יאן השני קז'ימייז', מלך פולין

יאן השני קז'ימייז' ואזה (פולנית: Jan II Kazimierz Waza, ליטאית: Jonas Kazimieras Vaza, 22 במרץ 1609 - 16 בדצמבר 1672) היה מלך פולין ודוכס גדול של ליטא בעידן "האיחוד הפולני-ליטאי" (1668-1648), נשא פורמלית גם בתואר "מלך שוודיה" (1660-1642) ו"דוכס אופלה" (1666-1655). בהיסטוריה של פולין הוא ידוע בעיקר בשם יאן קז'ימייז' (יאן קזימיר - במקורות זרים).

יאן קז'ימייז' היה בנם של זיגמונט השלישי ואזה (1632-1566) ושל קונסטנצה מאוסטריה (1631-1588). אחיו וקודמו כמלך היה ולדיסלב הרביעי ואזה.
יאן קז'ימייז', אשר היה מיוחס לקיסרים לבית הבסבורג, היה השלישי והאחרון מבין מלכי פולין שהשתייכו לבית ואזה השוודי. הוא היה גם האחרון שבשליטי האיחוד הפולני-ליטאי המיוחס לשושלת יגיילו.
בימי שלטונו, הממלכה הפולנית-ליטאית איבדה שטחים נרחבים במלחמות נגד הרוסים, השוודים, הטטרים והאוקראינים.

תאריו
יאן קזימיר,בחסד האל מלך פולין, דוכס גדול של ליטא, רוסיה, פרוסיה, מזוביה, סמוגיטיה, ליבוניה, סמולנסק, סבריה, צ'רניהוב, וגם מלך תורשתי של השוודים, הגותים והוונדלים וכו'
 (בלטינית)

קורות חייו
שנותיו המוקדמות ופעילותו עד לעלייתו לשלטון
יאן קז'ימייז' נולד ב-1609 בטירת ואוול בקרקוב בפולין כבנם של זיגמונט השלישי ואזה ושל קונסטנצה מאוסטריה. אביו, זיגמונט השלישי, נכד של גוסטב הראשון של שוודיה ירש ב-1592 מאביו את כתר שוודיה אבל הודח ב-1599 על ידי דודו, קארל התשיעי. אירוע זה היווה עילה לסכסוך ארוך שנים כאשר מלכי פולין משושלת ואזה טענו לכתר שוודיה. הסכסוך בא לידי שיאו במלחמת פולין-שוודיה (1628-1600). במלחמת שלושים השנה (1648-1618) פולין ושוודיה נמצאו במחנות יריבים. פולין לרוב נמנעה מלהשתתף במבצעים ובמסעות הצבאיים החשובים והסתפקה בתמיכה בהבסבורגים האוסטרים ובסיעה הקתולית.
רוב ימי חייו נותר יאן קז'ימייז' בצל אחיו למחצה, ולדיסלב הרביעי ואזה. היו לו מעט ידידים בקרב אצילי פולין.
תואר כאדם לא ידידותי, סגור, שחילק את זמנו בין מסיבות ראוותניות להסתגרות דתית.
הוא סלד מפוליטיקה ולא נהנה מתמיכה איתנה או מהשפעה בקרב אנשי חצר המלוכה. לעומת זאת תמך במדיניות ההבסבורגית שלא היטיבה עם ממלכתו. עם זאת הוא הצטיין
בכישרונו כמפקד צבאי והוכיח את עצמו במלחמת סמולנסק נגד קיסרות מוסקבה.
(1633)
ממוזער|ימין|200px|דיוקן של יאן קז'ימייז' שצויר אחרי מותו על ידי הצייר בצ'רלי, המאה ה-18

בין 1635-1632 ניסה ולדיסלב הרביעי לשפר את יוקרת אחיו על ידי שידוכו לכריסטינה, מלכת שוודיה, אחר כך לנסיכה איטלקייה, אבל ללא הועיל. ב-1637 נשלח קז'ימייז' לשליחות דיפלומטית בווינה אך הוא נטש אותה לטובת הצטרפות לצבא האימפריה הרומית הקדושה וללחימה נגד צרפת, אחרי שפלוגתו נחלה תבוסה בקרב, בילה יאן קז'ימייז' שנה בחיי הוללות בחצר הווינאית, בה השקפותיו הפוליטיות ועוינותו כלפי הקוזקים התחזקו בהשפעת הקיסר האוסטרי.
ב-1636 חזר לאיחוד פולין-ליטא והתאהב בברונית גולדנטרן, אך תוכניתו להתחתן איתה סוכלה על ידי המלך ולדיסלב. ולדיסלב ביקש לנחם אותו על ידי קבלת זכויות ריבון בדוכסות קולרלנד אולם הסיים הפולני-ליטאי הטיל וטו על הרעיון.
יאן קז'ימייז' נעלב מכך ויצא בשנת 1638 לספרד
כדי להתמנות למשנה למלך של פורטוגל תחת חסות המלך פליפה הרביעי.
הפליג מג'נובה על ספינת גלרה, אך בגלל מחלת ים ירד בנמל סן טרופה.
כאשר המשיך את דרכו ביבשה עד למרסיי, נלכד על ידי משטרתו של הקרדינל רישלייה. אחרי ניסיון להימלט על סיפון האנייה הראשונה שעזבה את הנמל, נתפס בטודה בוק, כיום פור דה בוק. בפקודת רישלייה נכלא במבצר של סלון (סלון דה פרובאנס) ולאחר מכן הועבר למצודת סיסטרון, בה, אף על פי שהתקבל בכבוד, נכלא בכלא שבראש המצודה. משם הועבר כעבור זמן לצינוק בטירת ונסן ומשם שוחרר לפי החלטתו של רישלייה ב-16 באוגוסט 1639

אחרי השחרור, ויתר על כל שאיפה פוליטית ונכנס למסדר הישועים. האפיפיור אינוקנטיוס העשירי מינה אותו כקרדינל בשנת 1646. בסופו של דבר ויתר על תפקיד זה ולא לבש מעולם את בגדי השרד של קרדינל.
זאת עקב התערבות משלחת דיפלומטית פולנית בראשות הוויבודה של סמולנסק, קשישטוף גושבסקי ובעקבות הלחץ על צרפת באמצעות חתימת חוזה נאפולי שסוכם ב-1639 בין פולין לספרד.
אחרי השחרור, ויתר על כל שאיפה פוליטית וב-1641 נכנס למסדר הישועים. ב-1642 עזב שוב את הממלכה על מנת ללוות את אחותו לגרמניה. ולאחר מכן ב-1643 על אפו ועל חמתו של המלך שגרמה לעימות דיפלומטי בין האיחוד הפולני-ליטאי לאפיפיור, נסע יאן קז'ימייז' לרומא להזמנת הישועים.
בשנת 1646 מינה אותו האפיפיור אינוקנטיוס העשירי לקרדינל. בסופו של דבר ויתר על תפקיד זה ולא לבש מעולם את בגדי השרד של קרדינל.
חזר לפולין כשמת בנו היחיד של המלך. יאן קז'ימייז' ניסה להשיג את תמיכת ההבסבורגים ולשאת לאישה נסיכה אוסטרית על מנת לבסס ברית בין שתי האומות הקתוליות במקרה של מתקפה בלתי צפויה, במיוחד מן המזרח.

מלך פולין
המבול
במות אחיו, ולדיסלאב הרביעי, מלך פולין, בשנת 1648 נבחר יאן קז'ימייז' למלך פולין ודוכס גדול של ליטא, והשיג היתר מהכנסייה להתחתן עם אלמנת המלך המנוח, גיסתו, לואיזה מריה לבית גונזגה-נוור. ממש עם תחילת שלטונו נאלץ לחתום על הסכם זבורוב על מנת לסיים את מרד חמלניצקי, אך למרות רצונו להמשיך לשאת ולתת עם הקוזקים האוקראינים, בלחץ האצולה הפולנית ששאפה להרחבת שטחי הממלכה, אולץ להמשיך המלחמה נגדם. ב-20-30 ביוני 1651 ניצח את הכוחות הקוזקים והטטרים בקרב ברסטצ'קו, אך הקרבות פרצו שוב כשהקוזקים כרתו ברית עם רוסיה. ב-1657-1654 נגררה הממלכה למלחמה עם רוסיה. בו זמנית פלשה שוודיה לפולין - פרק שנרשם בתולדות פולין כ"המבול". רוב שטחי פולין נכבשו על ידי השוודים ללא קרב, כתוצאה מהקנוניות ובוגדנותם של אצילים ומושלים פולנים וליטאים.
ב-1656 נחל יאן קז'ימייז' תבוסה בוורשה מידי מלך שוודיה, קארל העשירי גוסטב.
בהסכם שנחתם ויתר על זכויותיו לכתר שוודיה ומסר את ליבוניה לשוודים. המלחמה נגד רוסיה הסתיימה בהסכם אנדרוסובו.

 נדר לבוב 
ב-1 באפריל 1656, במהלך מיסה בקתדרלה הלטינית בלבוב, שערך נציג האפיפיור, מסר יאן השני בטקס גרנדיוזי את ממלכתו לחסותה של מריה הקדושה, עליה הכריז כמלכה. מכיוון שכמעט כל המדינה נכבשה על ידי צבאות שוודיים או רוסיים, הנדר נועד להסית את האיכרים להתקומם נגד הפולשים. שתי סוגיות עיקריות שהעלה המלך בנדרים היו ההכרח להגן על האמונה הקתולית, שנראתה בסכנה חמורה מידיי התוקפים הלותרניים (ובמידה מסוימת האורתודוקסיים), ולהפגין את הרצון לשפר את מצב האיכרים.

תוך כמה שנים גירש הצבא הפולני-ליטאי את השוודים משטח ה"איחוד" ושם קץ לפשיטותיהם ,ר כבד מאוד.
השוודים גורשו לבסוף ב-1657 והרוסים ב-1661
אמנם במחיר כבד מאוד. ערי האיחוד נשדדו ונחרבו, כמה מהן נשרפו עד היסוד בידי היחידות השוודיות בנסיגה.
אף על פי ששלטונו של יאן קז'ימייז' נותר בזיכרון העם כהרסני ואולי הכושל ביותר בתולדות פולין והאיחוד פולין וליטא, העריכו אותו כ"מלך לוחם" שנאבק בגבורה כדי להציל את האומה.

בתום המלחמה, הוא לא עמד בדיבורו ולא פעל לשפר את מצבם של האיכרים, בעיקר בגלל התנגדויות של הסיים, שייצג את אצולת השלאכתה שנרתעה מהרעיון של צמצום הצמיתות, דבר שהיה בעיניה עלול לפגוע באינטרסים הכלכליים שלה.

ב-19 בספטמבר 1657 חתם יאן קז'ימייז' על הסכם והלאו לפיו דוכסות פרוסיה השתחררה מחסותו. הסכם חדש נחתם גם עם שוודיה - הסכם אוליבה. בפיקודו של יאן סובייסקי ניצח הצבא הפולני את הטטרים.

 שנים אחרונות 
כשנפטרה אשתו בשנת 1667 והוא מאס במלחמות ובמרד הדיאטה (אספה) הפולנית, התפטר יאן קז'ימייז' מתפקידו ב-16 בספטמבר 1668. בשנת 1670 יצא את פולין לצרפת כדי להיות אב המנזרים סן ז'רמן דה פרה וסן מרטן דה נוור.

ב-14 בספטמבר 1672 התחתן בפריז עם פרנסואז מרי מיניו (1711-1624), אלמנתו העשירה של האציל ומרשל צרפת פרנסואה דה ל'הופיטל, אותה הכיר באחד הסלונים הפריזאים. החתונה התקיימה בפריז ברחוב דה פוס מונמארטר, אבל לא הוכרזה רשמית ולזוג לא נולדו ילדים. בהמשך נפל יאן קז'ימייז' למשכב והאישה ישבה שלושה חודשים בנוור (Nevers) ליד מיטת חוליו עד שנפטר ב-16 בדצמבר 1672 בגיל 63.

יאן קז'ימייז' הובא לקבורה בכנסיית המנזר בסן ז'רמן דה פרה בפריז, שבה ניתן לראות עדיין המאוזולאום המרשים שעוצב לזכרו.

 אילן יוחסין 

קישורים חיצוניים




הערות שוליים

קטגוריה:מלכי פולין
קטגוריה:אישים הקבורים בקתדרלת ואוול
קטגוריה:הדוכסים הגדולים של ליטא
קטגוריה:ילידי 1609
קטגוריה:נפטרים ב-1672