דייוויד תומפסון

דייוויד אוניל תומפסון (באנגלית: David O'Neil Thompson; נולד ב-13 ביולי 1954) הוא כדורסלן עבר ששיחק עבור הדנוור נאגטס, הן בליגת ה-ABA, הן בליגת ה-NBA, כמו גם בקבוצת הסיאטל סופרסוניקס מליגת ה-NBA. קודם לכן כיכב במדי קבוצת הכדורסל של אוניברסיטת המדינה של קרוליינה הצפונית אותה הוביל לאליפות ה-NCAA הראשונה שלה ב-1974.

 קריירת התיכון 
תומפסון למד ב-Crest Senior High School ושיחק עבור קבוצת הכדורסל של התיכון במשך ארבע שנים. תומפסון הוא בן דודו של מאמן הכדורסל אלווין ג'נטרי.

 קריירת הקולג' 
לאחר שהוביל את קבוצת הכדורסל של אוניברסיטת המדינה של קרוליינה הצפונית לעונה בה לא הפסידו ולו במשחק אחד, עם מאזן של 0–27 ב-1973, הוביל אותה תומפסון גם לזכייה בטורניר אליפות המכללות בכדורסל ב-1974, כשהם מביסים את האלופה המכהנת, אוניברסיטת קליפורניה בלוס אנג'לס. באותה התקופה הוצמד לתומפסון הכינוי "סקייווקר" (Skywalker) בשל הניתור האנכי המדהים שלו שהגיע, לכאורה, ל-48 אינץ'. מסירת האלי הופ, כיום מרכיב עיקרי במשחק שמתקיים בגבהים של מעל לטבעת, "הומצאה" על ידי תומפסון וחברו לקבוצה בקרוליינה הצפונית, Monte Towe ולראשונה נעשה בה שימוש כחלק אינטגרלי מההתקפה של הקבוצה על ידי המאמן נורם סלואן כדי לנצל את יכולת הקפיצה של תומפסון.

המשחק בין קרוליינה הצפונית נגד המדורגת רביעית, אוניברסיטת מרילנד, בטורניר הגמר של ה-ACC ב-1974, בעידן בו רק אלופות ה-Conference הוזמנו לטורניר ה-NCAA, נחשב לאחד ממשחקי כדורסל המכללות הטובים בכל הזמנים. תומפסון וחברו לקבוצה טומי בורלסון הובילו את הוולפאק המדורגים ראשונים לניצחון 100–103 בהארכה. תומפסון והוולפאק המשיכו באותה השנה את כל הדרך לזכייה באליפות. הדחתה של מרילנד מהטורניר עקב ההפסד, על אף הדירוג הגבוה של הקבוצה, הוביל להרחבת טורניר ה-NCAA בעונה שלאחר מכן, על מנת לכלול קבוצות נוספות פרט לאלופת ה-Conference.

תומפסון נחשב לאחד מהשחקנים הגדולים בתולדות ה-ACC, לצד כישרונות דוגמת מייקל ג'ורדן, רלף סמפסון, כריסטיאן לייטנר וטים דאנקן.

תומפסון שיחק בתקופה שההטבעה הייתה בלתי חוקית על פי "חוק לו אלסינדור". ב-1975, בעת ששיחק במשחק ה-non-conference האחרון שלו נגד שרלוט 49', בתחילת המחצית השנייה עשה תומפסון את הדרך לאורך המגרש אל ההטבעה הראשונה והאחרונה שלו בקריירת המכללות, יעד שנאסר באופן מיידי על ידי עבירה טכנית. המאמן נורם סלואן הוציא את תומפסון מהמשחק על רקע מחיאות כפיים סוערות. השחקן המרגש ביותר של ה-ACC, שהופיע במשך שלוש שנים מבלי לבצע את הפעולה המרגשת ביותר של משחק הכדורסל, נכנס בכך להיסטוריה.

מייקל ג'ורדן, אשר גדל בווילמינגטון, קרוליינה הצפונית, אמר כי תומפסון היה המודל שלו כשחקן כדורסל, כאיש צעיר. בכמה ממחנות הכדורסל שג'ורדן הפעיל מאוחר יותר, נהג ג'ורדן לומר תכופות למתאמנים "הוא היה הבחור שאליו נשאתי את עיני כשהייתי בגילכם". מסיבה זו התבקש תומפסון על ידי ג'ורדן ב-2009 להציג אותו להיכל התהילה של הכדורסל.

מספר הגופייה של תומפסון, 44, היה המספר היחיד שאוניברסיטת צפון קרוליינה הודיעה כי לא יילבש לעולם על ידי אף שחקן כדורסל גברים בעתיד (אם כי מספרים מסוימים "כובדו").

 עונה נקודות למשחק ריבאונדים למשחק אחוזי קליעה 1972-73 24.7 8.1 .569 1973-74 26.0 7.9 .547 1974-75 29.9 8.2 .546

 קריירה מקצוענית 
תומפסון נבחר במקום הראשון בדראפט, הן בליגת ה-ABA על ידי וירג'יניה סקוויירס, הן בליגת ה-NBA, על ידי אטלנטה הוקס, בדראפטים של שתי הליגות ב-1975. בסופו של דבר הוא חתם בדנוור נאגטס ששיחקה באותה התקופה ב-ABA. בהסבירו את הבחירה שלו בין ה-ABA שהציעה פחות כסף "ממשי", אבל יותר כסף שיידחה מאוחר יותר לאורך חיי החוזה, אמר תומפסון שכאשר ניפגש עם ההוקס, הארגון נראה כמעט חסר עניין עד כדי כך שטיפלו בו כאילו היה ארוחה במקדונלד'ס. תומפסון גם אמר לדנוור נאגטס כי הוא רוצה שחברו מצפון קרוליינה, הרכז Monte Towe יזכה להזדמנות לשחק ב-NBA, והנאגטס החתימה את Towe לשנתיים.

תומפסון וג'וליוס אירווינג היו הפיינליסטים בגמר תחרות ההטבעות הראשונה שהתקיימה אי פעם, במשחק האולסטאר של ה-ABA שהתקיים ב-1976 בדנוור. אירווינג זכה עם הדאנק הראשון אי פעם מקו העונשין, מה שהפך עד היום לסטנדרט של הטבעה עם הרבה תעוזה. תומפסון, באופן בלתי מוסבר, ביצע הטבעה קשה אפילו יותר בשלב החימום - אך לא בתחרות עצמה - כולל דאנק שנקרא "עריסת התינוק", בו ערסל את הכדור בעיקול זרועו, העלה אותו מעל הטבעת ולחץ אותו דרכה. תומפסון זכה בתואר ה-MVP של משחק האולסטאר ב-1976 וקיבל פרס על הצטיינותו.

לאחר האיחוד בין ה-ABA ל-NBA ב-1976, המשיך תומפסון עם הנאגטס עד עונת 1981–1982, אז עבר לסיאטל סופרסוניקס.

תומפסון השתתף במשחק האולסטאר של ה-NBA ארבע עונות, והגיע לשיאו בעונת 1978. ב-9 באפריל 1978, היום האחרון של העונה הסדירה ב-NBA, קלע תומפסון 73 נקודות נגד הדטרויט פיסטונס בניסיון לזכות בתואר מלך הסלים של ה-NBA, אך הפסיד את התואר לג'ורג' גרווין מהסן אנטוניו ספרס, על חודן של שבע מאיות הנקודה עם ממוצע של 27.22 לגרווין מול 27.15 לתומפסון, כשגרווין קולע 63 נקודות במשחק של הספרס שהתקיים מאוחר יותר באותו היום. באותו המשחק קלע תומפסון גם שיא של 13 סלי שדה ברבע הראשון.

תומפסון גם הוביל את הנאגטס למשחקי פלייאוף ה-NBA שם הפסידה הקבוצה למי שזכתה בסופו של דבר באליפות האזור המערבי, סיאטל סופרסוניקס.

לאחר עונת 1978 חתם תומפסון על חוזה שיא של ארבעה מיליון דולר למשך חמש שנים. סכום זה היה גבוה ממה שאי פעם שולם לכדורסלן כלשהו. עם זאת, מנקודה זאת, פציעות ובעיות מתמשכות של שימוש בסמים יטרידו את תומפסון ויבואו על חשבון הספק משמעותי בהמשך הקריירה שלו ב-NBA, אשר הגיעה לסיומה לאחר עונת 1983–1984. הוא נפצע קשה בברכו על מדרגות מועדון הלילה הידוע לשמצה "סטודיו 54", מוקד סצנת המסיבות הניו יורקית שהיוותה אנטי-תזה להתחלה הצנועה של תומפסון. הוא ניסה לבצע קאמבק ב-1985, אך הניסיון הוכתר בכישלון.

 חיים לאחר ה-NBA 
לאחר סיום קריירת המשחק שלו, המשיך תומפסון בהידרדרות שלו במעורבות עם סמים ואלכוהול. בעידודו של כומר הוא הפך נוצרי אדוק והכניס את חייו בחזרה למסלול. כעת מקדיש תומפסון את זמנו לעבודה עם שחקני כדורסל צעירים, מסייע להם לשאוף להישגיו ולהימנע מהטעויות שלו. האוטוביוגרפיה שלו, Skywalker, משרטטת את העליות והמורדות של חייו מרובי המאורעות.

תומפסון כבש את מקומו בהיכל התהילה של הכדורסל, כשחקן, ב-6 במאי 1996.

תומפסון חזר בסופו של דבר ללימודים באוניברסיטת צפון קרוליינה ובשנת 2003, כמעט 30 שנה לאחר משחקו האחרון עבור הוולפאק, סיים את התואר שלו בסוציולוגיה.

ב-2004 סייע תומפסון ליצירת סרט קולנוע על חייו בשם Skywalker.

ב-7 בספטמבר 2009 הכריז מייקל ג'ורדן כי בחר בתומפסון להציג אותו כשנבחר להיכל התהילה של הכדורסל.

 סטטיסטיקה כמקצוען 
העונה הראשונה של תומפסון כמקצוען (1975–1976) שוחקה בליגת ה-ABA. שאר הקריירה שלו עברה ב-NBA, לאחר האיחוד בין הליגות ב-1976.

 עונה קבוצה נקודות ריבאונדים אסיסטים חטיפות חסימות אחוזים 1975-76 דנוור נאגטס (ABA) 26.0 6.3 3.7 1.6 1.2 .515 1976-77 דנוור נאגטס 25.9 4.1 4.1 1.4 0.6 .507 1977-78 דנוור נאגטס 27.2 4.9 4.5 1.2 1.2 .521 1978-79 דנוור נאגטס 24.0 3.6 3.0 0.9 1.1 .512 1979-80 דנוור נאגטס 21.5 4.5 3.2 1.0 1.0 .468 1980-81 דנוור נאגטס 25.5 3.7 3.0 0.7 0.8 .506 1981-82 דנוור נאגטס 14.9 2.4 1.9 0.6 0.5 .486 1982-83 סיאטל סופרסוניקס 15.9 3.6 3.0 0.6 0.4 .481 1983-84 סיאטל סופרסוניקס 12.6 2.3 0.7 0.5 0.7 .539

 שיאי קריירה 
 40 נקודות למשחק 
תומפסון קלע 40 נקודות או יותר ב-17 משחקים במהלך העונה הסדירה, ופעם אחת במהלך הפלייאוף.

התרחש במשחק פלייאוף
 נקודות יריבה משחק בית/משחק חוץ תאריך קליעות מהשדה ניסיונות קליעה מהשדה קליעות מקו העונשין ניסיונות קליעה מקו העונשין 73 דטרויט פיסטונס משחק חוץ 9 באפריל 1978 28 38 17 20 44 סן אנטוניו ספרס משחק בית 23 במרץ 1977 18 30 8 44 פילדלפיה 76' משחק חוץ 8 באפריל 1979 18 26 8 44 קליבלנד קאבלירס משחק בית 1 במרץ 18 28 8 43 בהארכה סיאטל סופרסוניקס משחק חוץ 10 בפברואר 1978 18 29 7 43 סיאטל סופרסוניקס משחק בית 1 בנובמבר 1980 17 9 43 בהארכה) לוס אנג'לס לייקרס משחק חוץ 29 במרץ 1981 17 27 9 11 42 אינדיאנה פייסרס משחק בית 26 בנובמבר 1977 13 16 17 42 ניו אורלינס ג'אז משחק חוץ 26 במרץ 1978 18 26 6 41 יוסטון רוקטס משחק חוץ 12 בינואר 1978 17 7 41 ניו יורק ניקס משחק חוץ 31 בינואר 1978 14 22 13 14 41 סן אנטוניו ספרס משחק חוץ 2 בינואר 1982 13 15 40 פורטלנד טרייל בלייזרס משחק חוץ 8 בפברואר 1977 17 6 40 (2 הארכות) פילדלפיה 76' משחק חוץ 9 במרץ 1977 14 12 40 ניו אורלינס ג'אז משחק חוץ 10 באפריל 1977 10 20 22 40 (בהארכה) ניו ג'רזי נטס משחק חוץ 17 במרץ 1978 18 29 4 5 40 פיניקס סאנס משחק חוץ 23 בנובמבר 1980 15 10 40 לא ידוע לא ידוע

 בעונה הסדירה 

 סטטיסטיקה שיא יריבה תאריך נקודות 73 בדטרויט פיסטונס 9 באפריל 1978 נקודות במחצית (ראשונה) 53 בדטרויט פיסטונס 9 באפריל 1978 נקודות ברבע (ראשון) 32 בדטרויט פיסטונס 9 באפריל 1978 אחוזי קליעה מהשדה — אחוזי קליעה מהשדה במחצית (ראשונה) 20—23 בדטרויט פיסטונס 9 באפריל 1978 אחוזי קליעה מהשדה ברבע (ראשון) 13—14 בדטרויט פיסטונס 9 באפריל 1978 קליעות מהשדה 28 בדטרויט פיסטונס 9 באפריל 1978 ניסיונות קליעה מהשדה 38 בדטרויט פיסטונס 9 באפריל 1978 קליעות מקו העונשין, ללא החטאה 16—16 נגד פורטלנד טרייל בלייזרס 17 בפברואר 1978 קליעות מקו העונשין, החטאה אחת 18—19 בפילדלפיה 76' 6 במרץ 1981 קליעות מקו העונשין 20 בניו אורלינס ג'אז 10 באפריל 1977 ניסיונות קליעה מקו העונשין 22 בניו אורלינס ג'אז 10 באפריל 1977 ריבאונדים 11 ריבאונד התקפה ריבאונד הגנה אסיסטים 12 חטיפות חסימות איבודים דקות משחק

 פלייאוף 
 סטטיסטיקה שיא יריבה תאריך נקודות 40 אחוזי קליעה מהשדה קליעות מהשדה 16 ניסיונות קליעה מהשדה 30 קליעות מקו העונשין, ללא החטאה — קליעות משדה, החטאה אחת — קליעות מקו העונשין 12 ניסיונות קליעה מקו העונשין 14 ריבאונדים 8 ריבאונד התקפה ריבאונד הגנה אסיסטים 7 חטיפות חסימות איבודים דקות משחק

 שיאי קולג' 
 שחקן השנה של The Sporting News ב-1975.
 פרס אוסקר רוברטסון (1975).
 בחירה קונסנזואלית לשחקן החמישייה הראשונה של אול אמריקן בשנים 1973, 1974 ו-1975, על ידי Associated Press, United Press International, קודאק ו-The Sporting News.
 פרס Naismith College Player of the Year ב-1975.
 פרס Adolph Rupp Trophy ב-.1975
 שחקן השנה של Coach & Athlete Magazine ב-1975.
 שחקן השנה של Helms Foundation בשנים 1974 ו-1975.
 שחקן השנה של National Association of Basketball Coaches ב-1975.
 שחקן השנה של United States Basketball Writers Association ב-1975.
 שחקן השנה של Atlantic Coast Conference בשנים 1973, 1974 ו-1975.
 הוביל את אוניברסיטת צפון קרוליינה לאליפות ה-NCAA ב-1974 עם מאזן 1–30 וניצחון על Marquette University בגמר, 76-64.
 MVP של טורניר ה-NCAA ב-1974.
 הוביל את הוולפאק למאזן 7–79 בשלוש עונותיו בקבוצה, כולל מאזן של 1–57 בעונותיו השנייה והשלישית בקבוצה, המאזן הטוב בתולדות ה-ACC.
 קלע 2,309 נקודות (26.8 בממוצע למשחק) ב-86 משחקי קבוצתו, כולל שיא של 57 נקודות במשחק בשנתו האחרונה, 41 בשנתו השלישית, ו-40 בשנתו השנייה.
 גרף 694 ריבאונדים (ממוצע של 8.1 למשחק) ב-86 משחקיו בקבוצה.
 MVP של האוניברסיאדה ב-1973.
 נבחר להיכל התהילה של אוניברסיטת צפון קרוליינה ב-1982.
 נבחרת שנות ה-70 של ה-NCAA.
 נבחר לאחד מ-50 השחקנים הגדולים בתולדות ה-ACC, ביובל ה-50 של ה-ACC.

 שיאי ABA ו-NBA 
 רוקי השנה ב-ABA של הספורטינג ניוז ב-1976.
 רוקי השנה של ה-ABA ב-1976.
 MVP של משחק האולסטאר של ה-ABA ב-1976.
 השתתף בתחרות ההטבעות הראשונה, במחצית משחק האולסטאר של ה-ABA, סיים שני לאחר ג'וליוס אירווינג.
 נבחר לחמישייה הראשונה של ה-NBA ב-1977 וב-1978.
 השתתף ארבע פעמים במשחק האולסטאר של ה-NBA.
 MVP של משחק האולסטאר של ה-NBA ב-1979.
 האדם היחיד בהיסטוריה שנבחר ל-MVP הן במשחק האולסטאר של ה-ABA והן במשחק האולסטאר של ה-NBA.
 קלע שיא קריירה של 73 נקודות נגד דטרויט ב-9 באפריל 1978.
 אחד מ-20 שחקני NBA שקלעו 60 נקודות או יותר במשחק.
 קלע 32 נקודות ברבע השני נגד דטרויט פיסטונס, מה שהיווה שיא באותו היום, אך נשבר מאוחר יותר באותו היום על ידי ג'ורג' גרווין (קלע 33 נקודות נגד ניו אורלינס ג'אז) כאשר גרווין זכה בתואר מלך הסלים של ה-NBA, עם 63 נקודות באותו המשחק.
 ב-2 בנובמבר 1992 תלתה הדנוור נאגטס את גופיית המשחק שלו, מספר 33.
 ספורטאי השנה המקצועי של קולורדו ב-1977.
 קלע 2,158 נקודות (26 בממוצע למשחק) בקריירת ה-ABA שלו.
 קלע 11,264 נקודות (22.1 נקודות בממוצע למשחק) בקריירת ה-NBA שלו.
 נבחר ראשון הן בדראפט ה-NBA (על ידי אטלנטה), הן בדראפט ה-ABA (על ידי וירג'יניה), באותה השנה (1975).

 קישורים חיצוניים 

 ביוגרפיית ה-NBA הרשמית

קטגוריה:אמריקאים ילידי קרוליינה הצפונית
קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:היכל התהילה של הכדורסל: כדורסלנים
קטגוריה:משתתפי משחק האולסטאר של ה-NBA
קטגוריה:כדורסלני דנוור נאגטס
קטגוריה:כדורסלני סיאטל סופרסוניקס
קטגוריה:כדורסלני אוניברסיטת המדינה של קרוליינה הצפונית
קטגוריה:זוכי פרס ה-MVP של משחק האולסטאר של ה-NBA
קטגוריה:כדורסלנים אפרו-אמריקאים
קטגוריה:כדורסלנים אמריקאים
קטגוריה:כדורסלנים ב-NBA שגופייתם הופרשה
קטגוריה:חברי היכל התהילה של כדורסל המכללות
קטגוריה:בחירות דראפט של אטלנטה הוקס
קטגוריה:כדורסלני ליגת ה-ABA
קטגוריה:קרוליינה הצפונית: כדורסלנים
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1954