מיקרורפטור

מיקרורפטור (שם מדעי: Microraptor, "מיקרו" מיוונית="זעיר", "רפטור" מלטינית="שודד") הוא סוג של דינוזאור קטן גוף ממשפחת דרומאוזאוריים, שחי בתקופת הקרטיקון התחתון, 120 מיליון שנה לפני זמננו.

מיקרורפטור היה דינוזאור מנוצה מעופף, והמאובנים שלו מראים כי היו לו אברות תעופה ארוכות גם על הרגליים הקדמיות וגם על הרגליים האחוריות, בתצורה של "ארבע כנפיים".

 גילוי ותיארוך 
מאובן מיקרורפטור התגלה לראשונה בשנת 2000 בתצורת ג'יופוטאנג, שהיא אחת מהתצורות הגאולוגיות של חבורת ג'הול, במחוז ליאונינג שבסין, על ידי צוות בראשות הפלאונטולוג שו שינג מן המכון הפלאונטולוגי של בייג'ינג. מאז התגלו באותו מקום מאובנים רבים נוספים שלו, מתוכם לפחות שבעה שתוארו בפירוט בפרסומים מדעיים רשמיים. הם סווגו לשניים עד שלושה מיני מיקרורפטור שונים, אף כי לא ברור עדיין אם יש הצדקה להפרדה כזו.

מאובן מיקרורפטור הראשון שהתגלה היה למעשה אחד משני מאובנים של סוגים שונים, אשר כבר בשנת 1997 צורפו יחד באופן מלאכותי על מנת ליצור את המאובן המזויף שנקרא "ארכאורפטור". לאחר חשיפת הזיוף בשנת 2000 התברר כי הזנב של ארכאורפטור נלקח ממאובן של מיקרורפטור. בגלל פרשת הזיוף, הסוג מיקרורפטור הוגדר על פי מאובן אחר, המסומן בסימון הקטלוגי IVPP V 12330 שהתגלה רק בשנת 2000.

המאובן החשוב ביותר של מיקרורפטור, אשר מראה בבירור רישומי אברות תעופה ארוכות גם על הרגליים הקדמיות וגם על האחוריות, ידוע בסימון הקטלוגי IVPP V 13352, והתגלה בשנת 2003. אך גם מספר מאובני מיקרורפטור נוספים מראים בבירור רישומי נוצות.

כל מאובני מיקרורפטור התגלו בתצורת ג'יופוטאנג, המתוארכת בשיטה הרדיומטרית ארגון-ארגון לגיל של 120.3 מיליון שנה לפני זמננו, עם סטייה אפשרית של 0.7 מיליון שנה. שכבה זו מאוחרת מעט מתצורת יישיין, המתוארכת לגיל של 125 עד 121 מיליון שנה, וכמוה משויכת לביוטה של ג'הול. בתצורת ג'יופוטאנג התגלו גם מאובני העוף הקדום ג'הולאורניס, וכן מאובנים רבים אחרים של דינוזאורים, פטרוזאורים, יונקים קדומים ועוד.

 אנטומיה ומורפולוגיה 
שמאל|ממוזער|250px|גודלו של מיקרורפטור בהשוואה לאדם
מיקרורפטור הוא בין הדינוזאורים הקטנים ביותר הידועים למדע, בערך בגודל של עורב. משקל גופם של הבוגרים מן המין M. gui מוערך בקילוגרם אחד לכל היותר, ואורכם הכולל 77–90 סנטימטרים, מתוך זה כ-50 סנטימטר אורכו של הזנב. המין M. hanqingi גדול מעט יותר, באורך כללי של 95 סנטימטרים ומשקל מוערך של כ-2 קילוגרם. המאובנים המשויכים למין M. zhaoianus, הם הקטנים ביותר, ואורכם הכולל 48 סנטימטרים בלבד. כאשר הוגדר הסוג מיקרורפטור בשנת 2000, הוא הוצג על ידי מגליו כדינוזאור הקטן ביותר שהתגלה, ומשום כך זכה בשמו ("מיקרו" פירושו ביוונית "זעיר"). ואולם מאז התגלו מספר סוגי דינוזאורים קטנים אף יותר, כמו אפידקסיפטריקס.

מיקרורפטור הוא בעל תצורת גוף מפתיעה ושונה מן הדינוזאורים המנוצים והעופות הקדומים שהתגלו לפניו - היו לו נוצות תעופה ארוכות גם על הזרועות וגם על הרגליים האחוריות, כך שהתקבלה תצורה של "ארבע כנפיים". מאז גילוי מיקרורפטור התגלו מספר סוגים נוספים של דינוזאורים שהיו להם נוצות בעלות-קולמוס על כל ארבע הרגליים, למשל אנכיאורניס וצ'אנגיורפטור, וכיום נראה שתצורה זו הייתה נפוצה למדי. ואולם נוצות התעופה של אנכיאורניס קצרות יחסית, בעוד שאצל מיקרורפטור גם נוצות הרגליים האחוריות וגם נוצות הרגליים הקדמיות ארוכות, ובנוסף הן צרות, אסימטריות ומחודדות בדומה לאברות היד של עופות מעופפים בני-ימינו. כמו כן היו לו נוצות ארוכות מסודרות כמניפה בקצה זנבו הארוך. גופו היה מכוסה במעטה נוצות קצרות יותר, ועל ראשו הייתה ציצית נוצות קצרה, שהושוותה לזו של עיט פיליפיני.

שלד זנבו של מיקרורפטור ארוך מאוד ומורכב מחוליות רבות בלתי-מאוחות, בדומה לזנבות דינוזאורים רבים אחרים, ובניגוד לשלד הזנב הקצר והמאוחה של עופות בני ימינו. למיקרורפטור היו רגליים קדמיות ואחוריות ארוכות, עם אצבעות ארוכות מצוידות בטפרים ברגליים הקדמיות. כמו אצל שאר בני משפחת הדרומאוזאוריים, האצבע הפנימית ברגל האחורית הייתה מצוידת בטופר גדול, אם כי לא אימתני כמו הטופר של דיינוניכוס או ולוצירפטור. למיקרורפטור היה מעין מקור קצר בעל שיניים, ועיניו היו גדולות.

מחקר משנת 2012 מצא מלנין בנוצות מאובן מיקרורפטור, בהרכב הדומה לזה הנמצא בעופות בני-ימינו שצבעם שחור עם ברק סגלגל-ירקרק, כמו עורב שחור. עם זאת, מתוך רישומים מטושטשים במאובנים של מיקרורפטורים צעירים ניתן לשער שנוצותיהם היו בדגם צבעים מפוספס.

 תעופה 
שמאל|ממוזער|250px|מאובן מיקרורפטור מפורסם, הידוע בסימון IVPP V 13352, מראה רישומי נוצות תעופה ארוכות על הזנב, הרגליים הקדמיות והרגליים האחוריות (חיצים לבנים)
ישנן השערות שונות לגבי תצורת "ארבע הכנפיים" המיוחדת של מיקרורפטור, באיזה אופן הוא השתמש בה ומה היו יכולות התעופה שלו.

במחקר שפורסם בשנת 2010, דגם משוחזר בפירוט של מיקרורפטור נבחן במנהרת רוח, על מנת לקבוע את תכונותיו האווירודינמיות בתצורות שונות של הכנפיים ובזוויות התקפה שונות. מסקנת המחקר הייתה שכאשר מיקרורפטור גלש כלפי מטה מענף גבוה, העילוי נוצר בעיקר מזרימת האוויר על פני זוג הכנפיים הקדמי הפרוש. בשלב זה הרגליים האחוריות היו משוכות לאחור, כך שזוג הכנפיים האחורי היה מקופל, ולא שימש ליצירת עילוי אלא לכל היותר להיגוי. אך לקראת הנחיתה על ענף אחר, מצב הגוף נעשה אנכי יותר והרגליים האחוריות הושטו קדימה על מנת לבלום את התנועה. כתוצאה מכך נפרש בשלב זה גם זוג הכנפיים האחורי מתחת לזוג הכנפיים הקדמי, כך שהתצורה הכללית דמתה לזו של מטוס דו-כנפי.

לפי מחקר זה מיקרורפטור בעיקר גלש מענף לענף, בדומה לסנאים מעופפים בימינו, ולפיכך היה שוכן עצים. החוקרים סברו שמיקרורפטור כמעט שלא ירד אל הקרקע, שכן הנוצות הארוכות על הרגליים האחוריות שלו הפריעו מאוד להליכה. המחקר לא פסל את האפשרות שמיקרורפטור גם עף למרחקים קצרים בטפיחות כנף, בדומה לעופות.

 אורח חיים 
שמאל|ממוזער|250px|מאובן מיקרורפטור שלם ללא רישומי נוצות
שמאל|ממוזער|250px|צילום תקריב של מאובן מיקרורפטור מראה רישומי נוצות מתחת לזרועות
מוסכם על מרבית החוקרים שמיקרורפטור השתמש באצבעותיו הארוכות לטיפוס על עצים, וגלש באוויר למרחקים קצרים בין ענפים ועצים. הרגליים האחוריות המנוצות שלו נראות מסורבלות מדי להליכה על הקרקע.

מקובלת הסברה שבדומה לשאר בני משפחת הדרומוזאוריים, מיקרורפטור היה טורף, וניזון מחולייתנים קטנים וככל הנראה גם מחרקים שלכד בצמרות העצים. במספר מאובני מיקרורפטור, כולל המאובן המפורסם IVPP V 13352, ניתן לראות את תכולת הקיבה, ונמצאו בה עצמות של יונקים ועופות קטנים, ובמקרה אחד אף עצמות דג. עם זאת לא ניתן לפסול את האפשרות שמיקרורפטור היה גם אוכל נבלות, בדומה לעורבים בני-ימינו.

העיניים הגדולות של מיקרורפטור הובילו להשערה שהוא היה פעיל בעיקר בלילה. אך חוקרים אחרים הטילו בכך ספק משום שלא ידועים בימינו עופות ליליים שצבעם שחור מבריק. הגוונים המבריקים בנוצות של עופות נגרמים על ידי שבירה של קרני אור השמש, ולכן אין בהם שימוש בלילה.

 אבולוציה 
מיקרורפטור מסווג למשפחת הדרומאוזאוריים, שהיא מן הקרובות ביותר לעופות מבין כל משפחות הדינוזאורים התרופודים, אך נחשבת בדרך כלל כענף מעט צדדי בהתפתחות הדינוזאורים לעופות. השלד שלו דומה מאוד לזה של כמה סוגי דרומאוזאוריים אחרים, כמו סינאורניתוזאור וצ'אנגיורפטור. בעקבות זאת קובצו סוגים אלו לתת-קבוצה חדשה "מיקרופרטוריים" (Microraptoria) הקרויה על שמו של מיקרורפטור.

למרות שמיקרורפטור נראה כמאובן מעבר מובהק בין דינוזאורים ועופות, הוא ככל הנראה מאוחר מכדי להיות אב קדום של העופות בני-ימינו. הוא חי לפני 120 מיליון שנה, כלומר מאוחר ב-30 מיליון שנה לערך מארכאופטריקס, אשר לעיתים קרובות נחשב לעוף הראשון. בדומה לארכאופטריקס, מיקרורפטור היה בעל זנב "דינוזאורי" ארוך ובלתי-מאוחה, אך הוא בן-זמנם של מספר מיני עופות קדומים שהתגלו גם הם בתצורת ג'יופוטאנג, כמו קונפוציוסאורניס ולונגיפטריקס, שהם כבר בעלי זנב מאוחה (פיגוסטיל) בדומה לעופות בני ימינו. גם תצורת ארבע הכנפיים של מיקרורפטור ייחודית, ורומזת שהוא מהווה ענף צדדי מעט באבולוציה של העופות. הדיאגרמה המפושטת להלן, על פי מיון מעודכן משנת 2013, מראה את מקומו של מיקרורפטור בהתפתחות האבולוציונית יחסית לעופות ולדינוזאורים מנוצים אחרים:
דינוזאוריה
בעלי אגן דמוי לטאה (Saurischia)
 תרופודה (Theropoda)
 פאראבס (Paraves) - לפני כ-175 מיליון שנה
 סקנסוריופטריגיים (Scansoriopterygidae)
 אפידקסיפטריקס (Epidexipteryx) (יורה 151)
אאומנירפטוריים (Eumaniraptora) - לפני כ־173 מיליון שנה
 דרומאוזאוריים (Dromaeosauroidea)
 מיקרורפטוריים (Microraptoria)
 מיקרורפטור (Microraptor) (קרטיקון 120)
 צ'אנגיורפטור (Changyuraptor) (קרטיקון 125)
 סינאורניתוזאור (Sinornithosaurus) (קרטיקון 124)
 ולוצירפטוריים (Velociraptorinae)
 דיינוניכוס (Deinonychus) (קרטיקון 110)
 ולוצירפטור (Velociraptor) (קרטיקון 75)
 טרודוניים (Troodontidae)
 אביאלאה (Avialae) - לפני כ-170 מיליון שנה
 אורורניס (Aurornis) (יורה 160)
 אנכיאורניס (Anchiornis) (יורה 161)
 ארכאופטריקס (Archaeopteryx) (יורה 145)
 שיאוטינגיה (Xiaotingia) (יורה 160)
 פיגוסטיליה (Pygostylia) (לפני כ-131 מיליון שנה)
 עופות בתראים (Neornithes) - לפני כ-80 מיליון שנה, כוללים את כל העופות בני זמננו

עם זאת, מיקרורפטור מעיד על מגוון הצורות של דינוזאורים מנוצים בתור הקרטיקון, ועל האבולוציה המסועפת ("דמוית שיח" ולא "דמוית סולם") של התעופה. בנוסף, מיקרורפטור הוא דוגמה מובהקת לדינוזאור מטפס על עצים, אשר משתמש בנוצותיו לצורך דאייה מענף לענף. בכך הוא מספק אישוש להשערה המקובלת שהתעופה בעופות התפתחה מדאייה "מן הענפים למטה".

 בתרבות 
המיקרורפטור מופיע בסדרה הכוכב דינוזאור שם הוא צד לטאות מעופפות מהסוג שיאנגלונג אך בורח מסינאורניתוזאורוס שכמעט טורף אותו.
דינוזאור זה הופיע בסדרה פארק פרהיסטורי של נייג'ל מארוון שם נייג'ל מביא כמה פרטים לפארק.
בנוסף הוא הופיע בסדרה דינו דן.

 ראו גם 
 ארכאופטריקס
 דיינוניכוס
 ולוצירפטור

קישורים חיצוניים



 הדינוזאור בעל ארבע הכנפיים, וידאו בערוץ PBS באתר יוטיוב, בהשתתפות שו שינג ופלאונטולוגים נוספים .
 על צבעי הנוצות של מיקרורפטור, בבלוג של העיתונאי המדעי אד יונג 
 סרט הדמיה גרפית של מיקרורפטור, באתר הBBC 


 הערות שוליים 

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:דרומאוזאוריים
קטגוריה:בעלי חיים דואים
קטגוריה:סין: מאובנים
קטגוריה:דינוזאורים שחיו בקרטיקון תחתון באסיה
קטגוריה:מאובני טקסונים שתוארו ב-2000