פאלם ספרינגס

פאלם ספרינגס (באנגלית: Palm Springs) היא עיר נופש מדברית במחוז ריברסייד, קליפורניה, בעמק קואצ'לה. היא שוכנת כ-60 קילומטרים מזרחית לסן ברנרדינו, וכ-179 קילומטרים ממזרח ללוס אנג'לס, 219 קילומטרים צפונית-מזרחית לסן דייגו, ו-433 קילומטרים ממערב לפיניקס, אריזונה. האוכלוסייה הייתה 44,552 תושבים במפקד 2010.

גולף, שחיה, טניס, רכיבה על סוסים, רכיבה על אופניים, וטיולים במדבר ובאזורים ההרריים הסמוכים הם הצורות העיקריות של בילוי בפאלם ספרינגס.

היסטוריה
ייסוד
מחקר ארכאולוגי מראה כי בני העם האינדיאני "קאווייה" חיו באזור במשך 350–500 השנים האחרונות. הם כינו את האזור "סה-קי" (מים רותחים).

בשנת 1823 מגלה הארצות המקסיקני חוסה מריה אסטודייו וקפטן חוסה רומארו נשלחו למצוא נתיב מסונורה לאלטה קליפורניה. במהלך מסעם הם לראשונה תיעדו את המקום. האזור סופח לארצות הברית בהסכם גואדלופה אידלגו.

המאה ה-19
שם העיר וההתיישבות האירופאית
מקור אפשרי למילה "פאלם" בשם המקום, הוא ממתיישבים ספרדיים שקראו למקום La Palma de la Mano de Dios כלומר: כף ידו של האל. השימוש המוקדם ביותר של השם "פאלם ספרינגס" הוא ממפה של היחידה למדידות טופוגרפיות של ארצות הברית שהשתמשה במונח בשנת 1853. שמות מוקדמים נוספים היו "פאלמטו ספרינגס" ו"ביג פאלם ספרינגס".

התושב הלבן הראשון בפאלם ספרינגס היה ג'ק סאמרס שניהל את תחנת הכרכרות בשנת 1862. כעבור ארבע עשרה שנים (1876) מסילת הרכבת דרום הפסיפיק הונחה 6 קילומטרים צפונית לתחנה.

בשנת 1880 האינדיאני המקומי פדרו צ'ינו מכר חלקות ליד המעיינות לוויליאם ואן סליקה ומתיו בריאן בסדרה של עסקאות מפוקפקות; הם בתורם הביאו את וו. אר. פורטר כדי לסייע להם למכור את נכסיהם באמצעות "חברת פאלם סיטי קרקע ומים". בשנת 1885, כאשר עורך הדין (ולימים השופט) ג'ון גאתרי מק'קאלום מסן פרנסיסקו החל לקנות נכסים בפאלם ספרינגס, השם כבר התקבע.

פיתוח הקרקע ובצורות
השופט מק'קולם, שהביא את בנו החולה לאקלים היבש עבור בריאותו, הביא את מומחה ההשקיה ד"ר אוליבר וואזנקרופט והמהנדס ג'יי.פי. ליפינקוט כדי לבנות תעלה מנהר ווייטוואטר למטעי הפירות בנחלתו. הוא גם ביקש מד"ר מוריי וילווד להקים מלון שמעבר לרחוב ממקום מגוריו. מוריי עשו זאת ב-1886 (ומאוחר יותר הפך להורטיקולטור מפורסם).

הגידולים ומערכות ההשקיה סבלו בשנת 1893 מהצפות בעקבות גשמים, ולאחר מכן בצורת במשך 11 שנים (1894–1905) גרמו נזק נוסף.

המאה ה-20
במהלך המאה ה-20 העיירה התפתחה לעיירת נופש פופולרית. בסוף המאה היו בעיר כ-130 בתי מלון. בשנת 2011 ביקרו בעיר כ-1.6 מיליון תיירים.

נקודות ציון
בעיר נבנו מספר קווי רכבל כולל הקו הארוך בעולם באורך של כ-4 ק"מ.

המוזיאון לאמנות של העיר הוקם במקור כ"מוזיאון המדבר" בשנת 1938. כיום הוא כולל מיצגים על אמנות ומד המדבר.  האמנים המיוצגים במוזיאון הם אמנים אמריקאים לרבות אמנים שהתגוררו בעיר כמו קרל אייטל,  שיצירותיו מוקדשות לחיי המדבר.

קישורים חיצוניים




קטגוריה:קליפורניה: ערים
קטגוריה:גיי וילג'
קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1938