאחורי הפרלמנט היוגוסלבי. מאוקטובר 1962 עד יוני 1964 הם שהו בשטרסבורג שם קיש לימד באוניברסיטת שטרסבורג לשון ודקדוק סרבו-קרואטית, ושילב בשיעוריו מה שהוא קרא "תרבות יוגוסלבית".

בשנות השישים החל קיש לפרסם סיפורים קצרים ורומנים שכתב, וזכה בפרסים ספרותיים רבים ביוגוסלביה ובעולם. קיש התגורר בבלגרד והיה פעיל בה מבחינה פוליטית ותרבותית. ב-1972 אף זכה בפרס נין היוקרתי, אך כעבור מספר שנים החזיר אותו כחלק ממחאה פוליטית. בשנת 1976 הוציא את הספר "מצבת קבר לבוריס דוידוביץ" שביקר את הקומוניזם.

בשנת 1973 התקבל ללמד סרבו-קרואטית באוניברסיטת בורדו.

זמן קצר לאחר פרסום הספר "מצבת קבר לבוריס דוידוביץ" בשנת 1976 נפוצו שמועות שחלקים נכבדים מהספר הועתקו מיצירות של סופרים אחרים. קיש ענה למבקריו בספר "שיעור באנטומיה" שכתב במשך חודש אחד.

בשנת 1978 נתבע קיש על ידי עיתונאי שטען שקיש השמיץ אותו באחד מספריו. קיש סירב לשכור עורך דין וסירב להשמע לעצה שהגיע מהמשטרה להימלט מיוגוסלביה. במשפט האשים קיש את העיתונאי בגזענות ובבורות ספרותית וב-22 במרץ 1979 זכה והתביעה נדחתה.
בקיץ 1979 עבר להתגורר בפריז, צרפת, בנפרד מאשתו שהמשיכה להתגורר בבלגרד. הם המשיכו להפגש כשקיש הגיע לבלגרד, אך התגרשו ב-2 ביולי 1981, לאחר שאשתו אמרה לו שכך לא ניתן להמשיך. זמן קצר לפני מותו ביקר בישראל, והתלווה לחברו הבמאי היוגוסלבי אלכסנדר מנדיץ' לצורך הפקת סדרת טלוויזיה. ב-15 באוקטובר 1989 נפטר קיש בפריז ממחלת הסרטן. בצוואתו ביקש שיקברו אותו בקבורה נוצרית פרובוסלבית, למרות שכל חייו לא ביקר בכנסייה והזדהה כיהודי.

יצירתו
קיש כתב את יצירותיו בשפת האם שלו-סרבית–קרואטית.

קיש כתב מספר ספרים על רקע קורות משפחתו בשואה. הראשון שבהם היה "תהלים מ"ד" שסיפר על יסורי משפחה יהודית ויצא בשנת 1962. השני יצא בשנת 1965 ונקרא גן האפר. בשנת 1973 יצא הספר השלישי: "פאשצ'אניק", בו "נארגים פרטים מציאותיים אכזריים בריקמה דמיונית נועזת".

בשנת 1966 תואר:
""הגל החדש" של דנילו קיש הוא גל אישי, אינטימי. כתיבתו לירית, אוטוכיאוגרפית. המלחמה הרסה את עולמו של המחבר בילדותו – אך לא יכלה לנפשו החמה האוהבת של הילד; מתחת לאפר שהשאירה המלחמה התעוררו חיים חדשים בגנו של דנילו קיש."

מבחר יצירות
  Mansarda: satirična poema , 1962 (רומן); (עליית הגג:פואמה סטירית)   
  Psalm 44, 1962 (רומן);  (תהלים מ"ד)
  Bašta, pepeo, 1965 (רומן);  (גן, אפר)
 Rani jadi: za decu i osetljive, 1970 (סיפורים קצרים); (עצבות מוקדמת:לילדים ולרגישים" )Peščanik , 1972 (רומן);  (שעון חול)
 Po-etika, 1972 (מסה) (פו-אטיקה)
 Po-etika, knjiga druga, 1974 (ראיונות) (פו-אטיקה, ספר שני)
 Grobnica za Borisa Davidoviča: sedam poglavlja jedne zajedničke povesti, 1976 (סיפורים קצרים); translated as '(קבר עבור בוריס דודוביץ' - שבעה פרקים של סיפור משותף)  
   Čas anatomije, 1978 (ספר-מסה על כתיבה ופוליטיקה בבלקנים)
 Noć i magla, 1983     (דרמה) (לילה וערפל)
 Homo poeticus, 1983 (מסות וראיונות); (הומו פואטיקוס)      
  Enciklopedija mrtvih, 1983 (סיפורים קצרים); (אנציקלופדיית המתים)  
  Gorki talog iskustva, 1990 (ראיונות) (השארית המרה של החוויה)
  Život, literatura, 1990 (ראיונות ומסות) (חיים, ספרות)
 Pesme i prepevi, 1992 (שירה) - שירים ותרגומים
  Lauta i ožiljci , 1994 (סיפורים קצרים); (לאוטה וצלקות)  
  Skladište, 1995 (טקסטים) (סחורה)
  Varia, 1995 (מסות, מאמרים וסיפורים קצרים) (שונות)
  Pesme, Elektra, 1995 (שיה ועיבוד לפי המחזה "אלקטרה") (שירים, אלקטרה)

 ספריו בתרגום לעברית 
גן, אפר, תרגום: אמציה פורת, עם עובד, 1980
מצבת קבר לבוריס דוידוביץ' (שבעה פרקים בהיסטוריה משותפת), תרגום: דינה קטן בן-ציון, הוצאת אדם, 1985
אנציקלופדיה של המתים, תרגום מסרבית-קרואטית: דינה קטן בן-ציון, זמורה ביתן, 1992
שעון חול, תרגום מסרבית-קרואטית: דינה קטן בן-ציון, הוצאת עם עובד, 1994
מצוקת נעורים. תרגום מסרבית-קרואטית: דינה קטן בן-ציון, הוצאת כרמל, 2005

 קישורים חיצוניים 





 על הספר אנציקלופדיה של המתים בקהילת הספרים של זמורה ביתן



הערות שוליים

קטגוריה:ילדים בשואה: יוגוסלביה
קטגוריה:ילדים בשואה: סרביה
קטגוריה:ילדים בשואה: הונגריה
קטגוריה:ניצולי השואה: יוגוסלביה
קטגוריה:ניצולי השואה: סרביה
קטגוריה:ניצולי השואה: הונגריה
קטגוריה:סופרים יהודים יוגוסלבים
קטגוריה:סופרים סרבים
קטגוריה:משוררים יהודים
קטגוריה:פוליטיקאים יהודים סרבים
קטגוריה:סרבים ממוצא מונטנגרי
קטגוריה:יהודים מוויבודינה
קטגוריה:ילידי 1935
קטגוריה:נפטרים ב-1989