ארנסט קומר

ארנסט אדוארד קומר (בגרמנית: Ernst Eduard Kummer; 29 בינואר 1810 - 14 במאי 1893) היה מתמטיקאי גרמני.

חייו
קומר נולד בזוראו, ברנדנבורג שבפרוסיה (היום בפולין). בשנת 1831 קיבל תואר דוקטור למתמטיקה מאוניברסיטת האלה-ויטנברג. 
כמומחה למתמטיקה שימושית אימן קציני צבא גרמניים בבליסטיקה. לאחר מכן לימד כ-10 שנים בגימנסיה, שם השפיע על לאופולד קרונקר להפוך למתמטיקאי. קומר פרש מהוראה וממתמטיקה בשנת 1890 ונפטר כשלוש שנים מאוחר יותר בברלין. 
עם תלמידיו לתואר דוקטור נמנים: הרמן שוורץ, לזרוס פוקס, גאורג קנטור ופרדיננד גאורג פרובניוס.

עבודתו המתמטית

ב-1847 פרסם גבריאל לאמה הוכחה למשפט האחרון של פרמה. ההוכחה התבססה על פירוק לגורמים של המשוואה , מעל השדה הציקלוטומי מסדר p. במהרה גילה ז'וזף ליוביל פער בהוכחה, שלאמה הניח שהשלמים בשדה מתפרקים באופן יחיד. קומר הדגים שלא תמיד כך הדבר ולכן ההוכחה שגויה.

כדי שעבודתו של לאמה  לא תרד לטמיון חיפש קומר תנאים שבהם פירוק יחיד אכן קיים. בעבודה זו הניח קומר את התשתית לתורת המספרים האלגברית וממנה נולד המושג אידיאל, שהפך למרכזי באלגברה המודרנית. קומר הצליח להוכיח שהמשפט האחרון של פרמה נכון לכל p שהוא ראשוני רגולרי, שמשערים שהם מהווים כ-60% מכלל הראשוניים. בתוצאה זו השתמש כדי להוכיח שהמשפט האחרון של פרמה נכון לכל n עד 100.

בשנת 1975 יצאו לאור כל כתביו, בשני כרכים בעריכת אנדרה וייל.

 משפחתו 
קומר נישא לאוטילי מנדלסון, בתם של נתן מנדלסון והארייט איטזיג. אוטילי הייתה דודניתם של פליקס מנדלסון-ברתולדי ואחותו רבקה, שהייתה נשואה למתמטיקאי יוהאן פטר גוסטב לז'ן דיריכלה. אשתו השנייה, ברטה, הייתה דודניתה של אוטילי. לקומר היו בסך הכל 13 ילדים. בתו מרי נישאה למתמטיקאי הרמן שוורץ.

קישורים חיצוניים



קטגוריה:מתמטיקאים גרמנים
קטגוריה:חברי האקדמיה למדעים ולאמנויות של גטינגן
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1810
קטגוריה:גרמנים שנפטרו ב-1893
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת האלה-ויטנברג