אמיסטאד (סרט)

אמיסטאד (באנגלית: Amistad) הוא סרט דרמה היסטורי משנת 1997 בבימויו של סטיבן ספילברג המבוסס על סיפורו האמיתי של מרד שבוצע בשנת 1839 על סיפון ספינת העבדים "לה אמיסטאד", מול חופי קובה, על ידי עבדים שנלכדו זמן מה לפני כן באפריקה ואשר היו בדרכם לעבר ארצות הברית. כמו כן הסרט גם מתמקד במאבק המשפטי שאירע לאחר שהעבדים המורדים נלכדו על ידי שירות ספינות המכס של ארצות הברית.

 עלילת הסרט 
השנה היא 1839. בבטן אוניית "לה אמיסטאד" כלואים 44 אפריקאים. האוניה עושה דרכה מקובה והאפריקאים מצליחים להתמרד ולהרוג את כל שוביהם. הם משאירים רק שניים מהם בחיים, כדי שיינווטו את האוניה חזרה לאפריקה. במקום לשוב לאפריקה, הם נוחתים בחופי ארצות הברית, במדינת קונטיקט, שם עדיין מותר להחזיק עבדים.

האפריקאים ממתינים למשפט על רצח, ושני פעילי זכויות אדם מחפשים עורך-דין שייצג אותם במשפט. עורך הדין הצעיר רוג'ר בלדווין (המגולם על ידי מתיו מקונוהיי) מצליח להוכיח שהאפריקאים לא נולדו עבדים ואינם באים מקובה, אלא נולדו באפריקה. בשלב זה מחליט נשיא ארצות הברית, מרטין ואן ביורן להחליף את השופט, כי הוא לא מעוניין לשחרר את האפריקאים. בלדווין פונה לעורך דין ותיק הידוע בהתנגדותו לעבדות, נשיא ארצות הברית לשעבר ג'ון קווינסי אדמס. אדמס אומר לו כי עליו להבין את סיפורם של האסירים כדי לייצגם. עם זאת, בולדווין לא דובר את שפתם ועד כה
ייצג אותם מבלי לדבר איתם. הם מתחילים לחפש מתורגמן. עורך הדין ושני הפעילים (המגולמים על ידי מורגן פרימן וסטלאן סקארסגארד) מסתובבים בעיר ואומרים בקול את המספרים 1 עד 10 בשפת המנדה, עד שמישהו פונה אליהם. כך הם משיגים מתורגמן ומתחילים לשמוע מפי מנהיג המורדים, סינקווה, את הסיפור שלהם. ידע זה מסייע להם לנצח במשפט.

נשיא ארצות הברית החושש ממלחמת האזרחים הנראית באופק מחליט להתערב בשנית ומביא את הנושא לבית המשפט העליון של ארצות הברית. שוב פונה בלדווין לנשיא לשעבר אדמס (המשוחק על ידי אנתוני הופקינס), הפעם הוא נעתר ולוקח את התיק. בשיחה האחרונה עם סינקווה שואל אותו אדמס מה הוא היה עושה, אילו עמד במצב אבוד מראש, וסינקווה (המגולם על ידי דג'ימון הונסו) עונה לו: אתה לא תהיה שם לבד, תהיה שם עם כל אבות אבותיך. נאומו של אדמס, שהוא אחד הנאומים החשובים בתולדות הקולנוע בשנים האחרונות, בנוי על הפניה של אדמס, הנשיא השישי, לחמשת הנשיאים של ארצות הברית שקדמו לו. הוא מסיים את הנאום במילים: ואם המחיר הוא מלחמת אזרחים – שיהיה!

בית המשפט מחליט לזכות ולשחרר לאלתר את המורדים ולהחזירם לאפריקה. בכתוביות בסוף הסרט מסופר: סינקווה חזר לסיירה לאון, שהייתה נתונה למלחמת אזרחים, הכפר שלו נהרס ומשפחתו נעלמה, כנראה נמכרה לעבדות. וון ביורן הפסיד בבחירות ליריבו, והמשפט הארוך והמתוקשר אכן היה אחד הגורמים שהביאו למלחמת האזרחים, ממנה חששו.

 הפקה 
תקציב הסרט היה כ-36 מיליון דולר, והוא הכניס בארצות בלבד יותר מ-44 מיליון דולר.
תפקידו של אדמס הוצע לשון קונרי וזה של סינקווה לדנזל וושינגטון, שוויתרו.
הסרט היה מועמד ל4 פרסי אוסקר

 קישורים חיצוניים 

 יעל שוב, ביקורת, באתר טוטאל פילם

 הערות שוליים 

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:דרימוורקס: סרטים
קטגוריה:סרטי בית משפט אמריקאיים
קטגוריה:סרטי סטיבן ספילברג
קטגוריה:סרטים אמריקאיים המבוססים על סיפור אמיתי
קטגוריה:סרטים העוסקים בעבדות
קטגוריה:סרטי דרמה אמריקאיים משנת 1997
קטגוריה:סרטי 1997
קטגוריה:סרטים עם מוזיקה מאת ג'ון ויליאמס
קטגוריה:סרטים שצולמו בקונטיקט
קטגוריה:סרטי דרמה היסטורית אמריקאיים
קטגוריה:סחר העבדים האטלנטי