גרשון אשכנזי

רבי גרשון אשכנזי (ה'שע"ח, 1618 – י' באדר ב' ה'תנ"ג, מרץ 1693) היה רבן של פרוסטיץ, הענא, ניקלשבורג, וינה ומץ במאה ה-17, מגולי גירוש וינה. מחבר שו"ת ופירוש על התורה "עבודת הגרשוני" וספר הדרשות "תפארת הגרשוני".

 ביוגרפיה 
נולד בשנת ה'שע"ה לרבי יצחק באולף שבגרמניה. החל את דרכו עוד בצעירותו כדיין בקראקא. בשנת ה'ת"י (1650) כיהן כרב בפרוסטיץ שבמוראביה, ובשנת ה'תי"ז בערך עבר לכהן ברבנות הנאו. בשנת ה'תכ"א, לאחר פטירת חותנו רבי מנחם מנדל קרוכמל ירש אותו כרבה של ניקלשבורג וסביבותיה, ולאחר שנים ספורות עבר לכהן כרבה של וינה, עד לגירוש וינה בשנת ת"ל. לאחר הגירוש עבר למץ, ובה התמנה בשנת תל"א-1670 כאב"ד, מינוי שאושר על ידי שלטונות צרפת בשנת תל"ב-1671.

סגנון לימודו היה חריף ומפולפל, ותלמידו, הרב דוד אופנהיים, העיד עליו כי "אלו נשתכחה ח״ו תורה מישראל היה הוא מחזירה בפלפולו" (הקדמה ל"עבודת הגרשוני"). בכל המקומות בהם שימש כרב, פעל לפתיחת ישיבות ולהעמדת תלמידים רבים. היה מראשי הלוחמים נגד השבתאות בתחילת דרכה והיה מהמנהיגים היהודיים הבולטים באירופה בתקופתו.

היה תלמידם של הב"ח (הרב יואל סירקיש), רבי יהושע העשיל מחבר הספר "מגיני שלמה", ורבי מנחם מנדל קרוכמל מניקלשבורג, מחבר ספר "צמח צדק" (הקדמון). בנישואיו הראשונים נשא את נכדת רבו הב"ח, ולכן הוא מתייחס במספר מקומות בספרו "עבודת הגרשוני" אל הב"ח כאל חותנו.למשל בסימן י"ט ובסימן כ'. כלילת יופי, ח"ב, צב. - קיב. בנישואיו השניים היה חתנו של רבו רבי מנחם מנדל קרוכמל. נפטר בי' באדר ב' ה'תנ"ג. בפטירתו גזרו חכמי דורו, כי במשך שנה לא ינגנו בכלי נגינה בבתי היהודים ואף לא בחתונות.

בנו היה הרב משה אשכנזי, מנכבדי ברודי.

נכדו היה הרב אהרן הוליטשר, מחבר הספר "בית אהרן".

הש"ך במספר מקומות, מכנה אותו "מחותני", אולם אין ידיעה מה היו בדיוק קשרי המשפחה ביניהם.

קישורים חיצוניים

 לוי גינצבורג, 
 מאיר וונדר, 


כתביו:


 עבודת הגרשוני באתר ויקישיבה

הערות שוליים

קטגוריה:רבנים פולנים
קטגוריה:רבנים אוסטרים
קטגוריה:רבנים: אחרונים
קטגוריה:קרקוב: רבנים 
קטגוריה:פרוסטיוב: רבנים 
קטגוריה:הנאו: רבנים
קטגוריה:ניקלשבורג: רבנים
קטגוריה:וינה: רבנים
קטגוריה:מץ: רבנים
קטגוריה:יהודים הקבורים בצרפת
קטגוריה:רבני ערים באירופה
קטגוריה:אבות בתי דין
קטגוריה:ילידי 1618
קטגוריה:נפטרים ב-1693