עיריוני צהוב

עיריוני צהוב (שם מדעי: Asphodeline lutea) הוא מין צמח עשבוני רב-שנתי ממשפחת העיריתיים. בעבר שויך למשפחת השושניים. זהו המין הנפוץ והמוכר ביותר בסוג עיריוני, הכולל 17 מינים, מהם שניים גדלים בישראל — עיריוני צהוב ועיריוני קצר. הוא מתאפיין בעמוד תפרחת זקוף וגבוה, הנושא עלים סרגליים לכל אורכו, ובאשכול צפוף של פרחים צהובים עד כתומים, בעלי נטייה קלה לסימטריה דו-צדדית; העלה התחתון של העטיף צר מן האחרים וכפוף כלפי מטה — תכונה המבדילה אותו מן הסוגים הקרובים עירית ועריר.

תחום תפוצתו הטבעי משתרע סביב מרכזו ומזרחו של אגן הים התיכון ומגיע עד אזור הקווקז. בישראל הוא מצוי בעיקר בצפון הארץ ובהרים הגבוהים של דרום הארץ. המין מוגן בישראל. הפריחה נמשכת מסוף ינואר ועד תחילת מאי.

 פנולוגיה 
העלווה מתפתחת בתחילת נובמבר וקמלה באמצע מאי. הפריחה נמשכת מסוף ינואר ועד תחילת מאי. חנטת הפרי מתחילה בסוף פברואר, והפצת הפירות הבשלים נמשכת מאמצע מאי ועד אמצע יולי. ההלקטים מתייבשים הם נפתחים, והזרעים משתחררים בהדרגה ומתפזרים.

 בית גידול ותפוצה בישראל 
שטחים עשבוניים מוצפים בחורף או יבשים, בתות ושיחיות, שולי חורש ויערות נטועים, וכן אזורים סלעיים ומצוקיים במדבר ובערבות. הצמח גדל לרוב על סלעי גיר ובקרקעות מנוקזות היטב. הוא אופייני בעיקר לאקלים ים-תיכוני, אך חודר גם לאזורים צחיחים-למחצה בשולי המדבר. 

מין ים-תיכוני בעיקרו, שתפוצתו משתרעת סביב מרכז אגן הים-התיכון וחודרת מזרחה אל התחום האירנו-טורני המערבי. מצוי בגולן (למשל בשמורת אירוס הביצות בדרום הגולן). פזור עד מצוי בגליל, בחרמון ובכרמל. נדיר בשומרון ויהודה, נדיר מאד בשרון, מצוי מקומית בהר הנגב הגבוה (ערוצים באזור בורות לוץ בהר הנגב). בהרי אדום מצוי, לעיתים בריכוזים גדולים, בערבות בסלעי אבן-חול או בחולות (למשל, לאורך הכביש העולה לראס א-נאקב בדרום ירדן ברום 1200-1100 מ’).

 תפוצה בעולם 
תחום תפוצתו הטבעי של עיריוני צהוב משתרע סביב מרכזו ומזרחו של אגן הים התיכון ונמשך צפונה עד אזור הקווקז. חריג בולט בתפוצה הוא הופעתו גם בצפון אפריקה, בשתי מדינות בלבד במגרב — אלג'יריה ותוניסיה. מאגן הים התיכון הוא ממשיך דרך דרום-מזרח אירופה והבלקן — אלבניה, יוון, בולגריה, רומניה וצפון-מערב חצי האי הבלקני — וכן בדרום איטליה ובסיציליה; והוא מצוי גם באיי מזרח הים האגאי ובכרתים. מצפון לכך התפוצה נמשכת אל חצי האי קרים, ומזרחה אל טורקיה (כולל טורקיה שבאירופה) ועד הקווקז הצפוני וטרנסקווקזיה. במקביל, לאורך מזרח הים התיכון מצוי המין בקפריסין ובתחום סוריה עד לבנון, ומגיע דרומה עד ישראל.

 מורפולוגיה 
ממוזער|Asphodeline lutea
עיריוני צהוב הוא צמח עשבוני רב-שנתי בעל ציצת שורשים גליליים, מעובים ובשרניים; גובהו 80 עד 120 ס"מ.

הגבעול עבה וגס, אינו מסתעף, ונושא עלים לכל אורכו עד בסיס התפרחת; העלים קטנים בהדרגה ככל שעולים לאורכו.

העלים קשיחים, מחודדים, דמויי מרצע, בעלי שלושה מקצועות, ובבסיסם נדן רחב העוטף את הגבעול.

התפרחת אשכול מאורך וצפוף; הפרחים נפתחים לאורכה ללא כיוון פתיחה מובהק.

החפים גדולים ומשתיירים, קרומיים, בעלי עורק אמצעי ירקרק, דמויי אזמל או דמויי ביצה עד מחודדים וארוכים מעוקצי הפרחים; אורכם 1 עד 2 ס"מ.

עוקצי הפרחים והפרי זקופים ובעלי מפרק מתחת לאמצעם.

הפרחים דו-מיניים; העטיף כותרתי, בן שישה עלי עטיף הערוכים בשני דורים, שלושה בכל דור, ובעלי נטייה קלה לסימטריה דו-צדדית. אורך הפרח 2.5 עד 3.5 ס"מ; צבעו צהוב או כתום.

אונות העטיף צרות, מוארכות עד דמויות אזמל, מאוחות במקצת בבסיסן ויוצרות צינור קצר מאוד דמוי כד; העלה התחתון צר מן האחרים, כפוף כלפי מטה ובעל בסיס מוארך ההולך וצר בהדרגה עד האזור המאוחה. צדן הפנימי של האונות צהוב וצדן החיצוני צהוב או כתום, ובעלות עורק אמצעי ירקרק. אוכלוסיות המדבר והערבות בהר הנגב ובדרום ירדן מאופיינות בפרחים צהובים בהירים, לעומת האוכלוסיות הים-תיכוניות שבהן הפרחים צהובים-כתומים.

הזירים מפורדים, מורחבים וקעורים בבסיסם ועוטפים את השחלה; מעל הבסיס הם דמויי חוט, כפופים תחילה כלפי מטה ולאחר מכן מתרוממים. הזירים ערוכים בשני דורים בלתי שווים: הזירים החיצוניים קצרים על פי רוב מן הפנימיים. במינים אחדים מאבקי האבקנים החיצוניים גדולים ממאבקי האבקנים הפנימיים; המאבקים מחוברים אל הזיר בגבם ופונים פנימה.

השחלה בת שלוש מגורות; עמוד שחלה אחד דק כחוט; הצלקת דמוית ראש עד כמעט בעלת שלוש אונות.

הפרי הלקט גלדני, כמעט כדורי עד אליפסואידי, ירוק, חלק וזקוף; קוטרו 10 עד 12 מ"מ. הוא מתקמט עם התייבשותו, נפתח בפתיחה חוצת מגורה וקשוותיו מקומטות בקמטים רוחביים.

הזרעים 6, שחורים, מצולעים, בעלי שלושה מקצועות וחריצי רוחב, קוטרם כ-5 מ"מ וצידיהם מחוספסים קלות (מגובששים בעדינות).

 הבחנה מעיריוני קצר ועיריוני כפוף 
הסוג עיריוני כולל 17 מינים, מהם שניים גדלים בישראל — עיריוני קצר (Asphodeline brevicaulis) הנדיר עיריוני צהוב הנפוץ יותר — החולקים לעיתים אזורי תפוצה משותפים, בעיקר במרחב הים-תיכוני ההררי של צפון הארץ — גליל, גולן ושומרון. בספרות נזכר גם מין שלישי, עיריוני כפוף (Asphodeline recurva), שתועד בארץ כנדיר ביותר וייתכן שאינו אלא מין אקראי.

עיריוני צהוב גדול ומרשים יותר מעיריוני קצר. גובהו מגיע לכדי מטר ואף יותר, וגבעולו עבה ונושא עלים כמעט עד בסיס התפרחת; לעומתו, עיריוני קצר נמוך יותר (40 עד 50 ס"מ בלבד), והגבעול נושא עלים עד כחצי עד שני שלישים מאורכו.

התפרחת של עיריוני צהוב ארוכה וצפופה, ואילו אצל עיריוני קצר היא בנויה כמכבד של אשכולות רפויים יותר.

גם החפים שונים: בעיריוני צהוב הם גדולים ובולטים, ולעיתים אף ארוכים מעוקצי הפרחים, ואילו בעיריוני קצר הם קטנים יותר.

נוסף על כך, עיריוני צהוב מקדים לפרוח — מפברואר ועד מאי — בעוד שעיריוני קצר פורח מאפריל ועד מאי בלבד.

עיריוני כפוף, שנצפה במדרונות היבשים של רמת הגולן או בערבה, הוא מין נדיר מאוד בישראל, וייתכן שהוא אקראי. בכל מקרה, הגבעול נושא עלים לכל היותר עד שני שלישים מגובהו. התפרחת אשכול בלתי מסועף; עוקצי הפירות כפופים לאחור ובעלי מפרק באמצעם ולא מתחת לאמצעם.

 אטימולוגיה 
השם המדעי Asphodeline lutea פירושו: “צמח דמוי-עירית צהוב”. שם הסוג Asphodeline נגזר מן הסוג Asphodelus (עירית). הסיומת הלטינית -ine מציינת דמיון או שייכות, כלומר: “דומה לעירית” או “קרוב לעירית”. שם המין lutea (מן הלטינית luteus) פירושו “צהוב”.

השם העממי King’s spear של עיריוני צהוב פירושו המילולי “חנית המלך”. ככל הנראה הוא מתייחס לעמוד התפרחת הזקוף והגבוה ולתפרחת הצפופה והמוארכת, המזכירים חנית. זהו שם תיאורי, המבוסס על מראה הצמח, ואינו קשור למסורת היסטורית קדומה.

השם העברי עיריוני צהוב מקביל במשמעותו לשם המדעי, ומבטא אף הוא את היותו צמח הדומה לעירית וצבעו צהוב. ראו הרחבה בערך עיריוני.

השמות הערבים הם עטעט, אבו עמיר.

הערות שוליים

לקריאה נוספת
אבינעם דנין, עיריוני צהוב, אנציקלופדיה החי והצומח של ארץ ישראל, כרך 11 עמ' 197 עד 198

קישורים חיצוניים

250px|ממוזער|ימין|עיריוני צהוב בנחל תות
קטגוריה:צמחים שתוארו ב-1830
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי לודוויג רייכנבאך
קטגוריה:שושניים
קטגוריה:ארץ ישראל: שושניים
קטגוריה:ערכי טבע מוגנים בישראל: צמחים
קטגוריה:פרחים צהובים בארץ ישראל
קטגוריה:צמחי גן