אל תרחק

אַל תִּרְחַק הוא כותר קובץ שיריה של המשוררת הישראלית זלדה. ראה אור בהוצאת הקיבוץ המאוחד בתל אביב (כשאר קובצי שירתה) בשנת תשל"ד (1974). 

נושאי הקובץ הם געגועים עמוקים לבן הזוג שהלך לעולמו, מבעים של אמונה ודבקות באלוהים, וחוויית הקיום האנושי, המעורבת, שחושך ואור משמשים בה בערבוביה, מלאת סבל ותלאות יחד עם תחושת יופי נשגב. הלשון השירית עורכת שימושים ומטפורות משברי פסוקים מהתנ"ך ואמרות חז"ל, ובסגנון הפיוט העברי וסידור התפילה היהודי.

שירים
הקובץ כולל את השירים: 



 שושנה שחורה

 כאשר בֵּרכתי על הנרות

 כאשר חי המלך

 אל תשליכני מלפניך החול הדק החול הנורא

 השמענה קולכן ברכות השחר

 [נשמתי]

 צער הגוף צִפור אחוזת קסם

 הדמיון העליז

 עץ השִטה

 הד רפה אורחי נפשי בעִדן הבדידות

 בערב שרבי

 אשה שהגיעה לזִקנה מופלגת

 משפחת הקלפן לכל איש יש שם

 כאשר צִיַרנו שושנים

 בגִלגול האחרון

 כל הלילה בכיתי בכי משונה

 עלים זעירים של משי

 כאשר שמיִם להבה סואנת

 מקום של אש

 [נפשי היי ממלכה נאמנה]

תכנים ואמירות
כל הלילה בכיתי

נושאי השיר הם הדבקות באלוהים באמצעות היופי הנשגב שקים בעולם-עולמו, ולמולה תודעת המוות, השתיים העומדות כביכול בסתירה מכאיבה הן נושא הרהוריה ותפילתה של המשוררת בליל נדודים. יש בשיר בקשה למוות, שכאשר יבוא, יהיה ללא סבל, וגם לשוכני "עפר" תהיה מנוחה מהותית; בקשתה זו - "הפלתי את תחנוני" - היא כלל אנושית ואישית בכפיפה אחת. אולם, עם הקשה באשר לתקופת המוות, בין לבין השורות, ממאנת המשוררת לקבל את מותה, ככל בני אנוש, שיבוא, כרוך בפרידה - "להפרד מיֹפים" - של הדברים בעולם החיים, כאשר תילקח ממנה האפשרות לחוות את אהבת ה' באמצעותם, ונשמתה תשכון בעולם אחר. השיר מתחיל במילים: "כל הלילה בכיתי / ריבונו של עולם / אולי יש מוות שאין בו אלימות / מוות שדומה לפרח".

לקריאה נוספת
 אברהם שגיא, בין "לכל איש יש שם" ל"שמי הוא שם תורמי" : זלדה ויהודה עמיחי על דרכי עיצובה של הזהות, ראשית, 1, תשס"ט, עמ' 358-325. 
קישורים חיצוניים
 אסתר אטינגר,  זלדה, שושנה שחורה (על אל תרחק), באתר text 


הערות שוליים

קטגוריה:ספרי שירה בעברית
קטגוריה:ספרי 1974
קטגוריה:כתבי זלדה
קטגוריה:ספרי הוצאת הקיבוץ המאוחד