רבקה גוילי-ברוידא

רבקה גְּוִילי-ברוידא (23 באוגוסט 1910 – 14 בספטמבר 1999) הייתה מלחינה, פסנתרנית ומורה למוזיקה ישראלית. ידועה במיוחד בלחניה לשירי ידידתהּ לאה גולדברג, ובהם בפרט "פזמון ליקינתון" (1940).

ביוגרפיה
רבקה גוילי נולדה בשם רנה גריפְל ב-1910 בטרנסילבניה שבהונגריה, בת למשפחה יהודית אמידה. כעבור שנים ספורות עברה עם משפחתה לבירת האימפריה האוסטרו-הונגרית וינה. שם גדלה ולמדה נגינה בפסנתר, הרמוניה וקונטרפונקט, וקיבלה תעודת גמר ממלכתית להוראת פסנתר. בנעוריה הצטרפה לתנועת הנוער "השומר הצעיר", ובאביב 1930, לאחר סיום לימודיה, בטרם הייתה בת עשרים, עלתה לארץ ישראל כחלוצה. בארץ הצטרפה לגרעין שישב במושבה כנרת והתכונן להתיישבות בקיבוץ אפיקים. לצד העבודה הפיזית בגרעין נהגה מפעם לפעם לצעוד לקיבוץ דגניה לנגן בפסנתר. לאחר שנה וחצי רכש הגרעין פסנתר. רבקה נישאה לבן הגרעין אריה גוילי (וולף לייב פֶּרגַמניק; 1907–1997). כעבור ארבע שנים בקיבוץ החליטו השניים לפרוש ממנו ועברו לצפון תל אביב עם בנם בן השנה. בעיר התפרנסה מעבודות מוזיקליות שונות: היא הורתה מוזיקה – זמרה וריתמיקה בגני ילדים, מוזיקה מקהלה בבתי ספר, והרמוניה בקונסרבטוריון שבהנהלת דוד שור – לימדה שיעורים פרטיים בפסנתר ועבדה עם זמרות וליוותה אותן בנגינה בקונצרטים. בהמשך עברה לירושלים, ומשנות ה-60 ועד מותה התגוררה ברמת השרון. היא התגרשה ונישאה בנישואים שניים לאלכסנדר ברוידא, מנכ"ל הוצאת דביר.

שמאל|220px|ממוזער|רבקה גוילי ליד הפסנתר, שנות ה-50
שמאל|220px|ממוזער|גוילי ליד הפסנתר, שנות ה-60
כתוצר לוואי של עבודתה המוזיקלית הלחינה שירים – שירי ילדים לגנים ולבתי ספר (שרובם לא השתמרו), שהלחינה כדי שיתאימו לקולות ילדים; ושירים אמנותיים, שהלחינה לבקשת זמרות שעבדה איתן. ידועים במיוחד שיריה של לאה גולדברג, חברתה הטובה, שגוילי הלחינה לבקשתה של המשוררת, בהם "פזמון ליקינתון", שנדפס לראשונה ב"דבר לילדים" (1940) "הירח הצהוב" (1940), "האווזים" (1944), ו"מזמור לילה", "יום יפה" ו"שיר קטן" (סוף 1959).

ב-1953, בעת ששהתה בהשתלמות ארוכה בארצות הברית, ביצעה רסיטל בוושינגטון שזכה לביקורות אוהדות, וכששבה הופיעה ב-18 בנובמבר 1953 במוזיאון תל אביב ברסיטל באותה מתכונת, שכללה יצירות מאת באך, מוצרט, בטהובן, ראוול ופאול בן-חיים, ובמרכזה סונטה בלה מז'ור עם וריאציות מאת מוצרט (KV. 331). בביקורתו על הרסיטל כתב המוזיקאי יהושע שור:

ואולם, כעבור זמן קצר ויתרה גוילי על הנגינה וחזרה אל ההוראה.

נפטרה בקיץ 1999, בגיל 89.
הותירה את אלמנהּ אלכסנדר (שנפטר כ-5 שנים אחריה), את בנהּ, ונכדות.

אחייניתה, מיקי גוריון, היא אשתו של ישראל גוריון. אחיינה (מנישואים) שאול (אוּלִי) ברוידא הוא עורך, עיתונאי ומתרגם.

"פזמון ליקינתון", שנכתב בסוף שנות ה-30, הוא לחנה הידוע ביותר של גוילי, והוא גם משירי הילדים הידועים ביותר של גולדברג.
חוקר הספרות אריאל הירשפלד כתב לאחר מותה של גוילי ב"הארץ" כי השיר הוא .

בשנת 2015 ראה אור בהוצאת כנרת הספר "יקינתון: סיפור על חברות ושיר" מאת שהם סמיט, עם איוריה של רוני פחימה, אשר מביא את סיפורי חייהן והיכרותן של המשוררת והמוזיקאית, שגולת הכותרת היצירתית שלו הייתה השיר "פזמון ליקינתון".

דיסקוגרפיה
 1997 – יקינתון: עשרים ושניים שירים בהלחנת רבקה גוילי: שירים לקטנים ושירים לגדולים, NMC.

קישורים חיצוניים

 מכתב מאת רבקה גוילי לציפי פליישר, 12 ביולי 1963, בתוך: ציפי פליישר, התפתחותו ההיסטורית של שיר העם העברי, 1964, עמ' 308–309
 רבקה גוילי מספרת על כתיבת השיר "פזמון ליקינתון", "ימי שבט" עם נעמי שמר, הטלוויזיה הישראלית, 1980, באתר YouTube
 רבקה גוילי באתר "זמר עברי לגיל הרך: יוצרים חשובים מהעבר"


 ציפי גון-גרוס, הרקע לכתיבת "פזמון ליקינתון", "ספרים, רבותי, ספרים", גלי צה"ל, 5 ביוני 2015, להאזנה באתר iCast (ריאיון עם חלי גוילי, נכדתה של המלחינה, ועם אריה אוריאל, מילדי רחוב ארנון)

הערות שוליים

קטגוריה:פסנתרניות ישראליות
קטגוריה:פסנתרנים ישראלים
קטגוריה:מורות למוזיקה בישראל
קטגוריה:מורים למוזיקה בישראל
קטגוריה:ישראליות ילידות הונגריה
קטגוריה:ישראלים ילידי הונגריה
קטגוריה:נשות העלייה החמישית
קטגוריה:אנשי העלייה החמישית
קטגוריה:מלחינות ישראליות
קטגוריה:מלחינים ישראלים
קטגוריה:מייסדות קיבוצים
קטגוריה:מייסדי קיבוצים
קטגוריה:אפיקים (קיבוץ): אישים
קטגוריה:בוגרות השומר הצעיר
קטגוריה:בוגרי השומר הצעיר
קטגוריה:טבעוניות ישראליות
קטגוריה:טבעונים ישראלים
קטגוריה:אישים הקבורים בבית הקברות מורשה
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1910
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1910
קטגוריה:ישראליות שנפטרו ב-1999
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-1999