יוהנס גאורג בדנורץ

יוהנס גאורג בדנורץ (בגרמנית: Johannes Georg Bednorz; נולד ב-16 במאי 1950) הוא פיזיקאי גרמני, חתן פרס נובל לפיזיקה (1987) על גילוי מוליכי על בטמפרטורה גבוהה.

 חייו 
גאורג בדנורץ נולד בנורדריין-וסטפאליה, גרמניה לאנטון ואליבת בדנורץ.
ב-1968 הוא החל ללמוד מינרלוגיה באוניברסיטת מינסטר. אחרי שעבד זמן קצר במעבדה של IBM בציריך, הוא החל לעבוד על הדוקטורט שלו במעבדה לפיזיקת מצב מוצק במכון הטכנולוגי של ציריך תחת פיקוחם של הייני גרייניצ'ר ואלכסנדר מילר (שבנוסף להיותו פרופסור במכון הטכנולוגי ציריך עבד גם ב-IBM).

ב-1982 הוא חזר לעבוד במעבדת המחקר של IBM והצטרף למילר במחקרו על מוליכי על.
ב-1983 בדנורץ ומילר החלו לחקור באופן שיטתי את התכונות החשמליות של חומרים קרמיים המבוססים על תחמוצות של מתכות מעבר, וב-1986, הם הצליחו לגלות מוליך על (LaBaCuO) שהטמפרטורה הקריטית שלו להולכת-על היא 35 מעלות קלוין, 12 מעלות יותר מהשיא הקודם של הולכת על. הגילוי הזה הוביל למחקרים נוספים של הולכת על בטמפרטורה גבוהה על חומרים נחושתיים עם מבנים דומים ל-LaBaCuO, במהרה גילו תרכובות כמו BiSrCaCuO שהטמפרטורה הקריטית עבורו היא 107 מעלות קלוין וYBaCuO שעבורו הטמפרטורה הקריטית היא 92 מעלות קלוין.

בשנת 1987 גאורג בדנורץ ואלכסנדר מילר זכו ביחד בפרס נובל לפיזיקה "על פריצת הדרך החשובה בגילוי מוליכות על בחומרים קרמיים".

קישורים חיצוניים



קטגוריה:מעוטרי מסדר הכבוד של הרפובליקה הפדרלית של גרמניה
קטגוריה:זוכי פרס נובל לפיזיקה
קטגוריה:פיזיקאים גרמנים
קטגוריה:עמיתי IBM
קטגוריה:חברי החברה הפיזיקאית האמריקאית
קטגוריה:זוכי פרס נובל גרמנים
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1950