פרנק לואי

סר פרנק לואי (Frank Lowy; נולד ב-22 באוקטובר 1930) הוא איש עסקים ופילנתרופ יהודי-אוסטרלי-ישראלי ממוצא צ'כוסלובקי (באזור סלובקיה המודרנית ממשפחה יהודית דוברת הונגרית). ביוני 2021 העריך העיתון הכלכלי "TheMarker" את הונו בכ-6.5 מיליארד דולר, ברשימת 500 עשירי ישראל שפרסם.

ביוגרפיה
לואי נולד בשם פנחס לוי לאילונה והוגו לוי ב-22 באוקטובר 1930 בעיירה פילקובו (Fiľakovo) שבצ'כוסלובקיה (כיום בסלובקיה). ב-1942 ברחה המשפחה מצ'כוסלובקיה לבודפשט (בממלכת הונגריה דאז), והיו שם גם כשהחלה השמדת יהודי הונגריה. אביו גורש ונרצח באושוויץ ופסלו ניצב בכניסה לאחד מאולמות בבניין החדש של הספרייה הלאומית בירושלים. אחיו הבכור שרד את מחנות שירות העבודה (עבודת הכפייה לגברים יהודים עבור הצבא ההונגרי), הוא, אמו ויתר אחיו שרדו בגטו בודפשט ולאחר המלחמה חזרו לפילקובו. בהמשך היגרו אמו, אחותו ואחד מאחיו לאוסטרליה. בהשפעת אחיו הבכור הצטרף לתנועה הציונית. ב-1946 הפליג לארץ ישראל, בספינת המעפילים "יגור" שנתפסה על ידי הבריטים ונוסעיה הוגלו לקפריסין. לאחר השחרור מקפריסין עבר לגור בנוה עמיאל, מוסד לנערים דתיים ניצולי שואה ליד טבעון. הוא לא הסתדר שם ועבר לחיפה. הוא עבד תחילה כפועל בניין, ואחר כך בתור פקיד בבנק לאומי. בפרוץ מלחמת השחרור גויס לחטיבת גולני ולחם בקרבות בגליל ובאזור עזה. ב-1952 עזב את ישראל והצטרף למשפחתו באוסטרליה, שם שינה שמו לפרנק לואי.

ב-2008 נחקר בחשד כי שהעלים כ-68 מיליון דולר מרשויות המס בארצות הברית. דו"ח של ועדת משנה בסנאט, שעסק בעבירות על חוקי המס באמצעות חשבונות בנקים במדינות זרות, חשף כי פתח חשבון בנק סודי בליכטנשטיין.

ב-2004 נאמד הונו ב-3 מיליארד דולר אוסטרלי, והוא עמד במקום השני ברשימת עשירי אוסטרליה. שש שנים אחר כך, ב-2010, נאמד הונו ב-5 מיליארד דולר אוסטרלי, ובאותו זמן עמד בראש רשימת עשירי אוסטרליה.

ב-2019 יצא לאקרנים סרט תיעודי על חייו, "What Will Become of Us", והוקרן בבכורה ישראלית בפסטיבל דוקאביב. במקביל, יצאה בעברית גם הביוגרפיה שלו, "פורץ גבולות: מסע החיים של פרנק לאוי", מאת העיתונאית האוסטרלית ג'יל מרגו (שראתה אור במקור באנגלית ב-2001).

ב-2025 שודר ברשת 13 סרט תיעודי נוסף בשם "יהודי בגוף ראשון" אודות חייו של לואי וההשפעה של אירועי ה-7 באוקטובר עליו, לאחר שנרצחו קרובי משפחתו בקיבוץ בארי.

עסקים
ב-1952 עם הגיעו לאוסטרליה החל לעבוד במעדנייה בסידני בתור מכין כריכים, ולאחר מכן רכש קו חלוקת מוצרים למעדניות, בו פגש את שותפו העסקי ג'ון סונדרס שהיה בעל מעדנייה והקימו יחדיו מעדנייה ובית קפה.

ב-1953 לואי וסונדרס התחילו את הקריירה העסקית בקניית קרקע ובנייה של מרכז קניות בפרוור של סידני. בהמשך הקים רשת של מרכזי קניות באוסטרליה. ב-1960 החברה, בשם "וסטפילד", הפכה לציבורית ונרשמה בבורסה האוסטרלית לניירות ערך. ב-1977 החלה החברה לפעול גם בארצות הברית וב-1999 בבריטניה. לחברה, על כל שלוחותיה, מעל 100 מרכזי קניות.

ב-2004 רכשה "וסטפילד" את חברת הנדל"ן הבריטית "צ'לספילד" שבבעלותה היו מרכזי קניות ברחבי אנגליה, ופרויקט לפיתוח מרכז קניות ענק במערב לונדון, בשכונת "וייט סיטי". ב-2006 השתלבה החברה בפרויקט הכפר האולימפי בלונדון, באוקטובר 2008 פתחה את קניון "וסטפילד לונדון" ב"וייט סיטי", שהוא הקניון הגדול ביותר באירופה. למרות המשבר הכלכלי העולמי הקניון משך אליו 23 מיליון מבקרים בשנה הראשונה. ב-2011 פתחה החברה קניון ענק נוסף בלונדון, "וסטפילד סטרטפורד סיטי", לקראת אולימפיאדת לונדון ב-2012, סמוך לפארק האולימפי שנבנה בלונדון.

ב-2011 העביר את ניהול החברה לבניו, פיטר וסטיבן לואי, והמשיך לכהן כיו"ר החברה. בדצמבר 2017 הודיע לואי על מכירת "וסטפילד" לקבוצת הנדל"ן הצרפתית יוניבייל-רודמקו תמורת 20.8 מיליארד דולר אוסטרלי.

ב-2021 פרסם מגזין פורבס את שמו ברשימת המיליארדרים, הוא ממוקם במקום 539 בעולם ומקום תשיעי בישראל עם הון נאמד ב-5.2 מיליארד דולר אמריקאי, עליה של 0.4 מהשנה הקודמת.

עסקים בישראל
בשנת 1990 נכנס לראשונה לעסקים בישראל שהתמודד יחד עם חברת "אזורים" במכרז לבניית פרויקט מרכז השלום (לימים מגדלי עזריאלי) בתל אביב, והפסיד לקבוצת עזריאלי.

בשנת 2000 הצטרף לואי לקבוצת אליהו, בהתמודדות במכרז לרכישת בנק דיסקונט מידי מדינת ישראל. שנה אחר כך היה שותף לחברת קרדן ישראל בניסיון לרכוש את תאגיד אי די בי חברה לאחזקות. בשני המקרים נסוג מהעסקה, אחר כך התעניין ברכישת הבנק הבינלאומי מידי משפחת ספרא.

בשנת 2005 התעניין לואי בהשתתפות במכרז להפרטת בנק לאומי, אחר כך פרסם העיתונאי יואב יצחק כי ראש הממשלה, אהוד אולמרט (בעת שכיהן כממלא מקום שר האוצר ב-2005), פעל עבור לואי במהלך ואחרי המכרז, תוך ניגודי עניינים חמורים הנובעים הן מקשריו האישיים עם פרנק לואי, והן נוכח קשרי המשפחה של אולמרט עם מחותנו, עורך דין יוסף גרוס (בנו שאול נשוי לבתו של גרוס) שייצג את לואי במכרז. פרטים נוספים בפרשה נחשפו גם בתוכנית "עובדה", בין השאר שנציגיו של לואי ביקשו הטבות במכרז תוך שימוש בשמו של אולמרט. עקב כך נפתחה חקירה בעניין נגד אולמרט ובאפריל 2007, צוות מהיחידה הארצית לחקירות הונאה של המשטרה ייצא לאוסטרליה, כדי לבצע חיקור דין ללואי. גם עורכת דין תמי בן דוד, יועצת מומחית במשרד עורכי הדין "גרוס, קלינהנדלר, חודק, הלוי, גרינברג ושות'", שייצג את לואי בהליכי המכרז, נחקרה באזהרה. החשד העיקרי נגדה היה כי היא עשתה שימוש לרעה במסמכים שהשיגה מבנק ישראל בייצוג לואי. התיק נסגר לבסוף מחוסר ראיות, אך אולמרט המשיך בקשרי ידידות עם לואי, בין השאר היה היה אורח הכבוד שלו במשחקים האולימפיים בלונדון (שם היה לואי שותף בקניון ענק שנבנה בכפר האולימפי).

בשנת 2006 שימש כמשקיע העוגן בקרן הגידור ION שהוקמה באותה עת. הקרן נוקטת באסטרטגיית השקעה לונג/שורט מבוססת מחקר, ומתמקדת בהשקעה בחברות ציבוריות הקשורות לישראל. בין החברות בהן השקיעה הקרן נמנים: טבע תעשיות פרמצבטיות, אורמת טכנולוגיות, סייברארק WIX ואורבוטק,
חיים אישיים
לואי התחתן עם שירלי רוסאנוב בשנת 1954, אותה הכיר במסיבת ריקודים של הקהילה היהודית כשהיה בן 21. יש להם שלושה בנים, פיטר, דייוויד וסטיבן, שניהלו את עסקי "ווסטפילד", ולאחר שנמכרה מנהלים את קרן ההשקעות הפרטיות של המשפחה.

בשנת 2001 רכש מחברת הכשרת היישוב בניין ברחוב הירקון 194 בתל אביב, והפך אותו לבית מגורים יוקרתי לו ולמשפחתו בעת שהם מבקרים בישראל. בשנת 2019, בגיל 87, עלה לואי בשנית לישראל עם אשתו שירלי ועבר להתגורר בבית ברחוב הירקון באופן קבוע. בדצמבר 2020 נפטרה שירלי לואי ונקברה בבית העלמין בכפר שמריהו.

תפקידים ציבוריים
 1995 עד 2005 - דירקטור של הבנק המרכזי של אוסטרליה.
 יושב ראש התאחדות הכדורגל האוסטרלית.
 היה חבר הנהלת קונפדרציית הכדורגל של אסיה.
 היה חבר הוועד הפועל של פיפ"א.
 בישראל: יושב ראש הוועד המנהל של המכון למחקרי ביטחון לאומי.

פעילויות נדבנות
 1981 – תרומה של רבע מיליון דולר לאתר חטיבת גולני.
 2002 – קיבל את התואר "הפילנתרופ המוביל של אוסטרליה" בזכות תרומות, באותה שנה, של 10 מיליון דולר אוסטרלי.
 2003 – תרומה של 30 מיליון דולר אוסטרלי להקמת מכון לואי למדיניות בינלאומית.
 2008 – תרומה למכון המחקר הקרדיולוגי ע"ש ויקטור צ'אנג.
 2010 – תרומה של 10 מיליון דולר אוסטרלי להקמת מכון לואי למחקר הסרטן באוניברסיטת ניו סאות' ויילס.
 תרומות להקמה ותחזוקה של המכון למחקרי ביטחון לאומי בישראל.
 תרומה למוזיאון ההעפלה בעתלית.

פרסים והוקרה
 2005 - פרס המרכז הבינלאומי ע"ש וודרו וילסון לאזרחות תאגידית.
 2008 – הדואר האוסטרלי הנפיק בול לציון פעילותו הפילנתרופית.
 נשיא כבוד המגבית היהודית המאוחדת (Life Governor, United Israel Appeal) בניו סאות' ויילס.
 נשיא כבוד של בית הספר מסדה.
 2014 - תואר אבירות ממלכת אנגליה אליזבת השנייה.

לקריאה נוספת
 ג'יל מרגו, פורץ גבולות: מסע החיים של פרנק לאוי, ידיעות ספרים, 2019
 Jill Margo, Frank Lowy: Pushing the Limits: The inside Story of the Man Who Powers Westfield, HarperCollins Publishers (Australia),2001

קישורים חיצוניים




 יהודי בגוף ראשון, סרט תעודי באתר רשת13


 הערות שוליים 

קטגוריה:אנשי עסקים יהודים אוסטרלים
קטגוריה:מיליארדרים יהודים
קטגוריה:מיליארדרים ישראלים
קטגוריה:גולי מחנות המעצר בקפריסין
קטגוריה:לוחמי חטיבת גולני
קטגוריה:חיילי חטיבת גולני במלחמת העצמאות
קטגוריה:יהודים הונגרים
קטגוריה:יהודים בשואה: הונגריה
קטגוריה:ישראלים ילידי צ'כוסלובקיה
קטגוריה:נדבנים יהודים אוסטרלים
קטגוריה:ניצולי השואה: סלובקיה
קטגוריה:ניצולי השואה: הונגריה
קטגוריה:עולים לאחר מלחמת העולם השנייה
קטגוריה:זוכי פרס וודרו וילסון
קטגוריה:מיליארדרים אוסטרלים
קטגוריה:אוסטרלים שנולדו ב-1930