אודי זהר

אודי זהר (16 בדצמבר 1955 – 24 ביולי 2023) היה תת-אלוף בצה"ל, שירת כטייס וכמפקד בחיל האוויר, זוכה פרס ביטחון ישראל. לאחר שירותו הצבאי כיהן כמנכ"ל הראשון של רשות התעופה האזרחית. מ-2012 ועד פטירתו כיהן כמנכ"ל חברת התעופה כים ניר.

 ביוגרפיה 
זהר נולד בירושלים, למד בפנימייה החקלאית-טכנולוגית יד-נתן שבגליל המערבי. ב-1974 התגייס לצה"ל, וסיים קורס טיס ב-1976. שירת בטייסת העמק בבסיס רמת דוד, תחילה כטייס סקייהוק ולאחר הסבה כטייס כפיר.

היה בעל תואר ראשון מאוניברסיטת אובורן בארצות הברית, תואר שני ביחסים בינלאומיים ומינהל ציבורי מאוניברסיטת חיפה ותואר שני במנהל עסקים מאוניברסיטת תל אביב.

 קריירה צבאית 
זהר שירת בחיל האוויר ומילא תפקידי פיקוד ומטה בחיל.

הוא השתתף במבצע ליטני בתקיפת מטרות בדרום לבנון. בדצמבר 1978 מונה למדריך בבית הספר לטיסה והיה חבר בצוות האווירובטי של חיל האוויר. ב-1981 הצטרף לטייסת 133, עבר הסבה למטוסי F-15 איגל ולחם עמה במלחמת לבנון הראשונה.

בהמשך שירת כסמ"ט ב' וכסמ"ט א' בטייסת 149 (מטוסי כפיר) בבסיס עובדה וכסמ"ט א' בטייסת חוד החנית (F-15) בתל נוף.

במאי 1986 השתחרר משירות קבע, עבד שנתיים בתחום השיווק באלביט מערכות וחזר לצה"ל כמפקד טייסת ראשוני בבית הספר לטיסה.

לאחר סיום קורס פיקוד ומטה מונה למפקד טייסת מתקדם בבית הספר לטיסה. בשלב זה התפרצה אצלו מחלת הסוכרת והוא עבר הסבה לנווט בהצבת חירום בטייסת חוד החנית.

זהר מונה למפקד כנף 2 בדרגת אלוף-משנה ולראש תחום אמצעים מיוחדים במטכ"ל בדרגת תת-אלוף, והשתחרר משירות הקבע ב-2004.

 קריירה אזרחית 
ביוני 2004 מונה לראש מנהל התעופה האזרחית. הוא ארגן אותה מחדש כרשות רגולטורית עצמאית בשם רשות התעופה האזרחית. בתקופת כהונתו קידם את תקנות התעופה הספורטיבית בישראל ומיסד את תחום כלי הטיס הבלתי מאוישים. הוא תמך במדיניות של ליברליזציה מבוקרת בתחום התחרות בין חברות התעופה ולא במדיניות של שמים פתוחים. הוא כיהן בתפקיד עד מאי 2008, לאחר שהחליט לא להמשיך בכהונתו בין השאר לאור חילוקי דעות עם השר הממונה שאול מופז ומנכ"ל משרד התחבורה.

בנוסף, כיהן זהר כיו"ר קלוב התעופה לישראל. במרץ 2012 מונה ליו"ר חברת התעופה כים ניר העוסקת בריסוס ובכיבוי אווירי. בספטמבר 2012 מונה למנכ"ל החברה. בתקופה זו גם היה חבר בוועדה לאנרגיה אטומית

 פרסים 
ב-2003 זכה בפרס ביטחון ישראל על חלקו בפיתוח מערכת מסווגת.

 חיים אישיים 
היה נשוי לבינה ואב לארבעה. בתו, סגן  זהר, ששירתה כקצינה בחיל השלישות, נרצחה ב-2010 בפיגוע דריסה.נפטר ב-24 ביולי 2023 בביתו שביישוב גילון בעקבות מחלה קשה ממנה סבל.

קישורים חיצוניים




הערות שוליים

קטגוריה:תתי-אלופים בחיל האוויר
קטגוריה:טייסי חיל האוויר הישראלי
קטגוריה:מנכ"לים יוצאי שירות קבע בצה"ל
קטגוריה:עובדי משרד התחבורה
קטגוריה:זוכי פרס ביטחון ישראל: חיילי צה"ל
קטגוריה:נווטי חיל האוויר הישראלי
קטגוריה:מפקדי בסיסים בחיל האוויר הישראלי
קטגוריה:עובדי אלביט מערכות
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת אובורן
קטגוריה:אבות שכולים: חללי צה"ל
קטגוריה:גילון: אישים
קטגוריה:ראשי חטיבת האמצעים המיוחדים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1955
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2023