חנטה

חֲנָטָה היא שלב בהתפתחות פירות האילן. זמן החנטה קובע את גיל הפרי ולכן הגדרתו משמעותית לכמה מצוות התלויות בארץ.

 הגדרה 
חלק מהפרשנים קישרו את המונח "חנטה" עם חניטה המוזכרת בספר בראשית. חנטה מופיעה פעם אחת במקרא:

הדעות חלוקות לגבי הגדרת זמן החנטה. בין הדעות נטען שחנטה היא הזמן:
שבו מתחילים הפירות להיות ראויים לאכילה, דהיינו עונת המעשרות.
שבו הפירות מגיעים לבשלות כזאת שאם יזרעו את זרעיהם עתה, יצמחו מהם צמחים חדשים. רבים סוברים ששלב זה שווה לשלב של הדעה הקודמת.
שאחרי נשירת עלי הפרח ויציאת הפרי. לשיטה זו מסתפקים האחרונים באשר לזמן המדויק של החנטה, אם זהו הסמדר שהוא השלב הבא מיד אחרי נשירת עלי הפרח, או הבוסר שהוא זמן מה לאחר מכן.

בהלכה
בהלכה שלב זה קובע את השנה אליה משתייכים הפירות מבחינה הלכתית. השלכה זו נוגעת למעשרות, שביעית, איסור ערלה, נטע רבעי וביכורים. נקודת הזמן הקובעת את השתייכות הפרי היא ט"ו בשבט. במשנה מוגדר התאריך כראש השנה לאילן, כלומר שפירות העץ שחנטו מיום זה ואילך נחשבים כפירות השנה החדשה:

יש פוסקים שכתבו שיש הבחנה בין השלב הקובע לגבי איסור ערלה, לבין השלב הקובע לתרומות ומעשרות.

קישורים חיצוניים


הערות שוליים

קטגוריה:פיזיולוגיה של הצמח
קטגוריה:מילים יחידאיות בתנ"ך