בארות

שמאל|ממוזער| 250px|שרידים צלבנים בראש ח'רבת אֶל-בּוּרְג'. במרחק מאחורי התל ניתן להבחין באתר נבי סמואל.
בְּאֵרוֹת הייתה עיר באזור נחלת שבט בנימין בתקופת המקרא.

אזכורים במקרא ובספרים החיצוניים
בארות מוזכרת הן בתנ"ך והן ב. האזכור הראשון שלה בתנ"ך הוא בספר יהושע, כאשר תושבי העיר הכנענים, יחד עם תושבי הערים הסמוכות גבעון, קריית יערים והכפירה, בחרו להימנע ממלחמה עם שבטי ישראל בהובלת יהושע בן נון ולכן התחזו לשבט נודדים וכרתו בערמה ברית שלום עם שבטי ישראל. מכוחה של ברית זו לא נלחמו בהם השבטים והם נשארו לשבת בארץ, כמסופר בספר יהושע: 

בתקופת ההתנחלות שויכה בארות לנחלת שבט בנימין, על פי המסופר בספר יהושע.

בין ילידי בארות ידועים רֵכָב ובַעֲנָה בני רימון אשר הרגו את איש בשת:, וכן, "נַחְרַי הַבֵּרֹתִי", נושא הכלים של יואב בן צרויה

שמאל|ממוזער| 250px|הגליל של כורש
בתקופת שיבת ציון שהחלה בעקבות הכרזת כורש בשנת 538 לפנה"ס, נמנו כשבע מאות וארבעים ושלושה שבי ציון שחזרו לארץ ישראל אל קריית יערים, הכפירה ובארות, בספר עזרא, ובספר נחמיה..

בספר מקבים א' מוזכר כי צבאותיו של בקכידס חנו במהלך מלחמת עם יהודה המקבי חנו במקום הנקרא "ביראה", אשר יש המזהים אותו עם בארות המקראית.

זיהוי
אוסביוס כותב כי בארות נמצאת 7 מילים מירושלים לכיוון ניקופוליס, או לפי תרגומו הלטיני של הירונימוס, לכיוון שכם (ניאפוליס). אולברייט זיהה, לפיכך, את בארות עם תל א-נצבה, זיהוי בלתי מקובל היום. חוקרים רבים מזהים את בארות עם העיר הפלסטינית אל-בירה, המשמרת בשמה את השם המקורי הן במצלול והן במשמעות.

במאה ה-20 הוצע לזהותה בחִרבת אל ברג' (שבשכונת רמות אלון שבצפון-מערב ירושלים).
לקריאה נוספת
 הערך: בארות, לכסיקון מקראי, (עורכים: מנחם סוליאלי, משה ברכוז), א-ב, תל אביב: הוצאת דביר, תשכ"ה-1965, עמ' 134
 יוחנן אהרוני, אטלס כרטא לתקופת המקרא, ירושלים: הוצאת כרטא, 1974, עמ' 56, 130, 171
קישורים חיצוניים

הערות שוליים

קטגוריה:כנען
קטגוריה:יישובי המקרא
קטגוריה:נחלת שבט בנימין
קטגוריה:שיבת ציון