עלילות הפרנקים

עלילות הפרנקים (בלטינית: Gesta Francorum) או עלילות הפרנקים ועולי רגל אחרים לירושלים (De Gesta Francorum et aliorum Hierosolimitanorum), היא יצירה ספרותית המתוארכת לשנים 1100–1101 ומתארת את מסעותיו ואת כיבושיו של בוהמון הראשון, נסיך נורמני מדרום איטליה (ב-1098 נסיך אנטיוכיה), אשר בשנת 1096 יצא למסע הצלב הראשון לפי פקודתו של האפיפיור אורבנוס השני, יחד עם אחיינו טנקרד (ב-1099 נסיך הגליל), בראש מחנה שהורכב מנורמנים דרי דרום איטליה.

שמו של המחבר אינו ידוע, אך סביר מאוד כי ליווה את המסע מתחילתו ועד לסיומו של קרב אשקלון הראשון ב-12 באוגוסט 1099.
הוא נכח כנראה בוועידת קלרמון (1095) והשתתף בכיבוש ירושלים (1099).

"עלילות הפרנקים" היא ככל הנראה הכרוניקה המוקדמת ביותר של מסע הצלב הראשון.

 היקף וסגנון 
כתב היד בן 20,000 מילים, והוא מחולק לעשרה ספרים, המביאים סיפור תמציתי של התקדמות המסע: 
 הספר ראשון מתאר את המסע ממערב אירופה עד לבירת האימפריה הביזנטית, קונסטנטינופול.
 הספר השני מתאר את המצור והכיבוש של ניקאה, במאי–יוני 1097.
 הספר השלישי מתאר את קרב דוריליאום ב-1 ביוני 1097.
 הספר הרביעי מתאר את המסע דרך אנטוליה, כולל כניסתו של טנקרד נסיך הגליל לקיליקיה.
 הספר החמישי מתאר את ההגעה לאנטיוכיה בנובמבר 1097.
 הספר השישי מביא את סיפור הגעת כוחותיו של רידואן בן תֻתֻש מחלב וקרב האגם (אגם אנטיוכיה), שהתרחש ב-9 בפברואר 1098, בזמן המצור על אנטיוכיה (1097–1098).
 הספר השביעי מתאר את הקרב בשער הגשר במרץ 1098.
 הספר השמיני מתאר את השתלטותו של בוהמון הראשון על חומות אנטיוכיה באפריל–מאי 1098.
 הספר התשיעי מספר על מצבם הקשה של הצלבנים שהיו נצורים באנטיוכיה, על הקרב שהתנהל בין כוחותיו של בוהמון לצבא כרבוגא ממוסול על כיבוש אנטיוכיה ב-28 ביוני 1098, על תבוסתו של כרבוגא ועל גילוי הרומח הקדוש.
 הספר העשירי מתאר את המצור על מערת א-נועמאן, את ועידת המנהיגים ביום כל הקדושים ב-1098 ואת אנטיוכיה, המסע דרומה אל ירושלים ומצור וכיבוש ירושלים ב-15 ביולי 1099. משפט הסיום מזכיר את הניצחון בקרב אשקלון ב-12 באוגוסט 1099.

הכרוניקה כתובה בשפה פשוטה. המחבר כותב בשפה שהיא תערובת של לטינית, צרפתית ואיטלקית, כנראה השפה ששימשה את הצלבנים לתקשורת היום-יומית. אוצר המילים דל ולא מדויק והדקדוק והתחביר לא תקינים. הספר בכללותו מזכיר אוסף של רישומים או סיפורים קצרים שנועדו לשימוש אישי אך לא עובדו לכדי יצירה המיועדת לפרסום בתפוצה רחבה. הסגנון תמים וכנה מעיד על התלהבות דתית, להט ושנאה לכופרים.

המחבר מספק מידע חשוב על אופן העברת האספקה לצלבנים ועל המצבם הכלכלי של הערים דרכן צעדו הצלבנים, כולל שווקים ומסחר. כאשר המחבר מספר על קרבות עקובים מדם או על שגרת היום-יום, הוא מתבטא בגוף ראשון כדי להדגיש את השתתפותו הפעילה במסע ההרואי שהביא לשחרור ארץ הקודש מידי הפגנים. חיבורו חשוב ביותר מפני שהוא משקף את גישתם של האנשים הפשוטים כלפי מסע הצלב. זהו המקור היחידי המביא את הנאום שנשא קיסר האימפריה הביזנטית אלכסיוס הראשון לפני צלבנים, בו הוא הבטיח את תמיכתו הצבאית, בתנאי שכל עיר שהצלבנים ייכבשו בדרכם תועבר לאימפריה הביזנטית.

 כרוניקות נוספות המתעדות את מסע הצלב הראשון 

"עלילות הפרנקים" שייכת לקבוצת כרוניקות שנכתבו בלטינית, המספרות את אירועי מסע הצלב הראשון מנקודת מבטם של צופים שהיו חלק מכוחותיהם של הנסיכים שיצאו למסע בעקבות קריאתו של האפיפיור אורבנוס השני:

ריימונד מאגילר היה הכרוניקן והכומר של רמון הרביעי, רוזן טולוז, שעמד בראש צבא הצלבנים שיצא מפרובאנס. הוא כתב את הכרוניקה "היסטוריה של הפרנקים שכבשו את ירושלים" (Historia Francorum qui ceperunt Iherusalem) יחד עם פונס מבאלאזון . הכרוניקה מסתיימת עם כיבוש ירושלים בשנת 1099. היא פורסמה בשנת 1105 לפני מותו של הרוזן ריימון.

אלברט מאאכן, כרוניקן והיסטוריון, התלווה לגוטפריד מבויון, לימים המלך הראשון של ממלכת ירושלים, אשר יצא יחד עם אחיו בלדווין, לימים, בלדווין הראשון, מלך ירושלים, בראש כוחות מהחלקים הדרומיים של ארצות השפלה. הכרוניקה שלו "היסטוריה של המסעות לירושלים" (בלטינית: Historia Hierosolymitanae expeditionis) או "כרוניקה ירושלמית של מלחמת הקודש" (Chronicon Hierosolymitanum de bello sacro), שנכתבה בין השנים 1125–1150 מתחילה עם ועידת קלרמון, מספרת על ממלכת ירושלים הצלבנית ומסתיימת בשנת 1121.

פולקו משארטר, הכומר של בלדווין הראשון, מלך ירושלים, וכרוניקן בתקופת מסע הצלב הראשון כתב בין השנים 1101–1128 את הכרוניקה "עלילות הפרנקים במסעם לירושלים" (Gesta Francorum Iherusalem peregrinantium). מאחר שהחיבור נערך שנים רבות לאחר קרות האירועים המסופרים, משערים כי המחבר הסתמך גם על הכרוניקה של ריימונד מאגילר ועל "עלילות הפרנקים". הכרוניקה מורכבת משלושה ספרים: הספר הראשון מתאר את האירועים מוועידת קרלמון עד להקמת ממלכת ירושלים, הספר השני מתאר את פועלו של בלדווין הראשון שירש את כס המלכות מגודפריד מבויון. הספר השלישי מספר על מעשיו של בלדווין השני, מלך ירושלים ומסתיים במגפה שפקדה את ירושלים בשנת 1127.

 עיבודים לכרוניקה 
הכרוניקה "עלילות הפרנקים" שימשה כבסיס לשלושה עיבודים ארוכים, מפורטים ושאפתניים יותר מבחינה סגנונית של מסע הצלב הראשון, שחוברו בלטינית משובחת על ידי נזירים בנדיקטינים שפעלו בפרנקיה המערבית: רוברט הנזיר, בודרי מבורגווי וגיבר מנוז'ן. טענתם העיקרית של הנזירים כלפי מחבר "עלילות הפרנקים" התייחסה לשימוש במשלב לשוני נמוך וסגנון סיפורי דל שלא תאמו לדעתם לקדושת האירועים המסופרים.

בודרי מדול שימש כאב מנזר בבורגויי משנת 1079 ועד 1106. עבודתו "ההיסטוריה של ירושלים ספר IV" (בלטינית: Historiae Hierosolymitanae libri IV), שנכתבה בשנת 1105, היא סיפור בן 36,000 מילים על מסע הצלב הראשון, המבוסס במידה רבה על "עלילות הפרנקים". ידועים עשרים ושבעה כתבי יד של העבודה הזאת, דבר המעיד על תפוצתה הרבה באירופה. הכרוניקה מכסה את התקופה שבין נובמבר 1095 – אוגוסט 1099 ומתחילה בוועידת קלרמון.

רובר הנזיר  שִׁכְתֵּב בין השנים 1107–1120 את "עלילות הפרנקים" לבקשת אב המנזר שלו. יצירתו "ההיסטוריה הירושלמית" (בלטינית: Historia Hierosolymitana) נכתבה ברוח היסודות הרעיוניים של הנזירות הבנדיקטינית וכללה גם אלמנטים אפוקליפטיים. הספר זכה לפופולריות רבה, נשמר במעל מאה כתבי יד ותורגם ללטינית מדוברת.

גיבר מנוז'ן, אב מנזר, כתב את חיבורו "מעשי האל בידי הפרנקים" (Dei gesta per Francos) בין השנים 1108–1112. זאת פרפרזה של "עלילות הפרנקים" הכוללת הדרכה מוסרית ואלמנטים של נבואה ומציגה את מסע הצלב כחלק מתוכנית אלוהית גדולה יותר. למרות שלא לקח חלק במסע עצמו, המחבר הכיר צלבנים רבים שחזרו לצרפת, שוחח איתם על זיכרונותיהם והתנסותם ובכך מספק מידע חשוב על האופן בו התקבל המסע בצרפת.

 כתבי יד שהשתמרו 
שבעה כתבי היד של "עלילות הפרנקים" שזוהו בשנת 2011 על ידי מרקוס בול, אפשר לחלק לשלוש קבוצות:

בקבוצה הראשונה, שלושה העתקים עתיקים קרובים מאוד למקור: כתב היד השמור בספרייה הלאומית של ספרד (Biblioteca Nacional de España MS 9783, fols 149r-175v) המתוארך למאה ה-13, ושני כתבי היד השמורים בספריית הוותיקן (Biblioteca Apostolica Vaticana, MS Reg. lat. 572, fols 1v-64v ו־Biblioteca Apostolica Vaticana, MS Reg. lat. 641, fols 1r-46v) המתוארכים למאה ה-12. הם כתובים בסגנון ארכאי. בכתבי היד השמורים בספריית הוותיקן אפשר למצוא ביטויים המשבחים את רובר השני, דוכס נורמנדיה, שייתכן כי הזמין את ההעתקים.

בקבוצה השנייה נכלל מסמך אחד מתוארך למאות ה-12 או ה-13, הכתוב גם כן בסגנון ארכאי, בו הוכנסו שינויים ותוספות רבות, הנשמר בספריית המדינה בברלין (Staatsbibliothek, MS lat.qu 503, fols 1r-37r).

בקבוצה השלישית נכללים: ההעתק הנמצא בספריית אל אסקוריאל (Biblioteca de El Escorial, MS d.III.ii, fols 1r-19v) המתוארך למאות ה־12 או ה־13 ושני העתקים הנמצאים בשתי ספריות של אוניברסיטת קיימברידג' המתוארכים בין המאה ה-12 למאה ה-14 (Corpus Christi College Library MS 281 ו־Gonville and Caius College Library MS 162/83, fols. 111r-138v). בכולם בוצעו עריכות ושינויי תוכן.

קישורים חיצוניים
 GESTA FRANCORUM, הטקסט המלא בלטינית
 קטעים נבחרים בתרגום לאנגלית

הערות שוליים

קטגוריה:מסע הצלב הראשון
קטגוריה:כרוניקות
קטגוריה:ספרות בשפה הלטינית