מאיר תאומי

250px|ממוזער|שמאל|לוחית זיכרון על ביתו של מאיר תאומי ברח' פינסקר 64 בתל אביב
מאיר תאומי (טימן) (15 ביולי 1898 – 10 באוגוסט 1947) היה שחקן תיאטרון ביישוב היהודי בארץ ישראל. נרצח בבית הקפה "גן הוואי" ב-10 באוגוסט 1947.

קורות חיים
תאומי נולד כבן הבכור לשלמה תאומים, סוחר,  ולרוזה בת דב סקלובסקי בניקולייב שבאימפריה הרוסית (סמוך לחרסון, כיום באוקראינה). אחיו הצעיר הוא יעקב טימן.
בילדותו קיבל חינוך כללי בבית ספר יסודי יהודי ובגימנסיה הרוסית בעיר הולדתו. תאומי נשלח בשנת 1913 על ידי הוריו ללימודים בגימנסיה העברית הרצליה בארץ ישראל. בשל פרוץ מלחמת העולם הראשונה גורש ב-1915 מארץ ישראל על ידי השלטון הטורקי, בשל נתינותו הרוסית.

הוא הצליח לשוב לעיר הולדתו. בניקולייב לקח חלק בייסוד הסתדרות "המכבי" והיה פעיל ב"צעירי ציון", שם גם למד חוג לדרמה שהדריך שחקן הבימה יהודה רובינשטיין, ולקח חלק בלהקת חובבי הבמה העברית.
לאחר מכן עבר לקייב, שם למד במשך שנה משפטים ובמקביל למד דרמה.

בשנת 1919, עלה בשנית לישראל, על גבי האונייה "רוסלאן" יחד עם ההיסטוריון יוסף קלאוזנר, הצייר יצחק פרנקל והאדריכל יהודה מגידוביץ. הוא התיישב בתל אביב עם אשתו הראשונה פרידה לבית זליגסון, ילידת 1899 (שם הבמה "כרמלית"). הקים עם רעייתו ומנחם בנימיני (בירנצווייג) להקת תיאטרון פרטית בשם "להקת בר כוכבא".
בשנת 1920 הצטרף לייסוד "תיאטרון עברי" של דוד דוידוב, תחילה כשחקן, ובמחזוריו האחרונים כמנהל אמנותי, במאי ושחקן. התיאטרון העברי הציג בקולנוע עדן.
תאומי ביים בלהקות חובבים, כדוגמת "הקבוצה הדרמטית של גדוד מגיני השפה העברית", וייסד באמצע שנות העשרים את התיאטרון "אל בכי".

בשנת 1927 יצא לאירופה להופעות בגרמניה, פולין, ליטא ולטביה כקריין ובשנת 1933 נישא בשנית ליפה בת משה פרלו.

בשנת 1935 יסד כשותף את משרד האמרגנות התיאטרוני "ארמון" יחד עם משה ולין. וכן ייסד את תיאטרון "הקומדיה הארצישראלית" יחד עם מרים ברנשטיין-כהן ומיכאל גור. אלף ארי וולף ביים שם ב-1936 את מחזהו היחיד של יצחק שדה, "חנה גיטל מחפשת עבודה".

תאומי השתתף בכ-150 הצגות בעברית, והצטיין בדיבור שוטף בעברית. וכן ביצע עבודות ארגוניות עבור התיאטרון כדוגמת השגת רפרטואר, ציוד ואולם ופרסום לתיאטרון. מדי פעם כתב בעיתון דאר היום, ושיחק בסרטים "צבר" (1933), "זאת היא הארץ" (1935).

במסגרת פעילותו כאמרגן קיים מופעים בקפה גן הוואי ששכן בשטח לא בנוי בסמוך לגדה הצפונית של הירקון באזור פרדסים שלפני הכפר הערבי שייח' מוניס. וב-10 באוגוסט 1947 נרצח בבית הקפה, כשהוא עומד על הבמה, על ידי כנופיה של שודדים ערבים משייח' מוניס.

מסע ההלוויה יצא ב-12 באוגוסט מבית החולים הדסה בתל אביב, דרך רחוב אלנבי, שנסגר לתנועה לצורך העניין. את הארון ליוו שחקני תיאטרון המטאטא שנשאו זרי פרחים.
מול בית הכנסת הגדול באלנבי נאמרה תפילת קדיש ומסע ההלוויה המשיך לבית הקברות נחלת יצחק.. תאומי, בן 49 במותו, השאיר אחריו את בתו תמר (1924-2014; נישאה בהמשך לאהרון בן-עזר), מאשתו הראשונה ואת רעייתו יפה ושני בנים: מתן ושחקן התיאטרון עודד.

שנתיים לאחר מותו הוציא איגוד האמנים קובץ לזכרו.

לקריאה נוספת
יהודה רובינשטיין, "מאיר תאומי", במה, ג' (נ"ב), עמ' 58–59 1947

קישורים חיצוניים







פרי עטו:


הערות שוליים

קטגוריה:חברי צעירי ציון
מאיר
קטגוריה:מגורשי תל אביב
קטגוריה:שחקני תיאטרון ביישוב
קטגוריה:אנשי העלייה השלישית
קטגוריה:עולי האונייה רוסלאן
קטגוריה:במאי תיאטרון ביישוב
קטגוריה:חללי טרור ביישוב
קטגוריה:אישים הקבורים בבית הקברות נחלת יצחק
קטגוריה:ארץ-ישראלים שנולדו ב-1898
קטגוריה:ארץ-ישראלים שנפטרו ב-1947