מאה ילדים שלי (סרט, 1987)

"מאה ילדים שלי" (באנגלית: "Lena: My 100 Children") הוא סרט קולנוע אמריקאי משנת 1987 המבוסס על ספרה של לנה קיכלר-זילברמן בשם זה, ומכבבת בו השחקנית היהודייה-אמריקנית לינדה לאבין. 

הסרט מספר את סיפורה של לנה קיכלר, שגידלה 100 ילדים יתומים בבית מחסה בפולין לאחר מלחמת העולם השנייה. הסרט צולם בבודפשט.

בשנת 1989 היה הסרט מועמד לפרס השנתי להישג יוצא הדופן בקולנוע שמעניקה האגודה לקולנוע אמריקאי.

עלילת הסרט
עם סיום מלחמת העולם השנייה מגיעה לנה קיכלר למרכז לפליטים יהודים בקרקוב במטרה לנסות ולחפש את קרובי משפחתה ששרדו. היא מוצאת שם מספר רב של ילדים ניצולי שואה יתומים הגוועים ברעב. היא מתחילה להשיג להם אוכל באופן קבוע ומנסה לשקם אותם ממצבם. לאחר זמן מה היא שוכרת מבנה בעיירת הגבול הסמוכה זאקופנה, ומגדלת שם את הילדים יחד עם צוות ששכרה לשם כך. במהלך תקופת השהות שם סובלים קיכלר והילדים מהצקות אנטישמיות מתושבי הסביבה, ולאחר כמה תקריות אלימות בהן נפגעים ילדים, מתאמנים הנערים שבקבוצה על נשק שקיבלה לנה מהצבא הפולני. באמצע שנת 1946 נאלצים לנה וילדיה לברוח מפולין לאחר חילופי אש שהיו בין הקבוצה לכפריים מהסביבה. הם חוצים את הגבול לצ'כוסלובקיה ומשם לצרפת, ולאחר הקמת המדינה עולים לישראל.

ראו גם
הבית של נינה

קישורים חיצוניים

קטגוריה:סרטי 1987
קטגוריה:סרטים אמריקאיים
קטגוריה:סרטים באנגלית
קטגוריה:סרטים אמריקאיים מבוססי ספרים
קטגוריה:סרטים על ניצולי השואה