חות יאיר (אתר מקראי)

שמאל|ממוזער|200px|חלוקת ארץ ישראל לנחלות השבטיםחַוֹּת יָאִיר היה חבל ארץ בצפון עבר הירדן המזרחי. החבל שימש כחווה חקלאית. באזור הבשן או באזור החלק הצפוני של הגלעד, מדרום לנהר הירמוך, בעבר הירדן המזרחי בתקופת המקרא. נכלל בנחלת שבט מנשה. תחילה התיישבו בו בני משפחת יאיר.

שמאל|ממוזער|200px|דמויות של רועים אמורים בציור קיר בעיר מארי, בסוריה (צילום: מוזאון הלובר)

חות יאיר הוזכרו בתנ"ך בהקשרם של מספר אתרים חופפים או סמוכים. על פי המסופר בספר במדבר כבש יאיר בן מנשה את האזור מידי האמורים:

השם חות יאיר, נקבע על שם איש הצבא יאיר בן מנשה, כך משתמע מהפסוקים בספר מדבר; ואילו בספר שופטים משתמע שעל פי שמו של השופט יאיר הגלעדי מהעיר קמון הסמוכה; קמון זוהתה במאה ה־20 ביישוב הערבי קם.

על פי ספר דברי הימים א' פרק ב', יאיר היה נכדו של חצרון, נכד יהודה, ונינו של מכיר בן מנשה. בהמשך תואר כי חות יאיר נלקחו מממלכת ישראל כאשר הובסה במלחמה עם ממלכות ארם וגשור.

בספר דברים נכתב כי האזור נכלל בחבל הארץ אַרְגֹּב.

בספר יהושע צוין כי חות יאיר הן בבשן. על פי הכתוב ספר מלכים, נכללו חות יאיר באזור הבשן, שבו חבל ארגב, שעליהם הופקד נציבו של שלמה המלך – בֶּן גֶּבֶר:

לקריאה נוספת
 אלישע שפי, הערך: חות יאיר, לכסיקון מקראי, (עורכים: מנחם סוליאלי, משה ברכוז), א'-ב', תל אביב: הוצאת דביר, תשכ"ה־1965, עמ' 278.
 יוחנן אהרוני, אטלס כרטא לתקופת המקרא, ירושלים: הוצאת כרטא, 1974.
 בן ציון לוריא, "וייקח גשור ואדם את חות יאיר מאתם" [דה"א ב', כ"ג], בתוך: אם בגבורות; אסופת פרקי עיון ומחקר בענייני הארץ, הלשון וספרות ישראל; מנחה לראובן מס ולרעיתו חנה בהגיעם לגבורות, (עורכים: אברהם אבן־שושן ואחרים), ירושלים: בהוצאת ידידים, תשל"ד 1974, עמ' 251–257.

הערות שוליים

קטגוריה:כנען
קטגוריה:עבר הירדן המזרחי
קטגוריה:אתרי המקרא
קטגוריה:נחלת שבט מנשה

en:Havoth-Jair