התעמולה הפלסטינית

התעמולה הפלסטינית היא שם כולל לכלל הפעילות ההסברתית של תנועות המאבק הפלסטיני ובעיקר של מוסדות הרשות הפלסטינית. התעמולה הפלסטינית פועלת לקידום מטרותיהם של הפלסטינים. התעמולה מעלה על נס את מאבקם של הפלסטינים למדינה ריבונית ברשות הפלסטינית, לעיתים דרישתם כוללת הקמה של מדינה ריבונית בגבולות 67' ולעיתים היא כוללת את שטחי מדינת ישראל והרשות הפלסטינית, מנהר הירדן ועד לים התיכון. חלק מהתעמולה מנסה לקעקע את רעיונות הציונות, ולעיתים מעניקה תמיכה לפעולות איבה של פלסטינים כנגד מדינת ישראל ומציגה את פעולותיה שלה, באופן השולל את זכות קיומה של מדינת ישראל, פוגע במעמדה הבינלאומי, בזכותה להגנה עצמית ומנסה לערער את ביטחונם של אזרחיה בדרכיה.

 עקרונות 

קווים עיקריים בתעמולה הפלסטינית נקבעו בקונגרס הפלסטיני הראשון שנתכנס במזרח ירושלים במאי 1964 עם הקמת "ארגון השחרור הפלסטיני", והמשכם באמנה הלאומית הפלסטינית אשר נוסחה לאחר מלחמת ששת הימים כאשר נתכנסה "המועצה הפלסטינית", בקהיר בימים 17-10 ביולי 1968 ועדכנה את נוסח האמנה.
בנוסחה המקורי קובעת האמנה את זכותם הבלעדית של הפלסטינים על "פלסטין", ומגדירה את הציונות כתנועה כובשת ולא חוקית. האמנה מעמידה את השאיפה הפלסטינית לבטל את קיומה של מדינת ישראל, על הטענה שהיהדות היא דת ולא לאום, ולפיכך היהודים אינם נכללים בין הקבוצות הזכאיות להגדרה עצמית לאומית.

אלמנטים מרכזיים
אמא פלשתינה
לרוב מתוארת אמא פלשתינה כמחזיקה את מפתח זכות השיבה או עוטפת ומגנה על מסגד אל-אקצא. אמא פלשתינה עולה בעיתונות וברשתות החברתיות בעיקר בעיתות קריאה לפעולה נגד המשטר הישראלי ובמסגד אל-אקצא בפרט. אמא פלשתינה מהווה גם כסמל אימהות השהידים הפלסטינים.

מפתח זכות השיבה

המפתח מתואר כמועבר על ידי אמא פלשתינה מדור לדור, כזכות מולדת לצאצאיה לשוב לפלסטין להגדרה עצמית ובריבונות עצמית.

מפת סיפוח שטחים על ידי ישראל

200px|ממוזער|מפת סיפוח השטחים הפלסטינים על ידי ישראל לאורך השנים
מפת סיפוח השטחים הפלסטינים על ידי ישראל, מהווה כמצגת הראשית והמבוססת ביותר, נגד הכיבוש הישראלי של פלסטין באוניברסיטאות בישראל ובעולם (ראו גם: סיפוח יהודה ושומרון לישראל).

מסגד אל-אקצא

מסגד אל-אקצא, וכמוהו מסגד עומר ויתר המקומות הקדושים לנצרות, בשטחי פלשתינה מהווים את חזית וליבת ההצדקה להתנגדות והלחימה מול מדינת ישראל.

 קהלי יעד 
התעמולה הפלסטינית מכוונת לשלושה קהלי יעד שונים: תעמולת פנים פלסטינית באמצעות מערכות החינוך והתקשורת הפלסטיניות ותעמולת החוץ שנחלקת לתעמולה מול אזרחי ישראל ולתעמולה מול אזרחי שאר העולם.

התעמולה הפלסטינית מתנהלת במבחר סוגות: כנסים בינלאומיים בחסות האו"ם - ועידת דרבן וועידת דרבן השנייה, ספרות יפה, עיתונאות, תיאטרון וקולנוע, המשודרות בערוצי מדיה מגוונים: רדיו, טלוויזיה ואינטרנט; בו פועלים אתרי תעמולה רבים. התעמולה נעשית גם באמצעות החינוך והוראת ההיסטוריה, לרבות בקמפוסים.

 היחס הישראלי לתעמולה הפלסטינית 
התעמולה הפלסטינית המיועדת לקהל היעד הישראלי לרוב מופקת בצורה המנסה לשבור את רוחו של העורף הישראלי, תוך כדי הכרזה על הישגים אמיתיים או שקריים ותזכורת של הישגי העבר. הרוב המוחלט של הניסיונות התעמולה אינה מתקבלת בצד הישראלי ברצינות רבה אלא זוכה ליחס ציני ופעמים רבות דווקא מתפרסמת בזכות עובדה זו. בשנת 2014, במהלך תחילת מבצע צוק איתן התפרסם ברשת וידאו-קליפ שהופק על ידי גדודי עז א-דין אל-קסאם ובו שיר המתבצע בשפה העברית על ידי זמרים עזתיים ופזמונו: תקוף, תעשה פיגועים. השיר בוצע ברמת הגהה ותחביר נמוכה מאוד אך עם זאת היה פשוט וקליט ולכן לצד הלעג לו זכה, הפך השיר במהרה ללהיט אינטרנטי בקרב ישראלים.

 טקטיקות תעמולה 
לטענת מדינת ישראל, התעמולה הפלסטינית עושה שימוש רב בדיסאינפורמציה ובהצגה שקרית של המציאות כדי לשכנע בעמדותיה (טקטיקה האופיינית לכל תעמולה מדינית וצבאית באשר היא).
באמצעות טקטיקה זו היא מנסה לקעקע את תדמיתה של מדינת ישראל בעיני העולם ובעיני אזרחיה, ולפגוע בלגיטימציה לקיומה.

השימוש בדיסאינפורמציה נועד גם למטרות פנימיות פלסטיניות, ובהן: חיזוק מעמד ארגוני הטרור בקרב הפלסטינים על ידי ניכוס הישגים שלא היו במלחמה כנגד ישראל.

חלק מהתעמולה כוללת תכנים אנטישמיים המתבססים על מסורות מהעולם המוסלמי או השוואת היהדות או מדינת ישראל למשטרים מוקצים כגון הנאציזם (שימוש בסמל צלב הקרס) או משטר האפרטהייד בדרום אפריקה.

 נושאים בתעמולה הפלסטינית 

הפרת זכויות אדם

אחד מקווי התעמולה המרכזיים של ההסברה הפלסטינית הוא הטיעון בדבר הפרת זכויות אדם שוטפת, לכאורה, מצד ממשלת ישראל וצבא ההגנה לישראל כלפי האוכלוסייה הערבית בשטחים:

 טבח המוני 
תעמולה זו כוללת האשמה של צה"ל בטבח ומעשי זוועה שלעיתים הוכחו כשקרי (דוגמת התעמולה השקרית אודות הטבח בג'נין בזמן מבצע חומת מגן), וכן ביום סרטונים עבור רשתות הטלוויזיה המציגים פצועים או מתים פלסטינים שלכאורה נהרגו מאש צה"ל. מנהג זה הפך לנפוץ במיוחד בזמן האינתיפאדה השנייה וזכה לכינוי "פאליווד". לעיתים קרובות, האשמות ב"פאליווד" מתבררות כלא נכונות, והסרטונים שנועדו להמחיש כי פלסטינים מזייפים פציעות מגיעים מאירועים שאינם קשורים.

הרג ילדים
התעמולה הפלסטינית אינה מסתפקת במקרים מאומתים אלא לעיתים מביימת או מזייפת מקרים נוספים. מקרה מבוים בולט היה ב-12 במרץ 2012 כאשר הפיצו הפלסטינים תמונה של ילדה שנהרגה לכאורה בהפצצת צה"ל במבצע עמוד ענן, אך התברר שנהרגה בתאונה שאינה קשורה לתקיפות ישראל ברצועת עזה. ב-18 בנובמבר 2012 הפיץ אתר החדשות Alarab Net תמונה המתארת ילדים מוכתמים בדם ובסמוך אליהם הייתה את אמם, כל המצלומים נראו שוכבים ומתים על הרצפה וזאת לכאורה לאחר שטבחו בהם במהלך מבצע עמוד ענן. התמונה הציתה גל תגובות בפייסבוק, ולאחר מכן התגלה כי התמונה המדוברת הייתה בכלל תמונה שצולמה חודש קודם לכן במלחמת האזרחים בסוריה ומוחזרה כתמונה מעזה. ב-14 באוקטובר 2015 טען נשיא הרשות הפלסטינית, מחמוד עבאס, כי ישראל הוציאה להורג בדם קר את אחמד מנאסרה בן ה-13, אף שלמעשה מנאסרה היה מאושפז במצב בינוני בבית חולים ישראלי אך לא ציין את זה שהדבר הוא תוצאה מפציעתו בעת שביצע פיגוע טרור. לעיתים אף משמשות סצנות מסרטים על מנת להציג מציאות כזב של רצח אזרחים.

הישגים צבאיים
על מנת להרים המורל בקרב הפלסטינים ולוחמה פסיכולוגית נגד ישראל מפרסמים הפלסטינים מידע על הישגים צבאיים שלא היו. במבצע עמוד ענן דיווחו חמאס על הפלת מטוס קרב ומזל"ט ישראלים, ירי טילים לעבר ספינה של חיל הים הישראלי ופגיעה בסמוך לשגרירות ארצות הברית בתל אביב. אירועים אלה הוכחשו על ידי דובר צה"ל.

הכחשת התפיסה ההיסטוריה הישראלית
הפלסטינים מתווכחים על תפיסתה העצמית של הישראליות, ובין השאר עם הדרך שהיא מספרת את ההיסטוריה שלה בכלל, ובארץ ישראל בפרט. בין השאר, היא מכחישה את היותו של בית המקדש בירושלים בעת העתיקה ולעיתים אף מכחישה את השואה. 

ראו גם
 טרור פלסטיני
 הקמפיין הפלסטיני לחרם אקדמי ותרבותי על ישראל
 BDS
 הסברה ישראלית
 חרם על ישראל
 חרם על ההתנחלויות
 חוק למניעת פגיעה במדינת ישראל באמצעות חרם – חוק ישראלי
 חוק איסור החרם על ישראל – הצעת חוק אמריקאית

 לקריאה נוספת 
 ראובן ארליך (עורך), הסתה ותעמולה נגד ישראל, העם היהודי והמערב: בקרב הרשות הפלסטינית, העולם הערבי ואיראן, לקט מידע (המרכז למורשת המודיעין. מרכז המידע למודיעין ולטרור) ; מס' 1 - 2
 יאיר שדה, הסתה ותעמולה של ארגוני טרור אסלאמיים באינטרנט: ג'יהאד אסלאמי, חזבאללה, חמאס, ופת"ח, אוניברסיטת בר-אילן, 2007
 יהושפט הרכבי, האמנה הפלסטינית ומשמעותה, ירושלים: הוצאת משרד החינוך והתרבות, 1971, 1974, 1977
 מוסטפא כבהא, הפלסטינים עם בפזורתו, יחידה 6 בסדרה "המזרח התיכון בימינו", רעננה: הוצאת האוניברסיטה הפתוחה, 2010
 שאול אריאלי, תפסת מרובה לא תפסת - גישות במאבק על גבולותיה של מדינת ישראל, ירושלים: הוצאת כרמל, 2006
 אשר ססר, הפלסטינים לאחר עידן ערפאת, מרכז משה דיין ללימודי המזרח התיכון ואפריקה - אוניברסיטת תל אביב, 2005
 ברוך קימרלינג, פלסטינים - עם בהיווצרותו: למן המרד נגד מוחמד עלי ועד לכינון הרשות הלאומית, ירושלים: הוצאת כתר, 1999

קישורים חיצוניים
 על מוזיאון "התעמולה הפלסטינית" בבית לחם 
 מרכז השיבה הפלסטיני (PRC): מרכז תעמולה אנטי-ישראלי בלונדון, המזוהה עם חמאס והאחים המוסלמים, ושהוצא לאחרונה מחוץ לחוק בישראל

 Nazism in Palestinian Society and the Use of Nazi Symbols, מרכז המידע למודיעין ולטרור, יולי 2022 (באנגלית)

 הערות שוליים 

*
קטגוריה:תעמולה