בסיס אילת

בסיס חיל הים באילת (מוכר גם כזירת ים סוף) הוא בסיס ימי של חיל הים השוכן בקו החוף של אילת במפרץ אילת. אנשי חיל הים הגיעו למקום בשנת 1949 לאחר כיבוש אום רשרש במבצע עובדה. בשנת 1956, עם הגעת הפריגטה אח"י מזנק (ק-32), הוגדר המתחם כבסיס. החל משנת 1982, עם גמר פינוי כוחות חיל הים משארם א-שייח' במסגרת הסכם השלום בין ישראל למצרים, משמש הבסיס כמפקדת זירת ים סוף – אחת משלוש זירות הפעולה של חיל הים.

משימות ופעילות
משימתה העיקרית של זרוע הים באילת היא שמירת השקט הביטחוני במי מפרץ אילת. עיקר הפעילות בעיר אילת מתבסס על נופש ותיירות אשר כוללים, בין השאר, כמאתיים כלי שיט הנעים בשטח ים קטן יחסית.

בבסיס פועלת פלגת הדבורים - פלגה 915, המפעילה ספינות סיור מדגם "דבור", "דבורת שוערים" ודבורה סימן 1.

 יחידות המטה 

 כוח האדם 
פלגת כוח האדם אחראית לקליטת אנשי היחידה. באחריותה מציאת תפקיד מתאים לכל חייל בשיבוצו ביחידה בהתאם לנתוניו האישיים. אחראית על קידום אנשי קבע, מיצוי אוכלוסיות חיילי החובה ופיתוחה (פיקוד וקצונה), מתן שירותי רבנות ורפואה. כמו כן אמונה הפלגה על תחום תנאי השירות והטיפול בחיילים הזכאים, קיום סדרות חינוך ללוחמים ולתומכי הלחימה, פיתוח וקידום אוכלוסיות ייחודיות, קורסי השלמת השכלה, פרויקט "תגלית", ומתן אפשרות לזכאים לגיור באמצעות קורס נתיב צה"לי. בנוסף, אחראית הפלגה על זימון וטיפול באנשי המילואים תוך שימור הקשר עימם בכל זמן נתון.

 פלגה טכנית 
הפלגה הטכנית אחראית על התקינות והכשירות הטכנית של כלי השיט ומערך תחנות החוף בזירה. טכנאי הזירה מבצעים אחזקות למערכות השונות, מענה לתקלות מתפתחות, מלווים ומבצעים התקנות משימתיות. הפלגה מחולקת למחלקות על פי תחום העיסוק:

 מחלקת מכונה אחראית על כשירות מערכת ההינע כגון מנועים, תשלובות, גנרטורים, מערכות עזר וסניטציה וגם על גוף כלי השיט.
 מחלקת מערכות הספק ובקרה – אחראית על כשירות מערכות החשמל, מערכת הניווט, מיזוג אוויר, בקרת מנועים והיגוי בכלי השיט.
 מחלקת אלקטרוניקה אחראית על כשירות מערכות האופטיקה, מכ"ם, מערכות נשק מיוצבות ומערכות הקשר המגוונות.
 מחלקת חימוש ייעודי אחראית על כשירות מייצבי הנשק בכלי השיט ובעיקר התותח המיוצב.
 מחלקת מחשוב אחראית על כשירות מערכות שליטה ובקרה ימיות, רשתות המחשוב בזירה. כולל מערכות שליטה מרחוק ומתן שירותי מחשוב ליחידות הזירה.

 לוגיסטיקה 
פלגת לוגיסטיקה אחראית על שרשרת האספקה בזירה. מנהלת בתחומים: ציוד אישי, חלקי חילוף, נוזלים, חומרי אחזקה, מזון ותחמושת. הפלגה אחראית גם על תחזוקת כל הנשק והרכבים השונים.

 תפעול 
פלגת תפעול אחראית על תפעול היחידה, נמצאת תחת פיקודו של סגן מפקד הזירה. כוללת חולית המנופים התומכת בפלגה טכנית בטיפולים בספינות. קצין ביטחון המידע ומחלקת הכושר גופני אשר אחראית על שמירת הכשירות הגופנית של כלל חיילי הזירה.

 פלגת אג"ם 
פלגת אג"ם אחראית על ניהול הזירה. הפלגה מתכננת את משימות הזירה, מקצה משאבים ומקשרת עם יחידות שונות של זרוע הים, צה"ל וכוחות הביטחון השונים.

 פלגת הבט"ש 
פלגה 915 מבוססת באילת ותפקידה לתת ביטחון השוטף בזירת ים סוף. נוסף למשימות מיוחדות ומבצעים ימיים ללוחמה בטרור, הפלגה אחראית על הביטחון השוטף של חופי מדינת ישראל בזירת ים סוף. הפלגה אחראית לאבטחתן של אוניות הסוחר המפליגות לנמל אילת. 

במהלך העשור הראשון של המאה ה-21 עברה היחידה סדרת שינויים תפיסתיים שהפכו אותה מיחידת סיור ימי ליחידת לוחמה רב-תכליתית הפועלת בים ובעומק החוף, ובשל כך תפסה חלק מרכזי בפעילות הביטחונית בזירה הימית במהלך מבצעים צבאיים רבים. הפלגה מפעילה כלי שיט מסוג דבורה" ושלדג. 'צרעה' וכלי שיט בלתי מאוישים.

יחידת סנפיר נמצאת תחת פיקוד פלגה 915 ואמונה על אבטחת הנמל, בידוק כלי שיט וביצוע משימות ביטחון שוטף הכולל מעצר כלי שיט בים. בנוסף מתמחה בצלילות במים רדודים.

 פלגת שליטה 
פלגת השליטה מפעילה מוצב שליטה זירתי המרכז מידע מתחנות הגילוי וההתראה הפרוסות לאורך חופי הזירה ואמצעי גילוי מתוחכמים הפרושים בנקודות תצפית לאורך החוף. אחראית על כיסוי כל התנועה במרחב הימי ובטווח החופי הסמוך לים בעיקר כדי לאתר כל ניסיון חדירה חבלני לתחומי המדינה.

במוצבי השליטה מותקנים מערכות ממוחשבות הכוללות מכ"מים ואמצעים מיוחדים. בקריות השליטה הפועלות בהן הן חיילות בשירות סדיר, תפקידן לאתר ולזהות את כלל המטרות הימיות בגזרה. לשם כך מופעלים מכשירי מכ"ם מצלמות ואמצעי תצפית אופטרוניים. בקריות השליטה אחראיות על בניית תמונה מלאה בזמן אמת של כלי השיט בגזרתן, באמצעות מכשירי הגילוי העומדים לרשותן. בקריות שליטה מדורגות ל,  ו.
ממוזער|מבט על הבסיס ממפרץ אילת
 מהווים את שלד הפיקוד במוצבי השליטה. הם משמשים בתפקיד כפול: להוות הגורם הבכיר במשמרת אשר מעביר הנחיות בזמן אמת לכוחות המבצעים בים. ולהוות מפקדיהם הישירים של בקריות השליטה והמוצבים.

 פעילות מבצעית 

 מבצע חשיפה מלאה 

ב-5 במרץ 2014 יצאו כוחות זרוע הים על ידי שייטת 13 ושייטת ספינות הטילים של חיל הים למבצע חשיפה מלאה בו נתפסה אוניית המשא קלוס סי (באנגלית: KLOS C), שניסתה להבריח מאיראן אמצעי לחימה שחלקם הוטסו ככל הנראה מסוריה ויועדו לארגוני הטרור הפלסטיניים בסיני או ברצועת עזה. בבוקר 5 במרץ 2014 השתלטו לוחמי שייטת 13, בסיוע שתי ספינות של שייטת ספינות הטילים, על האונייה, שהייתה בדרכה לנמל פורט סודאן, בעת שהייתה בלב ים סמוך לגבול שבין סודאן לאריתריאה, במרחק של כ-1,500 קילומטרים דרומית לחופי ישראל. ב-8 במרץ 2014, אחר הצהריים, הגיעו שני הסט"ילים ואוניית הנשק לבסיס אילת. ב-9 במרץ פרקו לוחמי צה"ל את הספינה ולוחמי יחידת סילוק הפצצות של יהל"ם וידאו שאמצעי הלחימה לא ממולכדים. בספינה נתפסו 40 רקטות M-302, 181 פצצות מרגמה 120 מ"מ ו-400,000 כדורים בקוטר 7.62 מ"מ.

מלחמת חרבות ברזל

 החזית התימנית במלחמת חרבות ברזל 
ממוזער|סטי"ל מסדרת סער 5 עוגנת בבסיס אילת במהלך מלחמת חרבות ברזל
בעת מלחמת חרבות ברזל החות'ים, ארגון טרור שיעי-זיידי השולט בצפון תימן ונתמך וממומן על ידי איראן, ומשמש להם כפרוקסי במלחמותיהם באזור, הכריז מלחמה על ישראל והחל לתקוף את ישראל כפעולת תמיכה בארגוני הטרור ברצועת עזה ובחזבאללה שנלחמים נגד ישראל. בנוסף במטרה לשבש את תנועת הספינות שמגיעות בחלקן לישראל. חלק מההישתלטויות על הספינות היו על כאלו שאינן קשורות לישראל באופן ישיר, אלא ספינות שבבעלות חלקית של ישראלים.

ב-1 בנובמבר בשעה 0:45 צה"ל יירט איום אווירי שהגיע מתימן וזוהה דרומית לאילת. באותו יום ספינות טילים של חיל הים הגיעו לזירת ים סוף.

ב-12 בדצמבר 2023 פרסם דובר צה"ל שספינת סער 6 אח"י מגן עגנה בבסיס אילת ותצא לפעילות בים האדום בעקבות תקיפות הטרור של החות'ים נגד ספינות בים האדום והכרזת החות'ים על הטלת מצור ימי נגד ישראל.

פגיעה בבסיס אילת
בליל ה-1 באפריל 2024 הותקף מבנה בבסיס חיל הים באילת על ידי כטב"מ ששוגר מעיראק. הכטב"מ שוגר על ידי המיליציה הפרו-איראנית "ההתנגדות האיסלאמית בעיראק". מהתקיפה נפגע מבנה ללא נפגעים בנפש.

 המתיחות בעקבות תקיפת הקונסוליה האיראנית 
ממוזער|סטי"ל אח"י ניצחון מדגם סער 6
על רקע ההתנקשות במוחמד רזא זאהדי ועל רקע הסיכול הממוקד של בכירי משמרות המהפכה בדמשק, והתגברות האיומים כתוצאה מכך בחיל הים הועלתה הכוננות והוחלט להציב ספינות טילים באופן קבוע בזירת ים סוף.

ב-8 באפריל לקראת חצות יירטה כיפת ברזל ימית מסטי"ל אח"י ניצחון מדגם סער 6 של חיל הים כטב"ם חות'י ששוגר לאילת. זהו האירוע הראשון של שימוש בכיפת ברזל המותקנת על אוניה, המכונה כיפה ימית.

 מבנה הזירה 

מפקדי הבסיס
בין השנים 1947 עד 1949 ובין השנים 1968 עד 1981, מפקד הבסיס היה בדרגת רס"ן והוא כונה "מפקד בסיס אילת". בין השנים 1958 עד 1967, תקן מפקד הבסיס היה בדרגת סא"ל. בין השנים 1982 עד 2002, הועלה תקן מפקד הבסיס לדרגת אל"ם.

כיום, מפקד הבסיס הוא קצין ים בדרגת סא"ל והוא מכונה  ים סוף.

 מפקדי הבסיס שם תקופת כהונה הערות תמונהרס"ן אברהם לוכסמבורג1949–1950 שמאל|150px   1950–1952  רס"ן יוסף אלמוג1952–1955 150px|שמאל   1955–1957  רס"ן יהודה בן-צור  1957–1958 מהלך פינוי סיני  150px|שמאלסא"ל יעקב המל1958  סא"ל אריה ברק1958–1959 שמאל|150pxסא"ל יעקב עציון 1959–1960 שמאל|150px|סא"ל מנחם כהן דצמבר 1960–נובמבר 1962 250px|שמאל|150pxסא"ל יעקב ריטוב דצמבר 1962–1964  שמאל|150pxסא"ל מנשה ליפשיץ 1964–1967הועבר מפיקודו עקב תלונת אנשי אילת על העברת משפחות סגל הבסיס בעת המלחמה.שמאל|150pxאל"ם אברהם בוצרבתקופת מלחמת ששת הימים שחרור שארם א-שייח'שמאל|150px סא"ל יעקב גלעד אוגוסט 1967 עד אוגוסט 1968  שמאל|150px צבי רוטשטיין  1970-1978 שמאל|150px עזרא קדם (כריש)  1970–1972  שמאל|150pxרס"ן שלמה יפה1972–1973 רס"ן צבי פז1973–1974 שמאל|150px אפרים סלעמתחילת  1974 עד סוף 1975  החלפת סירות ברטרםים בדבורים, חילוץ תייר על חסקה שנסחף לעקבה שבוצע על ידי דבורשמאל|150pxאל"ם משה אורון	ספטמבר 1981–ספטמבר 1982 שמאל|150pxאל"ם עמי שר אל	ספטמבר 1982–מאי 1985 שמאל|150pxאל"ם אודי אראל 	מאי 1985–אוגוסט 1988 שמאל|150pxאל"ם דודו אייבראוגוסט 1988–מאי 1989 שמאל|150pxאל"ם יוסי ישראלמאי 1989–יולי 1991 שמאל|150pxאל"ם אריה גבישיולי 1991–יולי 1992 שמאל|150pxאל"ם אודי דביריולי 1992–יולי 1994 שמאל|150pxאל"ם שלמה כהן	יולי 1994–יוני 1996  שמאל|150pxאל"ם שלמה פרומריולי 1996–יוני 1998 שמאל|150pxאל"ם	עופר דובנוביוני 1998–אוקטובר 2001 שמאל|150pxסא"ל	יהודה סיסואוקטובר 2001–ספטמבר 2002תפיסת סירות סמים שמאל|150pxסא"ל	יוסי שחף	ספטמבר 2002–ספטמבר 2006 שמאל|150pxסא"ל	אורן גוטרספטמבר 2006–אוגוסט 2007 שמאל|150pxסא"ל	חן טל	אוגוסט 2007–אוגוסט 2008 שמאל|150pxסא"ל דוד סער סלמה  אוגוסט 2008–פברואר 2010   שמאל|150pxסא"ל צבי שחר  פברואר 2010–אוגוסט 2012  סא"ל אילן מינץ  אוגוסט 2012–2015  סא"ל אורן נחבס  2015–2017  סא"ל אופיר דוד  2019–2017  סא"ל תמיר שמש  יולי 2019–יוני 2021  סא"ל שי חודרה  יוני 2021–  שמאל|150px

 סמל הבסיס 
סמל הבסיס מורכב מהאלמנטים הבאים:
 חבל מקיף בצבע תכלת - מציין את תכול השמיים שם ברוב עונות השנה
 רקע בהיר - מציין את מזג האוויר הבהיר שם
 זוג משולשים אדומים - מציינים את הרי אילת
 עוגן בגווני חום - מציין את חולות המדבר

 העתקת הבסיס ובנייתו מחדש 

החל מסוף שנות ה-90 של המאה ה-20 החלו דיונים על פינוי בסיס חיל הים באילת, לטובת הקמת פרויקטים תיירותיים ופיתוח המשך רצועת חוף אילת לכיוון דרום. עם זאת מימוש הפרויקט לא יצאה לפועל במשך שנים רבות. ב-1996, משרד הביטחון ומפקדת חיל הים החליטו לסגור את מספנת חיל הים באילת. בשטח המספנה הוחל בתכנון להקמת פרויקטים תיירותיים. בין היתר, פרויקט תיירותי ענק של איש העסקים תד אריסון.אך במאי 1997 שר הביטחון, יצחק מרדכי, החליט שלא לסגור את המספנה.

בסוף שנת 2002, גובשה תוכנית על פיה רשות הנמלים תנהל פרויקט הכולל את הרחבת נמל אילת והעתקת בסיס אילת לתוכו. במרץ 2003 צה"ל, רשות הנמלים ועיריית אילת הסכימו שבסיס חיל הים יועבר לנמל אילת והשטח יהיה זמין לפיתוח. במסגרת התוכנית חיל הים גם יצמצם את שטח הבסיס, ושיווק הקרקע ומכירתה ליזמים פרטיים ישמשו למימון עלויות הפינוי ופריסה מחדש של מתקני חיל הים. במקביל תוכנן להסיט את כביש 90 בקטע החוצה את שטח הבסיס. למרות הסכם זה הפרויקט לא קודם, עקב מחלוקת על מימון התוכנית. בנוסף, הליך הפרטת נמל אילת גרם לעיכוב נוסף. ביוני 2013, חתם משרד הביטחון על הסכם לפינוי 90 דונם מהבסיס תוך שלוש שנים וצמצום שטחו למחצית, לטובת הקמת מאות יחידות דיור. אך גם הסכם זה לא יושם.

באוקטובר 2021 אושר מתווה לפינוי הבסיס. הבסיס יועתק וייבנה מחדש בסמוך למיקום הבסיס הנוכחי, כאשר שטחו יצומצם ל-52 דונמים ויותאם לצרכיו העתידיים.

פינויו של הבסיס יארך כ-7 וחצי שנים ויבוצע ב-4 שלבים:

 בשלב הראשון פונו 35 דונמים משטח המחנה העליון, בתוך שנה וחצי ()
 יתרת שטח המחנה העליון (48 דונמים) יפונו בתוך 5 שנים ושלושה חודשים.
 כ-8 דונמים בחלק הצפוני של המחנה התחתון יפונו תוך 7.5 שנים.
 השטח הדרומי של המחנה התחתון (12 דונמים) יפונה גם הוא תוך 7.5 שנים.

פינוי הבסיס הוא חלק מהמהלך לפינוי מחנות צה"ל ממרכזי הערים, והוא יפנה כ-103 דונם בשטחי ביקוש לטובת פיתוח העיר אילת. במקומו עתידות להיבנות כ-400 יחידות דיור ועוד שטחי תיירות, תעסוקה ומסחר. עם זאת, דרישות תקציביות של משרד הביטחון עכבו את תחילת ביצוע הפרויקט.

גלריה

ראו גם
 אסון משאית התחמושת

מקורות וקריאה נוספת
 תמר פינתי, עשר שנים לבסיס אילת, 'מערכות ים' 44, מאי 1959, עמ' 78.

קישורים חיצוניים



 זאב פריד, חיל הים כובש את מפרץ אילת, 'מערכות ים' ל"א, דצמבר 1956, עמ' 54.
 אורלי אזולאי, בסיס אילת פנים רבות לו, 'מערכות ים' 111, מרץ 1973, עמ' 30.
 בתיה שם-אל,	מפגש אמנים בבסיס אילת,	'בין גלים', אפריל 1974 עמ'	32.
 ג'ורג'ו רקח,	שומרים על השקט בבריכה,	'בין גלים' 164 פברואר 1985, עמ'	21.
 אריה טל,	ביקור ספינות נאטו בסיס אילת,	"בין גלים", 8, מאי 2005 עמ'	10.
 ספיר משולם,	זירת ים סוף למען הסביבה,	"בין גלים", מאי 2017, עמ'	16.

ביאורים

הערות שוליים

אילת
קטגוריה:אילת: מבנים
קטגוריה:מפרץ אילת
קטגוריה:בסיסי צה"ל במחוז הדרום