ישוע בן גלגולא

ישוע בן גַלגוּלָא (או ישע בן גלגלה או ישוע בן גלגולה) היה אחד ממנהיגי מרד בר כוכבא. ייתכן שהיה מפקד הרודיון בזמן המרד, ואולי היה אף סגנו של מפקד המרד, שמעון בן כוסבה.

המידע המועט אודות ישוע בן גלגולא עולה מאגרות ומתעודת נישואין שהגיעו ממערות מורבעאת שבמדבר יהודה (כל האיגרות נמצאות במוזיאון ישראל שבירושלים).

ישוע היה כנראה אחיה של סלומי בת ואנוס גלגולא (שמופיעה בתעודה מורבעאת 115), ומוצאו מן הכפר בית בצי שבפלך הרודיון.
מתעודת הנישואין של אחותו (תעודה 115), שנכתבה יוונית בשנת 124 בטופארכיה של הרודיון, ידוע דרך היגוי שמו: גַלגוּלָא, Γαλγουλά, במלרע.

באחת האיגרות נקרא ישוע בן גלגולא "ריש המחניה" ("ראש המחנה") - כינוי המעיד על תפקידו החשוב, אולם מקום מחנהו המדויק אינו ידוע לנו.
ישוע בן גלגולא מתבקש על ידי מנהיג המרד לבצע בקשות אדמיניסטרטיביות שונות כמו לשלוח חיטה ללוחמים, להכין להם מקום לינה, ולחזק את הביצורים במקום מושבו.
מנחם מור גורס כי ישוע בן גלגולא היה אחראי על הגזרה הצפונית במערכה וכמו שאר המנהיגים האדמיניסטרטיביים היה אחראי על ביצוע החלטות המינהל האזרחי.

בסופו של מרד בר כוכבא, נמלטו ישוע בן גלגולא ומשפחתו למערות ואדי מורבעאת, שמקור ערוציו בסביבת הרודיון. למערות אלה נמלטו גם הלל בן גריס, הפרנס של הרודיון, ומשפחתו.

מכתב פפירוס מורבעת 42

איגרת זו, נכתבה על ידי הפרנסים של הכפר בית משכו לישוע בן גלגולא, אשר נשא את התואר "ראש המחנה" וייתכן שהיה מפקדה של הרודיון. השנים העידו כי פרתו של יעקב בן יהודה, תושב הכפר בית משכו, שנלקחה על ידי יהוסף בן ארצטון, שייכת ליעקב בן יהודה שקנה אותה בכספו. הפרנסים ציינו כי אלמלא הרומאים, שהיו קרובים למקום שבו הם נמצאו, הם היו באים בעצמם לפני ישוע בן גלגולא ומבהירים את פרשת הפרה.

מכתב פפירוס מורבעת 43
תעודה זו לא נמצא בחפירה ארכאולוגית מסודרת, אלא נקנתה בינואר 1952, על ידי הרדינג ודה ווֹ, מידי סוחר עתיקות, שטען כי מקורהּ במערות מורבעת.

באיגרת זו, שנשלחה ממנהיג המרד, שמעון בן כוסבה ("בר כוכבא"), הוא פונה לישוע בנוגע לאנשי הגליל שנמצאים תחת פיקודו של ישוע. באיגרת זו פוקד בר כוכבא על בן גלגולא שלא לאפשר לאיש מאנשי הגליל שנשבו על ידו להימלט, מאחר שהללו סירבו להשתתף במרד, ואף מאיים לאסור אותו ואת אנשיו אם ימלט אפילו אחד מהשבויים. על פי פרשנות חלופית, מורה בר כוכבא לשמור היטב על היהודים יושבי הגליל ולא לפגוע בהם.

המגילה כתובה עברית, וזה פירושה: משמעון בן כוסבה לישע בן גלגלה ולאנשי הכרך, שלום, מעיד אני עלי את השמים (שאם) ייפס[ד] מן הגלילאים שאצלכם כל אדם - שאני נותן את הכבלים ברגלכם כמו שעשית[י] לבן עפלול.

מכתב פפירוס מורבעת 44
איגרת זו עוסקת באספקת תבואה ומלמדת שלוחמיו של בר כוכבא שמרו שבת, שכן בן כוסבא ביקש מישוע לארח בשבת את האנשים שיבואו לאסוף את החיטה.

המגילה כתובה עברית, וזה פירושה: משמעון לישוע בן גלגולה, שלום, שתשלח ותביא חמישה כורים חטים שיש לביתי אצלך בדעת (=הסכמה?) ותתקין להן מקום פנוי שיהיה בו אצלך את השבת הזו אם יחפצו לבוא. והתחזק וחזק את המקום. היה שלום. ופקדתי את מי שיתן לך את החטים שלאחר השבת יטלו אותן.

 ראו גם 
 הסגן של בר כוכבא
 בבתא

לקריאה נוספת
 עדה ירדני, אוסף תעודות ארמיות, עבריות, ונבטיות, ממדבר יהודה, וחומר קרוב, ירושלים, תש"ס, עמ' 155–160

הערות שוליים

קטגוריה:מרד בר כוכבא: אישים
קטגוריה:יהודים בארץ ישראל במאה ה-2