אליפות ארצות הברית (WWE)

אליפות ארצות הברית פרטים ארגון מפעיל  WWE מותג  סמאקדאון  תאריך יצירה  1 בינואר 1975 האלוף הנוכחי  כרמלו הייס תאריך זכייה  19 בדצמבר 2025
(שודר ב-26 בדצמבר 2025) שמות קודמים  אליפות ארצות הברית במשקל כבדשל NWA (Mid-Atlantic)(1975–1981)
 אליפות ארצות הברית במשקל כבדשל NWA (בלתי מעורערת)(1981–1991)
 אליפות ארצות הברית במשקל כבדשל WCW(1991–2001)
 אליפות ארצות הברית של ה-WCW(2001)
 אליפות ארצות הברית של ה-WWE(2003–היום) עיצובים קודמים   סטטיסטיקות האלוף הראשון  הארלי רייס הכי הרבה זכיות  ריק פלייר (6 זכיות) האלוף לזמןהארוך ביותר  לקס לוגר (523 ימים) האלוף לזמןהקצר ביותר  סטיב אוסטין (5 דקות) האלוףהמבוגר ביותר  טרי פאנק (56 שנים, 85 ימים) האלוףהצעיר ביותר  דייוויד פלייר (20 שנים, 121 ימים) האלוףהכבד ביותר  ביג שואו (230 ק"ג) האלוףהקל ביותר  קאליסטו (77 ק"ג)
אליפות ארצות הברית (באנגלית: WWE United States Championship) היא אליפות היאבקות מקצועית של ארגון ה-WWE. האלוף הנוכחי הוא כרמלו הייס.

היסטוריה
אליפות ארצות הברית הייתה ידועה במקור כ"אליפות ארצות הברית במשקל כבד של NWA". האליפות נוצרה בארגון MACW ב-1 בינואר 1975, על ידי ג'ים קרוקט הבן, הבעלים של ארגון ה-MACW. האלוף הראשון בתולדותיה של החגורה היה הארלי רייס. בשנת 1988, טד טרנר (הבעלים של הארגון ההיאבקות הגדול ביותר בזמנו, ה-WCW) קנה את האליפות והפך אותה לאליפות המשנית של ארגון ה-WCW. במרץ 2001 הארגון WWE רכש את הארגון WCW ובכך האליפות עברה ל-WWF ושמה שונה ל"אליפות ארצות הברית של WCW". בסדרת ההישרדות 2001, אליפות ארצות הברית התאחדה עם האליפות הבין יבשתית ואליפות ארצות הברית הושבתה זמנית. ביולי 2003, האליפות הוחזרה לפעילות והאליפות הפכה להיות כאליפות משנית בתוכנית סמאקדאון.

שמות האליפות במשך השנים
 שם  שנים אליפות ארצות הברית במשקל כבד של NWA (גרסת Mid-Atlantic)  1975–1981 אליפות ארצות הברית במשקל כבד של NWA (הגרסה הבלתי מעורערת)  1981–1991 אליפות ארצות הברית במשקל כבד של WCW  1991–2001 אליפות ארצות הברית של WCW  2001–2003 אליפות ארצות הברית של ה-WWE  2003–הווה

רשימת האלופים
 #  מתאבק  זכייה מספר  תאריך הזכייה  מספר ימים בהחזקת התואר  מיקום  אירוע  הערות 1  הארלי רייס  1  1 בינואר 1975  183  טלהאסי, פלורידה  האוס שואו  זכה בתואר לאחר שניצח בטורניר על האליפות. 2  ג'וני ולנטיין  1  3 ביולי 1975  93  גרינסבורו, צפון קרוליינה  האוס שואו  —  פנויה  —  4 באוקטובר 1975  —  —  —  האליפות התפנתה לאחר שוולנטיין סיים את קריירת ההיאבקות שלו בפציעה. 3  טרי פאנק  1  9 בנובמבר 1975  18  גרינסבורו, צפון קרוליינה  האוס שואו  זכה בתואר לאחר שניצח בטורניר על האליפות. 4  פול ג'ונס  1  27 בנובמבר 1975  107  גרינסבורו, צפון קרוליינה  האוס שואו  5  בלאקג'ק מוליגן  1  13 במרץ 1976  217  גרינסבורו, צפון קרוליינה  האוס שואו  6  פול ג'ונס  2  16 באוקטובר 1976  43  גרינסבורו, צפון קרוליינה  האוס שואו  7  בלאקג'ק מוליגן  2  15 בדצמבר 1976  11  שרלוט, צפון קרוליינה  האוס שואו  8  פול ג'ונס  3  9 בדצמבר 1976  6  וינסטון סיילם, צפון קרוליינה  האוס שואו  9  בלאקג'ק מוליגן  3  15 בדצמבר 1976  204  ראלי, צפון קרוליינה  האוס שואו  10  בובו ברזיל  1  7 ביולי 1977  22  נורפוק, וירג'יניה  האוס שואו  11  ריק פלייר  1  29 ביולי 1977  84  ריצ'מונד, וירג'יניה  האוס שואו  12  ריקי סטימבוט  1  21 באוקטובר 1977  72  צ'ארלסטון, דרום קרוליינה  האוס שואו  13  בלאקג'ק מוליגן  4  1 בינואר 1978  77  גרינסבורו, צפון קרוליינה  האוס שואו  14  מר היאבקות  1  19 במרץ 1978  21  גרינסבורו, צפון קרוליינה  האוס שואו  15  ריק פלייר  2  9 באפריל 1978  265  שרלוט, צפון קרוליינה  האוס שואו 	 16  ריקי סטימבוט  2  30 בדצמבר 1978  92  גרינסבורו, צפון קרוליינה  האוס שואו  17  ריק פלייר  3  1 באפריל 1979  133  גרינסבורו, צפון קרוליינה  האוס שואו  —  פנויה  —  12 באוגוסט 1979  —  —  —  התפנתה לאחר שפלייר זכה באליפות הזוגות של NWA והיה חייב לפנותה. 18  ג'ימי סנוקה  1  1 בספטמבר 1979  231  שרלוט, צפון קרוליינה  האוס שואו  הביס את ריקי סטימבוט בגמר טורניר על התואר. 19  ריק פלייר  4  19 באפריל 1980  98  גרינסבורו, צפון קרוליינה  האוס שואו  20  גרג ולנטיין  1  26 ביולי 1980  121  שרלוט, צפון קרוליינה  האוס שואו  21  ריק פלייר  5  24 בנובמבר 1980  64  גרינסבורו, צפון קרוליינה  האוס שואו  22  רודי פייפר  1  27 בינואר 1981  193  ראלי, צפון קרוליינה  האוס שואו  שמה של האליפות משתנה ועובר לארגון היאבקות אחר. 23  וואהו מקדניאל  1  8 באוגוסט 1981  24  גרינסבורו, צפון קרוליינה  האוס שואו  —  פנויה  —  ספטמבר 1981  —  —  —  הו מקדניאל נפצע. 24  הסמל סלוטר  1  4 באוקטובר 1981  229  שרלוט, צפון קרוליינה  האוס שואו הביס את ריקי סטימבאוט בגמר הטורניר על התואר. 25  וואהו מקדניאל  2  21 במאי 1982  17  ריצ'מונד, וירג'יניה  האוס שואו  26  הסמל סלוטר  2  7 ביוני 1982  76  גרינסבורו, צפון קרוליינה  האוס שואו  התואר הוענק לסלאוטר לאחר שמקדניאל נפצע. 27  וואהו מקדניאל  3  22 באוגוסט 1982  74  שרלוט, צפון קרוליינה  האוס שואו  28  גרג ולנטיין  2  4 בנובמבר 1982  163  נורפוק, וירג'יניה  האוס שואו  29  רודי פייפר  2  16 באפריל 1983  14  גרינסבורו, צפון קרוליינה  האוס שואו  30  גרג ולנטיין  3  30 באפריל 1983  228  גרינסבורו, צפון קרוליינה  האוס שואו  ולנטיין ניצח מפני שהשופט הורה לעצור את הקרב בגלל פציעה של רודי פייפר. 31  דיק סלייטר  1  14 בדצמבר 1983  129  שלבי, צפון קרוליינה  האוס שואו  32  ריקי סטימבוט  3  21 באפריל 1984  64  גרינסבורו, צפון קרוליינה  האוס שואו  33  וואהו מקדניאל  4  24 ביוני 1984  7  גרינסבורו, צפון קרוליינה  האוס שואו  —  פנויה  —  יולי 1984  —  —  —  טולי בלנשארד תקף את הו מקדניאל באמצע הקרב 34  וואהו מקדניאל  5  7 באוקטובר 1984  167  שרלוט, צפון קרוליינה  האוס שואו  הביס את מני פרננדז בטורניר על התואר. 35  מגנום T.A  1  23 במרץ 1985  120  שרלוט, צפון קרוליינה  האוס שואו  36  טולי בלנשארד  1  21 ביולי 1985  130  שרלוט, צפון קרוליינה  האוס שואו  37  מגנום T.A.  2  28 בנובמבר 1985  182  גרינסבורו, צפון קרוליינה  סטארקייד  מגנום T.A. ובלנשארד נלחמו בקרב כלוב. —  פנויה  —  29 במאי 1986  —  —  —  התפנתה לאחר שמגנום T.A תקף את נשיא הארגון, בוב גייגל 38  ניקיטה קולוף  1  17 באוגוסט 1986  328  שרלוט, צפון קרוליינה  האוס שואו  קולוף הביס את הו מקדניאל בטורניר "הטוב משבעה קרבות". 39  לקס לוגר  1  11 ביולי 1987  138  גרינסבורו, צפון קרוליינה  האוס שואו  40  דאסטי רודס  1  26 בנובמבר 1987  141  שיקגו, אילינוי  סטארקייד  —  פנויה  —  15 באפריל 1988  —  —  —  דאסטי רודס תקף את נשיא הארגון, ג'ים קורנט. 41  בארי וינדהאם  1  13 במאי 1988  283  יוסטון, טקסס  האוס שואו  וינדהאם הביס את ניקיטה קולוף בטורניר על התואר. 42  לקס לוגר  2  20 בפברואר 1989  76  שיקגו, אילינוי  Chi-Town Rumble  43  מייקל הייז  1  7 במאי 1989  15  נאשוויל, טנסי  WrestleWar  44  לקס לוגר  3  22 במאי 1989  523  בלופילד, וירג'יניה המערבית  האוס שואו  לוגר נהפך לאלוף עם ההחזקה הכי ארוכה בהיסטוריה של האליפות (17 חודשים). 45  סטן האנסן  1  27 באוקטובר 1990  50  שיקגו, אילינוי  האלווין האבוק  46  לקס לוגר  4  16 בדצמבר 1990  210  סנט לואיס, מיזורי  סטארקייד  —  פנויה  —  14 ביולי 1991  —  בולטימור, מרילנד  המסיבה האמריקאית הגדולה  האליפות התפנתה לאחר שלקס לוגר זכה באליפות העולם במשקל כבד של ה-WCW. 47  סטינג  1  25 באוגוסט 1991  86  אטלנטה, ג'ורג'יה  האוס שואו  סטינג הביס את "סטון קולד" סטיב אוסטין בטורניר על התואר. 48  ריק רוד  1  19 בנובמבר 1991  419  סוואנה, גאורגיה  Clash of the Champions XVII  —  פנויה  —  דצמבר 1992  —  —  —  האליפות התפנתה מכיוון שריק רוד נפצע. 49  דאסטין רודס  1  11 בינואר 1993  138  אטלנטה, ג'ורג'יה  Saturday Night  רודס ניצח את ריקי סטימבוט בקרב על המועמדות לתואר אך בנסיבות לא הוגנות ולכן ויתר על האליפות. —  פנויה  —  29 במאי 1993  —  —  WorldWide  קרב בין רודס לבין ריק רוד על התואר הסתיים בתיקו. 50  דאסטין רודס  2  30 באוגוסט 1993  119  אטלנטה, ג'ורג'יה  Saturday Night  רודס ניצח את ריק רוד בקרב על האליפות. 51  סטיב אוסטין  1  27 בדצמבר 1993  240  שרלוט, צפון קרוליינה   Starrcade '93: 10th Anniversary  52  ריקי סטימבוט  4  24 באוגוסט 1994  25  סידר רפידס, איווה  Clash of the Champions XXVIII  53  סטיב אוסטין  2  18 בספטמבר 1994  <1  רואנוק, וירג'יניה  Fall Brawl 1994: War Games  סטימבוט נפצע והאליפות הוענקה לאוסטין. 54  ג'ים דאגן  1  18 בספטמבר 1994  100  רואנוק, וירג'יניה  Fall Brawl 1994: War Games  דאגן ניצח את סטיב אוסטין בקרב של 33 שניות. 55  ויידר  1  27 בדצמבר 1994  88  נאשוויל, טנסי  סטארקייד  —  פנויה  —  25 במרץ 1995  —  —  —  56  סטינג  2  2 ביוני 1995  148  דייטון, אוהיו  המסיבה האמריקאית הגדולה  סטינג ניצח את "מאנג" בקרב על האליפות. 57  קנסוקה סאסאקי  1  13 בנובמבר 1995  44  טוקיו, יפן  WCW World in Japan  זכה בתואר בארגון NJPW. 58  וואן מן גאנג  1  27 בדצמבר 1995  33  נאשוויל, טנסי  Starrcade: World Cup of Wrestling  ניצח בקרב חושך באירוע שלם וצפה. 59  קונאן  1  29 בינואר 1996  160  קנטון, אוהיו  Main Event  60  ריק פלייר  6  7 ביולי 1996  141  דייטונה ביץ', פלורידה  מסיבה בחוף  —  פנויה  —  1 בספטמבר 1996  —  —  —  האלוף, ריק פלייר, נפצע בכתף. 61  אדי גררו  1  29 בדצמבר 1996  77  נאשוויל, טנסי  סטארקייד  ניצח את דיאמונד דאלאס פייג' בטורניר על התואר. 62  דין מלנקו  1  16 במרץ 1997  85  צ'ארלסטון הצפונית, דרום קרוליינה  Uncensored  63  ג'ף ג'ארט  1  9 ביוני 1997  73  בוסטון, מסצ'וסטס  Monday Nitro  64  סטיב מקמייקל  1  21 באוגוסט 1997  25  נאשוויל, טנסי  Clash of the Champions XXXV  65  קורט הניג  1  15 בספטמבר 1997  104  שרלוט, צפון קרוליינה  Monday Nitro  66  דיאמונד דאלאס פייג'  1  28 בדצמבר 1997  112  וושינגטון, די. סי.  סטארקייד  67  רייבן  1  19 באפריל 1998  1  דנוור, קולורדו  Spring Stampede  68  גולדברג  1  20 באפריל 1998  77  קולורדו ספרינגס, קולורדו  Monday Nitro  —  פנויה  —  6 ביולי 1998  —  —  —  התפנתה כשגולדברג זכה באליפות העולם במשקל כבד של ה-WCW והיה חייב לפנותה. 69  ברט הארט  1  20 ביולי 1998  21  סולט לייק סיטי, יוטה  Monday Nitro  ניצח את דיאמונד דאלאס פייג' על האליפות. 70  לקס לוגר  5  10 באוגוסט 1998  1  ראפיד סיטי, דרום דקוטה  Monday Nitro  71  ברט הארט  2  11 באוגוסט 1998  76  פארגו, דקוטה הצפונית  Thunder  שודר ב-13 באוגוסט. 72  דיאמונד דאלאס פייג'  2  26 באוקטובר 1998  35  פיניקס, אריזונה  Monday Nitro  73  ברט הארט  3  30 בנובמבר 1998  70  צ'טנוגה, טנסי  Monday Nitro  קרב ללא פסילות. 74  רודי פייפר  3  8 בפברואר 1999  13  באפלו, ניו יורק  Monday Nitro  75  סקוט הול  1  21 בפברואר 1999  25  אוקלנד, קליפורניה  SuperBrawl IX  —  פנויה  —  18 במרץ 1999  —  —  —  פונתה על ידי יושב ראש WCW, ריק פלייר. 76  סקוט סטיינר  1  11 באפריל 1999  85  טקומה, וושינגטון  Spring Stampede  ניצח את בוקר טי בטורניר על התואר. —  פנויה  —  5 ביולי 1999  —  אטלנטה, ג'ורג'יה  Monday Nitro  פונתה על ידי יו"ר WCW, ריק פלייר. 77  דייוויד פלייר  1  5 ביולי 1999  35  אטלנטה, ג'ורג'יה  Monday Nitro  ריק פלייר הענק לבנו, דייוויד, את התואר. 78  כריס בנואה  1  9 באוגוסט 1999  34  בויסי, איידהו  Monday Nitro  79  סייקו סיד  1  12 בספטמבר 1999  42  וינסטון סיילם, צפון קרוליינה  Fall Brawl  80  גולדברג  2  24 באוקטובר 1999  1  לאס וגאס, נבדה  האלווין האבוק  הקרב הופסק לאחר שסייקו סיד דימם קשות וגולדברג זכה באליפות. 81  ברט הארט  4  25 באוקטובר 1999  14  פיניקס, אריזונה  Monday Nitro  82  סקוט הול  2  8 בנובמבר 1999  41  אינדיאנפוליס, אינדיאנה  Monday Nitro  קרב סולמות מרובע, גולדברג וסייקו סיד השתתפו גם. 83  כריס בנואה  2  19 בדצמבר 1999  1  וושינגטון, די. סי.  סטארקייד  סקוט הול נפצע בברך ובנואה קיבל את התואר. 84  ג'ף ג'ארט  2  20 בדצמבר 1999  27  בולטימור, מרילנד  Monday Nitro  קרב זה היה קרב סולמות. —  פנויה  —  16 בינואר 2000  —  סינסינטי, אוהיו  Souled Out  ג'ארט נפצע והאליפות פונתה. 85  ג'ף ג'ארט  3  17 בינואר 2000  84  קולומבוס, אוהיו  Monday Nitro  האליפות הוענקה לג'ארט על ידי הקומיסר של ה-WCW, קווין נאש. —  פנויה  —  10 באפריל 2000  —  דנוור, קולורדו  Monday Nitro  פונתה על ידי אריק בישופ ווינס רוסו בגלל שהארגון "אותחל". 86  סקוט סטיינר  2  16 באפריל 2000  84  שיקגו, אילינוי  Spring Stampede  ניצח את סטינג בטורניר על האליפות. —  פנויה  —  9 ביולי 2000  —  דייטונה ביץ', פלורידה  מסיבה בחוף  פונתה כי סטיינר הושעה מה-WCW. 87  לאנס סטורם  1  18 ביולי 2000  66  אובורן הילס, מישיגן  Monday Nitro  ניצח את מייק אוסום בטורניר על האליפות. 88  טרי פאנק  2  22 בספטמבר 2000  1  אמרילו, טקסס  האוס שואו  89  לאנס סטורם  2  23 בספטמבר 2000  36  לובוק, טקסס  האוס שואו  90  יו מורוס  1  29 באוקטובר 2000  15  לאס וגאס, נבדה  האלווין האבוק  ניצח את לאנס סטורם ואת ג'ים דאגן בקרב האנדיקאפ 2 נגד 1. 91  לאנס סטורם  3  13 בנובמבר 2000  13  לונדון, אנגליה  Monday Nitro  92  יו מורוס  2  26 בנובמבר 2000  49  מילווקי, ויסקונסין  Mayhem  93  שיין דאגלס  1  14 בינואר 2001  22  אינדיאנפוליס, אינדיאנה  Sin  קרב הראשון שמדמם. 94  ריק סטיינר  1  5 בפברואר 2001  41  טופלו, מיסיסיפי  Monday Nitro  95  בוקר טי  1  18 במרץ 2001  128  ג'קסונוויל, פלורידה  Greed  באותו זמן ה-WWE רכשו את WCW. 96  כריס קאניון  1  24 ביולי 2001  48  פיטסבורג, פנסילבניה  סמאקדאון  האליפות הוענקה לו על ידי בוקר טי והבעלים של ECW, סטפני מקמהן. 97  טאג'ירי  1  10 בספטמבר 2001  13  סן אנטוניו, טקסס  Raw Is War  98  ריינו  1  23 בספטמבר 2001  29  פיטסבורג, פנסילבניה  בלתי נסלח  99  קורט אנגל  1  22 באוקטובר 2001  21  קנזס סיטי, מיזורי  Raw  100  אדג'  1  12 בנובמבר 2001  6  בוסטון, מסצ'וסטס  Raw  —  אוחדה  —  18 בנובמבר 2001  —  גרינסבורו, צפון קרוליינה  סדרת ההישרדות  אדג' ניצח את האלוף הבין יבשתי, טסט, ואז שתי האליפויות אוחדו. 101  אדי גררו  2  27 ביולי 2003  84  דנוור, קולורדו  נקמה  גאררו ניצח את כריס בנואה בטורניר על האליפות. 102  ביג שואו  1  19 באוקטובר 2003  147  בולטימור, מרילנד  ללא רחמים  103  ג'ון סינה  1  14 במרץ 2004  114  ניו יורק, ניו יורק  רסלמניה 20  —  פנויה  —  8 ביולי 2004  —  ויניפג, מניטובה  סמאקדאון  האליפות נלקחה מסינה לאחר שתקף את המנהל הכללי של סמאקדאון, קורט אנגל. 104  בוקר טי  2  29 ביולי 2004  68  סינסינטי, אוהיו  סמאקדאון  קרב הדחות בין ג'ון סינה, רנה דופרי, קנזו סוזוקי, רוב ואן דאם, בילי גאן, צ'ארלי האס ולות'ר ריינס. 105  ג'ון סינה  2  3 באוקטובר 2004  2  מזרח רד'רפורד, ניו ג'רזי  ללא רחמים  106  קרליטו  1  7 באוקטובר 2004  42  בוסטון, מסצ'וסטס  סמאקדאון  107  ג'ון סינה  3  18 בנובמבר 2004  105  דייטון, אוהיו  סמאקדאון  108  אורלנדו ג'ורדן  1  3 במרץ 2005  173  אלבני, ניו יורק  סמאקדאון  109  כריס בנואה  3  21 באוגוסט 2005  58  וושינגטון, די. סי.  סאמרסלאם  110  בוקר טי  3  21 באוקטובר 2005  35  רינו, נבדה  סאמרסלאם  —  פנויה  —  25 בנובמבר 2005  —  שפילד, אנגליה  סמאקדאון  קרב בין האלוף, בוקר טי, לבין כריס בנואה על האליפות נגמר בהצמדה כפולה. 111  בוקר טי  4  13 בינואר 2006  40  פילדלפיה, פנסילבניה  סמאקדאון  ניצח את בנואה בקרב הטוב מחמש. 112  כריס בנואה  4  19 בפברואר 2006  42  בולטימור, מרילנד  אין דרך החוצה  113  ג'ון "בראדשו" לייפילד  1  2 באפריל 2006  51  רוזמונט, אילינוי  רסלמניה 22  114  בובי לאשלי  1  26 במאי 2006  49  בייקרספילד, קליפורניה  סמאקדאון  115  פינלי  1  14 ביולי 2006  49  מיניאפוליס, מינסוטה  סמאקדאון  116  מר קנדי  1  1 בספטמבר 2006  42  רדינג, פנסילבניה  סמאקדאון  קרב משולש בין קנדי, פינלי ובובי לאשלי. 117  כריס בנואה  5  13 באוקטובר 2006  222  ג'קסונוויל, פלורידה  סמאקדאון  118  MVP  1  20 במאי 2007  343  סנט לואיס, מיזורי  יום הדין  קרב 2 מתוך 3 הצמדות. 119  מאט הארדי  1  27 באפריל 2008  84  בולטימור, מרילנד  באקלאש  התואר הועבר ל-ECW יחד עם הארדי בדראפט. 120  שלטון בנג'מין  1  20 ביולי 2008  240  יוניונדייל, ניו יורק  המסיבה האמריקאית הגדולה  התואר חזר לסמאקדאון לאחר שבנג'מין הוחשב כמתאבק בסמאקדאון. 121  MVP  2  20 במרץ 2009  76  קורפוס כריסטי, טקסס  סמאקדאון  התואר הועבר ל-Raw לאחר שהמתאבק MVP הועבר לשם בדראפט. 122  קופי קינגסטון  1  1 ביוני 2009  126  ברמינגהאם, אלבמה  Raw  123  המיז  1  5 באוקטובר 2009  224  וילקס-בארה, פנסילבניה  Raw  124  ברט הארט  5  17 במאי 2010  7  טרנטו, אונטריו  Raw  קרב ללא פסילות וללא ספירות חוץ. —  פנויה  —  24 במאי 2010  —  טרנטו, אונטריו  Raw  התפנתה כשברט הארט נהפך למנהל הראשי של Raw. 125  R-טרות'  1  24 במאי 2010  21  טולידו, אוהיו  Raw  ניצח את המיז בקרב על האליפות. 126  המיז  2  14 ביוני 2010  97  שרלוט, צפון קרוליינה  Raw  ניצח את R-טרות', את זאק ריידר ואת ג'ון מוריסון בקרב מרובע. 127  דניאל בריאן  1  19 בספטמבר 2010  176  רוזמונט, אילינוי  לילה של אלופים  128  שיימוס  1  14 במרץ 2011  48  סנט לואיס, מיזורי  Raw  התואר הועבר לסמאקדאון יחד עם שיימוס. 129  קופי קינגסטון  2  1 במאי 2011  49  טמפה, פלורידה  חוקי אקסטרים  קרב שולחנות, התואר הועבר חזרה ל-Raw יחד עם קינגסטון. 130  דולף זיגלר  1  19 ביוני 2011  182  וושינגטון, די. סי.  Capitol Punishment  131  זאק ריידר  1  18 בדצמבר 2011  29  בולטימור, מרילנד  TLC: שולחנות, סולמות וכיסאות  132  ג'ק סוואגר  1  16 בינואר 2012  49  אנהיים, קליפורניה  Raw  133  סנטינו מארלה  1  5 במרץ 2012  167  בוסטון, מסצ'וסטס  Raw  134  אנטוניו סזארו  1  18 באוגוסט 2012  239  לוס אנג'לס, קליפורניה  סאמרסלאם  שודר ב-יוטיוב כחלק מקדם התוכנית של סאמרסלאם 2012. 135  קופי קינגסטון  3  15 באפריל 2013  34  גרינוויל, דרום קרוליינה  Raw  136  דין אמברוז  1  19 במאי 2013  351  סנט לואיס, מיזורי  חוקי אקסטרים  137  שיימוס  2  5 במאי 2014  182  אלבני, ניו יורק  Raw  קרב הדחות של 20 מתאבקים. 138  רוסב  1  3 בנובמבר 2014  146  באפלו, ניו יורק  Raw Backstage Pass  הקרב שודר ב-WWE Network לאחר סיומה של Raw. 139  ג'ון סינה  4  29 במרץ 2015  147  סנטה קלרה, קליפורניה  רסלמניה 31  140  סת' רולינס  1  23 באוגוסט 2015  28  ברוקלין, ניו יורק  סאמרסלאם  קרב על אליפות ה-WWE העולמית במשקל כבד ועל אליפות ארצות הברית. 141  ג'ון סינה  5  20 בספטמבר 2015  35  יוסטון, טקסס  לילה של אלופים  142  אלברטו דל ריו  1  25 באוקטובר 2015  78  לוס אנג'לס, קליפורניה  גיהנום בכלוב  143  קאליסטו  1  11 בינואר 2016  1  ניו אורלינס, לואיזיאנה  Raw  144  אלברטו דל ריו  2  12 בינואר 2016  12  לאפייט, לואיזיאנה  סמאקדאון  שודר ב-14 בינואר 2016. 145  קאליסטו  2  24 בינואר 2016  119  אורלנדו, פלורידה  רויאל ראמבל  146  רוסב  2  22 במאי 2016  126  ניוארק, ניו ג'רזי  חוקי אקסטרים  האליפות החלה להיות מוצגת בתוכנית Raw. 147  רומן ריינס  1  25 בספטמבר 2016  107  אינדיאנפוליס, אינדיאנה  התנגשות של אלופים  148  כריס ג'ריקו  1  9 בינואר 2017  83  ניו אורלינס, לואיזיאנה  Raw  149  קווין אואנס  1  2 באפריל 2017  28  אורלנדו, פלורידה  רסלמניה 33  150  כריס ג'ריקו  2  30 באפריל 2017  2  סן חוסה, קליפורניה  פייבאק  151  קווין אואנס  2  2 במאי 2017  66  ניו אורלינס, לואיזיאנה  סמאקדאון לייב  הקרב היה קרב חוזר 152  AJ סטיילס  1  7 ביולי 2017  16  מדיסון סקוור גארדן, ניו יורק  WWE Live Event  153  קווין אואנס  3  23 ביולי 2017  2  פילדלפיה, פנסילבניה  באטלגראונד  הקרב היה קרב חוזר 154  AJ סטיילס  2  25 ביולי 2017  75  ריצ'מונד, וירג'יניה  סמאקדאון לייב  הקרב היה קרב חוזר משולש כאשר כריס ג'ריקו היה המתאבק השלישי. 155  ברון קורבין  1  8 באוקטובר 2017  70  דטרויט, מישיגן  גיהנום בכלוב  הקרב היה קרב משולש בין ברון קורבין, איי ג'יי סטיילס וטיי דילינג'ר. 156  דולף זיגלר  2  17 בדצמבר 2017  9  בוסטון, מסצ'וסטס  התנגשות של אלופים  הקרב היה קרב משולש בין דולף זיגלר, ברון קורבין ובובי רוד. —  פנויה  —  26 בדצמבר 2017  —  רוזמונט, אילינוי  סמאקדאון לייב  דולף זיגלר ויתר על התואר, האלוף הגיע מטורניר של שמונה מתאבקים. 157  בובי רוד  1  16 בינואר 2018  54  בוסטון, מסצ'וסטס  סמאקדאון לייב  ג'ינדר מהאל ניצח בחצי הגמר את אקסבייר וודס ויותר מאוחר באותו הערב בובי רוד ניצח בחצי הגמר את מוג'ו ראוולי. לאחר הקרב של רוד, המשרתים של מהאל תקפו את רוד ולאחר מכן הג'נרל מנג'ר, דניאל בריאן, נכנס והודיע שקרב האליפות לא יתקיים ברויאל ראמבל, אלא באותו הערב ובקרב בין השניים ניצח רוד. 158  רנדי אורטון  1  11 במרץ 2018  28  קולומבוס, אוהיו  פאסטליין  159  ג'ינדר מהאל  1  8 באפריל 2018  8  ניו אורלינס, לואיזיאנה  רסלמניה 34  הקרב היה קרב מרובע שכלל בנוסף את בובי רוד ורוסב. 160  ג'ף הארדי  1  16 באפריל 2018  90  הרטפורד, קונטיקט  Raw  האליפות הפכה להיות בלעדית לתוכנית סמאקדאון עקב "זעזוע המתאבקים". 161  שינסקה נקאמורה  1  15 ביולי 2018  163  פיטסבורג, פנסילבניה  חוקי אקסטרים  162  רוסב  3  18 בדצמבר 2018  32  פרזנו, קליפורניה  סמאקדאון לייב  163  שינסקה נקאמורה  2  27 בינואר 2019  2  פיניקס, אריזונה  רויאל ראמבל  164  R-טרות'  2  29 בינואר 2019  35  פיניקס, אריזונה  סמאקדאון לייב  165  סמואה ג'ו  1  5 במרץ 2019  75  וילקס-בארה, פנסילבניה  סמאקדאון לייב  הקרב היה קרב מרובע שכלל בנוסף את האלוף לשעבר R-טרות', אנדרדה וריי מיסטריו. 166  ריי מיסטריו  1  19 במאי 2019  15  הרטפורד, קונטיקט  כסף בבנק  167  סמואה ג'ו  2  3 ביוני 2019  20  אוסטין, טקסס  Raw  מיסטריו, שנפצע בכתפו באירוע כסף בבנק, החליט לוותר על חגורת האליפות ולהעניק אותה לסמואה ג'ו. 168  ריקושט  1  23 ביוני 2019  21  טקומה, וושינגטון  סטומפינג גראונדס  169  AJ סטיילס  3  14 ביולי 2019  134  פילדלפיה, פנסילבניה  חוקי אקסטרים  170  ריי מיסטריו  2  25 בנובמבר 2019  31  רוזמונט, אילינוי  Raw  171  אנדרדה  1  26 בדצמבר 2019  151  ניו יורק, ניו יורק  האוס שואו  172  אפולו קרוז  1  25 במאי 2020  97  אורלנדו, פלורידה  Raw  173  בובי לאשלי  2  30 באוגוסט 2020  175  אורלנדו, פלורידה  פייבאק  174  רידל  1  21 בפברואר 2021  49  סיינט פיטרסברג, פלורידה  תא ההדחות  הקרב היה קרב משולש אשר כלל בנוסף את ג'ון מוריסון. 175  שיימוס  3  11 באפריל 2021  132  טמפה, פלורידה  הלילה השני של רסלמניה 37  176  דמיאן פריסט  1  21 באוגוסט 2021  191  פרדייז, נבדה  סאמרסלאם  177  פין באלור  1  28 בפברואר 2022  49  קולומבוס, אוהיו  Raw  178  ת'יאורי  1  18 באפריל 2022  75  באפלו, ניו יורק  Raw  179  בובי לאשלי  3  2 ביולי 2022  100  פרדייז, נבדה  כסף בבנק  180  סת' "פריקין" רולינס  2  10 באוקטובר 2022  47  ברוקלין, ניו יורק  Raw  181  אוסטין ת'יאורי  2  26 בנובמבר 2022  258  בוסטון, מסצ'וסטס  סדרת ההישרדות  הקרב היה קרב משולש אשר כלל בנוסף את בובי לאשלי. 182  ריי מיסטריו  3  11 באוגוסט 2023  85  קלגרי, אלברטה, קנדה  סמאקדאון  183  לוגאן פול  1  4 בנובמבר 2023  274  ריאד, ערב הסעודית  היהלום שבכתר  184  LA נייט  1  3 באוגוסט 2024  119  קליבלנד, אוהיו  סאמרסלאם  185  שינסקה נקאמורה  3  30 בנובמבר 2024  97  ונקובר, קולומביה הבריטית  סדרת ההישרדות  186  LA נייט  2  7 במרץ 2025  43  פילדלפיה, פנסילבניה  סמאקדאון  187  ג'ייקוב פאטו  1  19 באפריל 2025  70  פרדייז, נבדה  הלילה הראשון של רסלמניה 41  188  סולו סיקואה  1  28 ביוני 2025  62  ריאד, ערב הסעודית  לילה של אלופים 189סמי זיין129 באוגוסט 202549דסין-שרפיו, צרפתסמאקדאון190איליה דרגונוב 117 באוקטובר 202570סן חוזה, קליפורניה סמאקדאון191כרמלו הייס119 בדצמבר 2025האלוף הנוכחיגרנד ראפידס, מישיגןסמאקדאון

מובילי הזכיות

 מתאבק  פעמים ריק פלייר  6 לקס לוגר, כריס בנואה, ברט הארט, ג'ון סינה, וואהו מקדניאל  5 בלאקג'ק מוליגן, בוקר טי, ריקי סטימבוט  4

קישורים חיצוניים



אליפות ארצות הברית
קטגוריה:אליפויות ה-WCW