גנרטור תרמואלקטרי

גנרטור תרמואלקטרי הוא מחולל חשמל, המשמש, בין השאר, משימות חלל ארוכות שנים. עקרון הפעולה שלו מבוסס על העובדה שיסוד רדיואקטיבי, כמו פלוטוניום, הוא יסוד לא יציב, אשר דועך ובסופו של תהליך הדעיכה, הוא הופך לאיזוטופ יציב של עופרת. תהליך הדעיכה הזה מייצר גם חום רב. 
במחולל התרמואלקטרי משתמשים באפקט סיבק (צורה של האפקט התרמו-אלקטרי) כדי לנצל את החום לייצור חשמל. בארצות הברית, המחוללים הללו הם בדרך כלל מטיפוס SNAP והם שימשו במשימות חלל שונות.

עקרון עבודה
המחולל בנוי ממכל עמיד המכיל בתוכו את החומר הרדיואקטיבי. צמדים תרמיים ממוקמים בקירות המכל והם מחוברים למקרן חום. החום המיוצר על ידי דעיכת החומר הרדיואקטיבי, זורם דרך הצמדים התרמיים אל מקרני החום, ויוצר תוך כדי כך חשמל.
החומר הרדיואקטיבי הוא לרוב פלוטוניום-238 מכיוון שהוא דורש את מינימום עמידות חומר המכל ויש לו את תוחלת החיים הגדולה ביותר. יש לו זמן מחצית החיים של 87 שנים, כך שהוא מספיק טוב עבור משימות מחקר של מערכת השמש. עם זאת, הצמדים התרמיים מאבדים מאמינותם והם מקצרים את זמן החיים של גנרטור כזה.

שימושים במשימות חלל
האפשרות להשתמש באנרגיה סולארית מוגבלת בחלל. הן בגלל מרחק רב מהשמש המוריד את הניצולת עבור חלליות, והן בגלל מעברי יום-לילה, ובלאי של מצברים עבור רוברים על כוכבי לכת שונים (בעיקר על מאדים).
מסיבות אלו רווח השימוש במחולל תרמואלקטרי במשימות חלל שונות, ומהווה פתרון אמין, המספק הספק חשמלי יציב, לאורך זמן ארוך, ובמקרים מסוימים אף לעשרות שנים.

בחללית פיוניר 10 ששוגרה ב-1972, המחולל החזיק 31 שנים.
פיוניר 11
 ויקינג 1
 ויקינג 2
 גלילאו
(רובר) קוריוסיטי
 בחלליות וויאג'ר 1 ווויאג'ר 2 המחולל פועל מאז 1977, אך כנראה שיפסיק לספק אנרגיה מספקת בין 2020 ל-2026.

אזכורים
 בסרט להציל את מארק וואטני מוזכר השימוש בגנרטור כזה לשם ניצול החום אותו הוא מפיק . עם זאת הסצנה איננה חפה מטעויות.

 ראו גם 
זרם תרמו אלקטרי
גנרטור רדיואיזוטופי תרמואלקטרי

קישורים חיצוניים


הערות שוליים

קטגוריה:אנרגיה
קטגוריה:ייצור חשמל