גבריאל וייסמן

גבריאל וייסמן (בכתיב יידי: וויַיסמאַן; 17 באוגוסט 1900, ראדום, פולין הרוסית – ספטמבר 1988, רמת גן) היה משורר, סופר ילדים, עיתונאי ועורך, מבקר, פולקלוריסט ומסאי יידי פולני-ישראלי.

קורות חיים
גבריאל בן גיטל-לאה ושמשון וייסמן נולד בקיץ 1900 בראדום שבפולין. עם פרוץ מלחמת העולם השנייה הסתתר עם אשתו לאה ובתו בת השנה וחצי אצל איכרים פולנים ובתחילת שנת 1942 הצליחו לעבור לברית המועצות משם נשלחו לקוֹמי שבצפון ברית המועצות ואחר-כך לקירגיזסטן. בשואה נספו הוריו, אחיו ואחותו ומשפחותיהם.
ב-1946 שב לפולין, וב-1949 עלה לישראל.

בשנות ה-20 של המאה ה-20 החל וייסמן לפרסם בעיתוני הסופרים הצעירים בראדום, "ניַיע ווינטן", "דאָס ליטעראַרישע ראַדאָם" ו"ליטעראַרישע גרופּע" (שאת שלושתם ערך) ו"שטאַפּלען", ובעיתוניה "טריבונע" ו"ראַדאָמער-קעלצער לעבן". פרסם בעיתוני ורשה ("מאָמענט", "הויזפֿריַינד", "ארבעטער-צייטונג", "ייִדיש פֿאַר אַלע", "ליטעראַרישע בלעטער"), ניו יורק ("אויפֿסניַי", "צוקונפֿט"), בואנוס איירס ("זידאַמעריקע") ועוד. כתב רצנזיות על ספרים, ביקורות על תערוכות ומסות. פרסם סיפורים לילדים, שירים לילדים ומעשיות בעיתוני הילדים של ורשה ("קינדער-פֿריַינד", "קינדער-וועלט"), וילנה ("גרינינקע ביימעלעך"), ניו יורק ("קינדער-זשורנאַל") ועוד. כמה משיריו הושרו ובוצעו על ידי אמנים ידועים.

כתב לכרך א' של "ייִדישער פֿאָלקלאָר" ('הפולקלור היהודי') שיצא ביִיוואָ בעריכת יהודה ליב כהן (וילנה 1938).

בישראל כיהן במשך שנים רבות כעורך הספרות והאמנות בעיתון היידי "לעבנס-פֿראַגן".

בתחילת שנות ה-50 תורגמו לעברית סיפורים יידים שווייסמן כתב. הם אוירו על ידי הצייר נחום גוטמן ופורסמו בעיתון דבר לילדים.

שימש עורך של שני ספרי יזכור: לקהילת סוחצ'וב (עם אברהם שמואל שטיין; תשכ"ב) ולקהילת פראגה שליד ורשה (1974).

בסוף שנות ה-70 פרסם שני קובצי מסות בנושאי ספרות ואמנות: "פּען פּראָפילן" ('רישומים ודיוקנאות': מסות על יוצרים ויצירותיהם; תשל"ח 1978) ו"ישראל-קינסטלער" ('אמני ישראל': מסות על אמנים ויצירותיהם; תשל"ט 1979).

נפטר ב-1988 ברמת גן, בגיל 88 ונקבר בבית העלמין הדרום. במותו הותיר את אלמנתו, שתי בנות ונכדים.

בסוף אותה שנה (תשמ"ט, 1988) ראה אור ספרו "פון מיַין סאָד: מעשהלעך פאַר קליין און גרויס" ('מבּוּסתני: מעשיות לקטנים ולגדולים'), שהשלים בשבועות האחרונים לחייו.

לאחר מותו, תרמה אלמנתו, לאה וייסמן, את אוסף ספריו, שיריו ואת הספרייה שלו לספריית היידיש שבאוניברסיטת בר-אילן.

ספריו
 פּען פּראָפילן: עסייען, תל אביב: פריינד, תשל"ח 1978. (הספר סרוק בארכיון האינטרנט)
 ישראל-קינסטלער: עסייען, תל אביב: פריינד, תשל"ט 1979. (הספר סרוק בארכיון האינטרנט)
 פון מיַין סאָד: מעשהלעך פאַר קליין און גרויס, תל אביב: ישראל-בוך, תשמ"ט 1988. (מעשיות) (ראה אור לאחר מותו) (הספר סרוק בארכיון האינטרנט)

עריכה
 א"ש שטיין, גבריאל ווייסמאן (רעדאַקטאָר), פנקס סאָכאַטשעוו, ירושלים: ארגון סאָכאַטשעוו אין ישראל, ביי דער מיטבאַטייליקונג פון פאַראיַיניקטן סאָכאַטשעווער רעליף-קאָמיטעט אין אַמעריקע, תשכ"ב. (עברית ויידיש)
 גבריאל ווייסמאן (עורך), ספר פראגה / פראַגער יזכור-בוך: (מוקדש לזכר קדושי עירנו...), תל אביב: ארגון יוצאי פראגה בישראל, 1974. (רוב המאמרים ביידיש ומיעוטם בעברית)

קישורים חיצוניים
 גבריאל ווייסמאן באתר בית לייוויק 

הערות שוליים

קטגוריה:מסאים ישראלים
קטגוריה:מבקרי ספרות ישראלים
קטגוריה:מבקרי אמנות ישראלים
קטגוריה:עיתונאים כותבי יידיש
קטגוריה:עורכי עיתונים ביידיש
קטגוריה:עיתונאי ילדים ונוער יהודים
קטגוריה:משוררי ילדים כותבי יידיש
קטגוריה:סופרי ילדים ונוער יידישאים
קטגוריה:עיתונאי ילדים ונוער כותבי יידיש
קטגוריה:עורכים ספרותיים ישראלים
קטגוריה:משוררי ילדים
קטגוריה:סופרים כותבי יידיש
קטגוריה:סופרי ילדים ונוער ישראלים
קטגוריה:פולקלוריסטים יהודים
קטגוריה:ישראלים ילידי פולין
קטגוריה:עולים לאחר קום המדינה: 1948–1950
קטגוריה:סגל דער מאמענט
קטגוריה:אישים הקבורים בבית העלמין הדרום
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1900
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-1988