צלופן

נייר צלופן הוא משטח דק ושקוף של חומר העשוי מתאית מחודשת של נסורת עצים, כותנה, קנאביס או צמחים אחרים. הצלופן שימש לעטיפת מזון עקב אטימותו כך שמנע מעבר לחות, חיידקים, שמן ואוויר. וכך המוצר שעטוף בתוכו שומר על טריותו. בנוסף בעת גילויו זה היה המוצר השקוף היחידי (עד להמצאת הפלסטיק) כך שאפשר לראות את המוצר מבעד לעטיפתו ללא הצורך בפתיחת האריזה.

צלופן מיוצר מזהורית, שממנה מייצרים אריגים.

גילוי וייצור
צלופן יוצר לראשונה ב-1908, במקביל להמצאת התהליך הכימי לייצור אריגי זהורית (ויסקוזה)  באותה תקופה. הממציא היה כימאי שווייצרי בשם ז'אק בראנדנברגר בזמן שעבד בחברת Blanchisserie et Teinturerie de Thaon. את הרעיון הוא פיתח בשנת 1900, אולם רק בשנת 1908 הוא הצליח לייצר את הצלופן הראשון על ידי מכשיר שאפשר לייצור משטח שקוף של תאית. הוא פרסם את תגליתו ורשם עליו פטנט בשם הצלופן בשנת 1917. זה היה גם שם החברה שהוא הקים על מנת לייצר את הצלופן בשני מפעלים שונים באזור פריז. מקור השם של הפטנט שהפך לשמו של המוצר נוצר מהלחם של שתי מילים cellulose (תאית) ו-diaphane (שקוף-למחצה).

תהליך הייצור בנוי משבלונה שבו פתח צר שדרכו מעבירים זהורית בתוך אמבטיית חומצה אשר הופך זהורית לתאית בצורה של הסרט בעובי של הפתח שבשבלונה. בתהליך דומה עם שבלונה בה יש חורים, ניתן לייצר סיבים סינתטיים של זהורית.

ייצור הצלופן שהחל בשנות ה-20 נמשך עד היום.

שימושים
הצלופן שימש במקור כדי לאטום צנצנות של ריבה. בשימוש לאטימה היו מרטיבים את הצלופן כך שהוא היה מתייבש ומתהדק על פתח הצנצנת.
החל משנות ה-80 החליף את הצלופן הפוליפרופילן בשימושים רבים מפני שייצורו זול יותר. הצלופן עדיין משמש עבור עטיפת סלסלות שי ומארזי מתנות, ונמכר ביריעות מגולגלות.

קישורים חיצוניים



הערות שוליים

קטגוריה:פולימרים
קטגוריה:שווייץ: המצאות
קטגוריה:חומרי אריזה