אלון בצעננים

250px|ממוזער|עמק צעננים במפה מהמאה ה-17
 אֵלוֹן בְּצַעֲנַנִּים הוא שמו של אתר מקראי בדרום נחלת שבט נפתלי, בין הירדן ובין הר תבור, הנזכר מספר פעמים בתנ"ך ובכתבי חז"ל.

האתר נזכר תחילה בספר יהושע בתיאור גבולות נחלת שבט נפתלי: .

באלון בצעננים נטו את אהליהם בני שבט הקיני, ובהם יעל אשת חבר הקיני ובני משפחתה. בספר שופטים מוזכר אלון בצענים, אף כי הקריאה המקובלת היא בצעננים, כאתר שבו הרגה יעל את סיסרא שר הצבא של יבין מלך חצור: .

אל האתר הגיע גם ברק בן אבינועם ברודפו אחרי סיסרא, ובו נודע לו על הריגתו; ובכך הושלמה נבואת דבורה לברק על העתיד להתחולל במערכה הצבאית כנגד יבין וצבאו.

בתקופת התלמוד זוהה האתר המקראי בידי אמוראי ארץ ישראל עם העיירות בנות זמנם איילון ו- אגנייא דקדש: .

 זיהוי ומשמעות השם 
במחקר הוצע לזהות את אלון בצעננים עם בקעת יבנאל, ששמה כפי שהשתמר הוא "סהל אלאחמא", ולחלופין עם אתר בשם שג'רת אל-כלבּ. יש הסוברים גם כי אלון בצעננים ואלון בצענים הם שני אתרים שונים, כאשר אלון בצעננים הוא בדרום נחלת שבט נפתלי ואילו אלון בצענים הוא בתל אל-קדיס שבבקעת מגידו, ממזרח ללג'ון.

הבלשן והגאוגרף יואל אליצור מציע כי פירוש המילה המקראית אֵלוֹן הוא מישור, וכי הכוונה למישור המשופע שבין הר תבור לבקעת יבנאל, באזור שדמות דבורה וכפר כמא.

פרופ' אנסון רייני הציע לקבל את גרסת הכתיב ולקרוא אותה בִּצְעֹנִים (בִּיצְעוֹנִים), מלשון בֶּצַע כֶּסֶף. לפי הנחה זו היה עץ אלון מקודש באזור מגידו, מקום קרבות רבים בהיסטוריה, לידו נהגו לחלק את השלל לאחר הקרבות, כנאמר בשירת דבורה: 

לקריאה נוספת
 הערך: אלון בצעננים, לכסיקון מקראי, (עורכים: מנחם סוליאלי, משה ברכוז), א-ב, תל אביב: הוצאת דביר, תשכ"ה-1965, עמ' 822.
 יוחנן אהרוני, אטלס כרטא לתקופת המקרא, ירושלים: הוצאת כרטא, 1974, עמ' 61, 72.
 ישעיהו פרס, ידיעות, א, ג, (תרצ"ג-תרצ"ד), עמ' 26.
 יואל אליצור, מקום בפרשה, גאוגרפיה ומשמעות במקרא, הוצאת ידיעות אחרונות, 2014, עמ' 125-118.

קישורים חיצוניים
זאב ויסמן, מבוא למקרא, הוצאת האוניברסיטה הפתוחה
 ביאור השם "אלון" המופיע במקרא, באתר דעת

הערות שוליים

קטגוריה:אתרי המקרא
קטגוריה:כנען
קטגוריה:נחלת שבט נפתלי
קטגוריה:הגליל התחתון