הכנסת האחת עשרה

הכנסת האחת עשרה החלה בתאריך 13 באוגוסט 1984, בעקבות תוצאות הבחירות לכנסת האחת עשרה מ-23 ביולי 1984, וכיהנה עד 21 בנובמבר 1988. זו הכנסת הראשונה שמילאה את ימיה מאז הכנסת השביעית, והכנסת השנייה באורכה, אחרי הכנסת השלישית.

את ישיבת הפתיחה של הכנסת פתח נשיא מדינת ישראל חיים הרצוג, ומסר את ניהול הישיבה ליוסף בורג זקן חברי הכנסת, שהחזיק בתפקיד עד בחירת שלמה הלל נציג המערך לתפקיד יושב ראש הכנסת.

 הרכב פוליטי
 תוצאות הבחירות 

אלו הן תוצאות הבחירות והרכב הסיעות עם תחילת כהונתה של הכנסת האחת עשרה:
 המערך – 44 מושבים
 הליכוד – 41 מושבים
 התחיה-צומת – 5 מושבים
 מפד"ל – 4 מושבים
 חד"ש – 4 מושבים
 ש"ס – 4 מושבים
 שינוי – 3 מושבים
 רצ – 3 מושבים
 יחד – 3 מושבים
 הרשימה המתקדמת לשלום – 2 מושבים
 אגודת ישראל – 2 מושבים
 מורשה – 2 מושבים
 תמ"י – מושב אחד
 כך – מושב אחד
 אומץ – מושב אחד

גושים פוליטיים
 גוש רשימות מושבים בכנסת גוש הימין הליכוד, התחיה-צומת, מפד"ל, מורשה, כ"ך, אומץ, תמ"י. 55 מושבים גוש השמאל המערך, ר"צ, שינוי, חד"ש-הפנתרים השחורים. 54 מושבים גוש המרכז יחד. 3 מושבים חרדים ש"ס, אגודת ישראל. 6 מושבים ערבים הרשימה המתקדמת לשלום. 2 מושבים

תוצאות הבחירות יצרו שוויון בין גוש הימין לגוש השמאל, ועל כן לא היה מנוס מהקמתה של ממשלת אחדות לאומית, שהתבססה על רוטציה בראשות הממשלה בין מנהיג מפלגת העבודה למנהיג הליכוד. עבודת הכנסת נפגעה כתוצאה מהעובדה ש-97 מחברי הכנסת – 81 מהם מהמערך ומהליכוד – נמנו עם הקואליציה, ועל מנת לאפשר לחברי האופוזיציה למלא את תפקידם כראוי הוכנסו שינויים בתקנון הכנסת, למשל, לגבי מספר חברי הכנסת הרשאים לבקש כינוס של הכנסת בזמן פגרה.

בבחירות לכנסת האחת-עשרה נבחרה לראשונה ש"ס, מפלגה חרדית ספרדית, ובניגוד למפלגות חדשות רבות אחרות היא הייתה למרכיב קבוע בכל הכנסות מאז ועד היום. כניסתו של מאיר כהנא לכנסת בראשות רשימת כך, לאחר שבשלוש מערכות הבחירות שקדמו לבחירות לכנסת זו לא עברה רשימה זו את אחוז החסימה, הובילה לכמה תיקוני חקיקה, שנועדו למנוע מרשימות המסיתות לגזענות להיבחר לכנסת בעתיד. באותם תיקונים נקבע גם שרשימות השוללות את אופייה הדמוקרטי של מדינת ישראל ואת היותה מדינתו של העם היהודי, לא יוכלו להתמודד בבחירות לכנסת. בצד השני של הקשת הפוליטית, הופיעה בכנסת האחת-עשרה מפלגה ערבית-יהודית רדיקלית חדשה – הרשימה המתקדמת לשלום. כמו כן, לאחר פרוץ האינתיפאדה הראשונה, בדצמבר 1987, פרש עבד-אלוהאב דראושה ממפלגת העבודה והקים מפלגה חדשה, מד"ע.

ההרכב הקואליציוני

כחודש לאחר השבעת הכנסת ב-13 באוגוסט 1984, הרכיב שמעון פרס את ממשלתו, הממשלה ה-21, ממשלת אחדות לאומית בהשתתפות רבות מסיעות הבית מהצד השמאלי והימני של המפה הפוליטית. בממשלה היו חברים תחילה 97 חברים ולאחר מכן ירדו ל-96.

לאחר שנתיים בתפקיד ראש הממשלה, פינה שמעון פרס את כיסא ראש הממשלה לשר החוץ יצחק שמיר, על פי הסכם הרוטציה בין הליכוד למערך והוקמה הממשלה ה-22, בראשות יצחק שמיר, שקיבלה בתחילה אמון של 96 ח"כים ולאחר פרישת שינוי מהממשלה 93 ח"כים.

אירועים מרכזיים

אחד הנושאים הראשונים שהעסיקו את הממשלה ואת הכנסת היה משבר מניות הבנקים. כדי לרסן את האינפלציה התלת-ספרתית ולייצב את הכלכלה, נקט שר האוצר יצחק מודעי, בשיתוף פעולה מלא עם ראש הממשלה שמעון פרס, מדיניות כלכלית תקיפה, שאמנם שיפרה את מצב המשק, אך הביאה לעלייה בשיעור האבטלה. כמו כן, גרמה מדיניותו למשברים פיננסיים במגזרים רבים במשק. עם תוכנית הייצוב הכלכלי נולד גם חוק ההסדרים, שאיפשר למשרד האוצר לשנות בקלות, ללא דיון ציבורי רציני, חוקים רבים על מנת לבצע את התוכנית הכלכלית. אף שכבר אז הייתה התנגדות עזה לחוק ההסדרים, בשל הפגיעה שלו בפעולותיה של הכנסת כזרוע המחוקקת וכמפקחת על עבודת הממשלה, הפך חוק זה לבן לוויה קבוע לחוק התקציב השנתי. נקודת ציון נוספת מבחינה כלכלית בתקופת כהונתה של כנסת זו היה פרסום דוח ועדת בייסקי בנושא הרצת מניות הבנקים והמפולת של מניות אלו, שהתרחשו בתקופת הכנסת הקודמת.

בתחום הביטחוני, ב-1985 נתקבלה בממשלה החלטה להוציא את צה"ל מלבנון, למעט מאזור הביטחון בדרום, וננקטה פעילות נמרצת לשחרור השבויים הישראלים שהוחזקו בידי ארגוני הטרור.

במהלך כהונתה של כנסת זו תוקנה הפקודה למניעת טרור, ונאסרו מגעים שלא מטעם הממשלה עם אש"ף ועם ארגוני הטרור האחרים. התקפות טרור על אנשים בודדים, כמו רצח שני המטיילים ליד מנזר כרמיזן שבקרבת ירושלים ורצח הילד רמי חבה באלון-מורה, היו תכופות יותר.

נושאים רבים הקשורים לתהליך השלום, רובם שנויים במחלוקת, עלו לדיון בשנים אלו. החשובים שבהם היו הסכם לונדון, שנחתם על ידי שר החוץ שמעון פרס והמלך חוסיין באפריל 1987, ללא ידיעת ראש הממשלה יצחק שמיר, ועסק בנהלים למשא-ומתן לשלום; תוכנית רייגן לשלום במזרח התיכון; ההצעה להנהיג אוטונומיה חד-צדדית לפלסטינים בגדה המערבית וברצועת עזה והחזרת טאבה למצרים, לאחר שנקבע בבוררות שטאבה נכללת באזורים שעל ישראל להחזיר למצרים על-פי הסכם השלום בין שתי המדינות.

כמה מהנושאים הציבוריים המרכזיים בתקופת כהונתה של הכנסת האחת-עשרה היו למעשה ספיחים של פרשות שאירעו בתקופת כנסת הקודמת, למשל פרשת השב"כ, שפרצה בעקבות פרשת אוטובוס 300, ופרשת העמדתם לדין, מאסרם ושחרורם של רוב עצורי המחתרת היהודית. נוסף עליהם, נדונו בכנסת אירועים רבים, למשל, נפילתו של הנווט רון ארד בשבי ה"חזבאללה"; משפט דמיאניוק; תפיסתו של יונתן פולארד על ידי הרשויות בארצות הברית בחשד שריגל לטובת ישראל; פרשת מרדכי ואנונו, הישראלי שמכר לעיתון לונדוני מידע על תוכנית הגרעין של ישראל, נחטף והובא ארצה על ידי המוסד והועמד לדין. נושאים נוספים שהכנסת עסקה בהם היו בעיית הנשירה – הגירתם של יהודים שיצאו את ברית המועצות עם ויזות ישראליות לארצות המערב, המשבר במערכת הבריאות, לרבות סוגיית הרפואה השחורה ונושא השתלת האיברים, בעיית החינוך האפור ובריחת המוחות.

במהלך כהונת הכנסת האחת-עשרה ניסו המערך והליכוד להגיע להסכם על שינוי שיטת הבחירות ועל הנהגת שיטה מעורבת, כך שחלק מחברי הכנסת ייבחרו באזורי בחירה (בכל אזור בחירה ייבחרו 4–5 נציגים), וחלק מחברי הכנסת ימשיכו להיבחר בשיטת הייצוג היחסי, השיטה הנהוגה בישראל מאז הקמתה. אף שהושג הסכם עקרוני בנושא זה, הניסיון נכשל משום שמרכז הליכוד דחה את ההצעה.

לקראת סוף כהונת הכנסת פרצה ביהודה ושומרון התקוממות, אלימה ברובה, שנקראה האינתיפדה הראשונה, שהחלה ב-9 בדצמבר 1987, נחלשה באופן משמעותי לאחר מלחמת המפרץ ב-1991, ורשמית הסתיימה עם חתימתם של הסכמי אוסלו ב-1993. במהלכה התקוממו התושבים הפלסטינים ביהודה ושומרון ורצועת עזה כנגד השלטון הישראלי.

חקיקה
חוקי יסוד
 חוק יסוד: מבקר המדינה – חוק יסוד אשר הסדיר את כלל ההלכות הכלליות והסדרת מעמדו של מבקר המדינה. חוק זה נחקק על מנת לאגד חוקים קודמים ולקבע את תפקידיו ואחריותו של מבקר המדינה, כמו גם את אחריותו רק בפני הכנסת ולא הממשלה.
 חוק יסוד: הכנסת (תיקון מס' 9) – תיקון חוק היסוד כתוצאה מכניסת תנועת כ"ך בראשותו של הרב מאיר כהנא ומטרתו למנוע ממפלגות המוגדרות על פי החוק כגזעניות להתמודד בבחירות לכנסת.

חקיקה כלכלית
 חוק יסודות התקציב, התשמ״ה–1985 – קבע את עקרונותיו של תקציב המדינה ואת אופן ניהולו.

 חקיקה חברתית 
 חוק גיל פרישה שווה לעובדת ולעובד חוק שקבע את גיל הפרישה מהעבודה.
 חוק שוויון ההזדמנויות בעבודה
 חוק שכר מינימום – חוק שקבע את גובה שכר המינימום שיש לשלם לעובד.
 חוק אזור סחר חופשי באילת – חוק שהעניק הקלות מס אחדות לתושבים ולעסקים באילת.

חקיקה פלילית
 חוק איסור הכחשת השואה – חוק שאסר על אזרחי ישראל להכחיש את השואה.
 חוק העונשין (תיקון מס' 20) – הוספת עבירה של הסתה לגזענות.
 פקודת מניעת טרור (תיקון מס' 2)

חברי הכנסת
חברי הכנסת שכיהנו בכנסת זו:
הליכודיצחק שמיר, דוד לוי, יצחק מודעי, משה ארנס, אריאל שרון, משה נסים, יגאל כהן-אורגד, יורם ארידור, אברהם שריר, אליעזר שוסטק, אליהו בן-אלישר, משה קצב, פסח גרופר, דוד מגן, רוני מילוא, גדעון פת, מאיר שטרית, דב שילנסקי, יצחק זיגר, מיכאל דקל, מיכאל רייסר, גדעון גדות, אריאל וינשטיין, אהוד אולמרט, חיים קורפו, שרה דורון, מרים גלזר-תעסה, אמל נסראלדין, פנחס גולדשטיין, מאיר כהן-אבידב, חיים קופמן, יהושע מצא, דן תיכון, עובדיה עלי, דן מרידור, אוריאל לין, עוזי לנדאו, מיכאל איתן, בני שליטא, יגאל כהן, אליעזר קולס, יעקב שמאי, דוד מורהמערךשמעון פרס, יצחק נבון, יצחק רבין, חיים בר-לב, אבא אבן, ישראל קיסר, גד יעקבי, שושנה ארבלי-אלמוזלינו, מרדכי גור, משה שחל, רפאל אדרי, שלמה הלל, אורה נמיר, אליהו שפייזר, עוזי ברעם, אריה נחמקין, אברהם כ"ץ-עוז, יעקב צור, יצחק פרץ, מנחם הכהן, נאוה ארד, יעקב ז'אק אמיר, מיכה חריש, שבח וייס, אמנון לין, עדיאל אמוראי, דוד ליבאי, דב בן-מאיר, חיים רמון, אפרים שלום, נחמן רז, עדנה סולודר, אהרן הראל, עבד אל-והאב דראושה, שמחה דיניץ, אהרן-רפאל נחמיאס, יעקב גיל, אברהם בייגה שוחט, אורי סבג, יצחק ארצי, עזר ויצמן, בנימין בן אליעזר, שלמה עמרמפ"םויקטור שם-טוב, אלעזר גרנות, יאיר צבן, אמירה סרטני, מוחמד ותד, חייקה גרוסמן, גדי יציבהתחיהיובל נאמן, רפאל איתן, גאולה כהן, אליעזר ולדמן, גרשון שפטמפד"ליוסף בורג, זבולון המר, אבנר חי שאקי, דוד דנינוחד"שמאיר וילנר, תופיק טובי, צ'רלי ביטון, תאופיק זיאדש"סיצחק חיים פרץ, רפאל פנחסי, יעקב יוסף, שמעון בן-שלמהרצ שולמית אלוני, מרדכי בר-און, רן כהן, דדי צוקר, יוסי שרידשינויאמנון רובינשטיין, מרדכי וירשובסקי, זיידאן עטשיהרשימה המתקדמת לשלוםמוחמד מיעארי, מתי פלדאגודת ישראלאברהם יוסף שפירא, מנחם פרושמורשהחיים דרוקמן, אברהם ורדיגרתמ"יאהרן אבוחציראכךמאיר כהנאאומץיגאל הורביץ

 חילופי גברי 
 תאריך  חבר הכנסת היוצא  חבר הכנסת המחליף  רשימה  סיבה5 בפברואר 1985יצחק זיגריעקב שמאיהליכודנפטר26 בנובמבר 1986מרדכי בר-אוןדדי צוקררצהתפטרות15 במרץ 1988שמחה דיניץיעקב גילהמערךהתפטרות (נבחר ליו"ר הסוכנות היהודית)ויקטור שם-טובגדי יציבמפ"םהתפטרות10 במאי 1988אהרן הראלאברהם בייגה שוחטהמערךהתפטרות (מונה ליו"ר רשות השידור)27 באוקטובר 1988מיכאל רייסרדוד מורהליכודנהרג בתאונת דרכים1 בנובמבר 1988עדיאל אמוראיאורי סבגהמערךהתפטרות

 בעלי תפקידים 
+בעלי תפקידים בכנסת ה-11התפקידשםסיעההערותנשיאות הכנסתיושב ראש הכנסתשלמה הללהמערךסגני יושב ראש הכנסתדב בן-מאירהמערךחייקה גרוסמןהמערךמאיר כהן-אבידבהליכודאהרן-רפאל נחמיאסהמערךאליעזר שוסטקהליכודדן תיכוןהליכודיושבי ראש הוועדות הקבועותועדת הכנסתרפאל אדריהמערך13 באוגוסט 1984 - 25 ביולי 1988מיכאל רייסרהליכוד25 ביולי 1988 - 27 באוקטובר 1988ועדת הכספיםאברהם יוסף שפיראאגודת ישראלועדת הכלכלהאליהו שפייזרהמערךועדת החוץ והביטחוןאבא אבןהמערךועדת הפנים והאיכות הסביבהדב שילנסקיהליכודועדת החוקה, חוק ומשפטאליעזר קולסהליכודועדת העלייה הקליטהמרים גלזר-תעסההליכודועדת החינוך והתרבותנחמן רזהמערךועדת העבודה והרווחהאורה נמירהמערךהוועדה לענייני ביקורת המדינהדוד ליבאיהמערךועדת האתיקהמיכאל דקלהליכוד1 בינואר 1985 - 3 בדצמבר 1985ויקטור שם-טובהמערך15 בדצמבר 1985 - 15 במרץ 1988אמנון רובינשטייןשינוי16 ביוני 1988 - 21 בנובמבר 1988ראשי הקואליציה והאופוזיציהיושב ראש הקואליציהחיים קופמןהליכוד1984 - 1986רפאל אדריהמערך1986 - 1988ראש האופוזיציהיובל נאמןהתחיהבעלי תפקידיםמזכיר הכנסתשמואל יעקבסוןהיועץ המשפטי לכנסתצבי ענברקצין הכנסתיצחק בן גל

קישורים חיצוניים

 חברי הכנסת האחת עשרה באתר הכנסת

*
①11
קטגוריה:1984 בישראל
קטגוריה:1985 בישראל
קטגוריה:1986 בישראל
קטגוריה:1987 בישראל
קטגוריה:1988 בישראל
קטגוריה:1984 בפוליטיקה
קטגוריה:1985 בפוליטיקה
קטגוריה:1986 בפוליטיקה
קטגוריה:1987 בפוליטיקה
קטגוריה:1988 בפוליטיקה