משפט אי גה פארבן

משפט אי גה פארבן, ובשמו הרשמי: ארצות הברית נגד קארל קראוך ואח' (באנגלית: ), היה השישי מבין משפטי נירנברג הנוספים אשר התנהלו בפני בית דין צבאי אמריקאי בהיכל הצדק בנירנברג, גרמניה, עם תום מלחמת העולם השנייה. משפט אי גה פארבן היה השני מבין שלושה משפטים שהתנהלו נגד התעשיינים המובילים בגרמניה הנאצית על התנהגותם בעת השלטון הנאצי.

הנאשמים בתיק זה היו כולם מנהלים באי גה פארבן, תאגיד ענק של חברות בתחום תעשיית הכימיה. החברה הייתה גורם מרכזי במשק הגרמני כבר בתקופת מלחמת העולם הראשונה, לאחר שתהליך הבר-בוש אפשר לחברה לייצר חנקן, החיוני לתעשיית חומרי נפץ, במקום אספקת החנקן מצ'ילה שהופסקה עם פרוץ המלחמה. בתקופת מלחמת העולם השנייה ייצרה אי גה פארבן, באמצעות חברת הבת דגש (Degesch), רעל ציקלון בה שבו נעשה שימוש במחנות ההשמדה. החברה אף פיתחה תהליכים לייצור דלק סינתטי וגומי מפחם ובכך תרמה ליכולתה של גרמניה לנהל מלחמה על אף שנותקה מרוב אספקת הנפט. האישומים במשפט התמקדו בהכנות למלחמה, אולם כללו גם העסקת כוח אדם בתנאי עבדות וביזה.

השופטים בבית הדין הצבאי היו אב בית הדין קורטיס גרובר שייק, שהיה נשיא של בית המשפט העליון של אינדיאנה, ג'יימס מוריס מדקוטה הצפונית, פול מ. הברט, דיקן בית הספר למשפטים באוניברסיטת המדינה של לואיזיאנה והשופט המחליף, קלרנס פ. מרל, עורך דין מאינדיאנה. התובע הראשי היה בריגדיר גנרל טלפורד טיילור. כתבי האישום הוגשו ב-3 במאי 1947 והמשפט נמשך מ-27 באוגוסט 1947 ועד 30 ביולי 1948. מתוך 24 נאשמים, 13 נמצאו אשמים באישום אחד לפחות ונשפטו לתקופות מאסר שבין שנה לשמונה שנים. 10 נאשמים זוכו בדין. משפטו של מקס ברוגמן הופסק ב-3 בספטמבר 1947 מסיבות בריאות.

האישומים
 תכנון, הכנה, יוזמה והשתתפות במלחמות תוקפניות ובפלישות למדינות אחרות.
 פשעי מלחמה ופשעים נגד האנושות בדרך של ביזה ואיסוף שלל מטריטוריות כבושות והחרמה של מפעלים באוסטריה, צ'כוסלובקיה, פולין, נורווגיה, צרפת ורוסיה.
 פשעי מלחמה ופשעים נגד האנושות בהשתתפות בשעבוד והגליה של בני אדם לצורך העסקתו ככוח אדם בתנאי עבדות בממדים ענקיים, העסקת אסירים במחנות ריכוז אזרחים במדינות כבושות, שבויי מלחמה. טיפול בעובדים בהשלטת טרור, עינויים ורצח של אנשים בתנאי עבדות.
 חברות בארגון פשע, האס אס.
 פעילות כמנהיגים בקשירת קשר לביצוע מעשי פשע המוזכרים לעיל בסעיפים 1, 2 ו-3.

כל הנאשמים הואשמו בסעיפים 1, 2, 3 ו-5 לכתב האישום. רק שניידר, בוטיפיש וּפון דר היידה הואשמו בסעיף 4, "חברות באס אס". האס אס הוכרז כארגון פשע על ידי בית הדין הבינלאומי במשפט נירנברג.

למרות ראיות למכביר שהציגה התביעה ולפיהן הודגם כי החברה הייתה מעורבת באופן רחב במאמצי החימוש של גרמניה לאחר מלחמת העולם הראשונה, בית הדין לא מצא את הנאשמים אשמים בהכנות לפתיחה במלחמה ובקשירת קשר לאותה מטרה. באישום מספר 3, העסקת כוח אדם בתנאי עבדות, פסק הדין נותן לנאשמים ליהנות מהגנת הצורך. רק במקרה של אושוויץ, שם בנה תאגיד אי גה פארבן מפעל סמוך למחנה הריכוז, בכוונה ברורה להשתמש באסירים ככוח אדם בתנאי עבודה, בית הדין מצא די ראיות כדי להוכיח כי התאגיד פעל מתוך יוזמתו. בית הדין הסיק כי הנאשמים חייבים בדין רק במקרה זה.

השופט הברט כתב דעת מיעוט שבה טען כי הגנת הצורך אינה ניתנת ליישום וכי כל הנאשמים צריכים להימצא אשמים בסעיף 3 לכתב האישום. הוא כתב כי:

חוות דעתו של השופט הברט הוגשה ב-28 בדצמבר 1948, כמעט 5 חודשים לאחר מתן הכרעת הדין.

הנאשמים
שםתמונהתפקידגזר דיןקארל קראוך 
(Carl Krauch)40pxיושב ראש חבר הנאמנים; חבר במשרד התוכנית הארבע-שנתית של גרינג6 שנות מאסר, הכוללות את תקופת מעצרו. מת ב-1968הרמן שמיץ 
(Hermann Schmitz)40pxיושב ראש חבר המנהלים; חבר ברייכסטאג4 שנות מאסר, הכוללות את תקופת מעצרו. מת ב-1960גאורג פון שניצלר 
(Georg von Schnitzler)40pxמנהיג כלכלה צבאית (Wehrwirtschaftsführer); קפטן באס אה½2 שנות מאסר, הכוללות את תקופת מעצרו. מת ב-1962פריץ גָיֶבסקי
(Fritz Gajewski)40pxמנהל אגפא (Agfa)זוכה. מת ב-1962היינריך הרליין (Heinrich Hörlein)40pxהחוקר הראשי בכימיהזוכה. מת ב-1954אוגוסט פון קנירים (August von Knieriem)40pxהיועץ המשפטי לתאגיד; ראש המחלקה המשפטיתזוכה. מת ב-1978פריץ טר מֵר (Fritz ter Meer)40pxראש מחלקה II, האחראית למפעל בונה (Buna) ליד אושוויץ7 שנות מאסר, הכוללות את תקופת מעצרו. מת ב-1967כריסטיאן שניידר (Christian Schneider)40pxראש מחלקה I, אחראי לייצור חנקן ודלק; ראש מחלקת כוח אדם, חבר תומך באס אס.זוכה. מת ב-1972אוטו אמברוס (Otto Ambros)40pxראש הוועדה ללוחמה כימית במשרד המלחמה; מנהל תפעול במפעל בונה ובאושוויץ. 8 שנות מאסר, הכוללות את תקופת מעצרו. מת ב-1990מקס בריגֶמן (Max Brüggemann)מנהל מפעלמשפטו הופסק עקב מצבו הבריאותיארנסט בירגין (Ernst Bürgin)40pxמנהל מפעל2 שנות מאסר, כולל תקופת מעצרוהיינריך ביטֶפיש (Heinrich Bütefisch)40pxמנהל תפעול ראשי באושוויץ; קצין (Obersturmbannführer) באס אס6 שנות מאסר, כולל תקופת מעצרו. מת ב-1969פאול הפליגר (Paul Häfliger)40pxראש מחלקת מתכות2 שנות מאסר, כולל תקופת מעצרומקס אילגנר (Max Ilgner)40pxממונה על מודיעין ותעמולה3 שנות מאסר כולל תקופת מעצרו. מת ב-1966פרידריך יאנה (Friedrich Jähne)40pxמהנדס ראשישנה וחצי מאסר, כולל תקופת מעצרו. מת ב-1965האנס קינה (Hans Kühne)מנהל מפעלזוכהקארל לאוטנשלאגר (Carl Lautenschläger)40pxמנהל מפעלזוכה. מת ב-1992וילהלם רודולף מאן (Wilhelm Rudolf Mann)40pxמנהל מפעל תרופות, חבר באס אהזוכה. מת ב-1992היינריך אוסטר (Heinrich Oster)40pxמנהל ייצור החנקן2 שנות מאסר, כולל תקופת המעצרקארל ווּרסטר (Karl Wurster)מנהל מפעלזוכה. מת ב-1974ולטר דירפלד (Walter Dürrfeld)40pxמנהל הבינוי במפעל אושוויץ; מנהל הבינוי במונוביץ (אושוויץ III)8 שנות מאסר כולל תקופת מעצרו. מת ב-1967היינריך גטינו(Heinrich Gattineau)40pxראש המודיעין ומשטרת המפעלזוכהאריך פון דר היידה (Erich von der Heyde)40pxסגן ראש המודיעין ומשטרת המפעל. קצין אס אס וחבר בOKWזוכההאנס קוגלר (Hans Kugler)40pxמנהל מכירות הצבעים לדרום-מזרח אירופהשנה וחצי מאסר כולל תקופת מעצרו

קישורים חיצוניים

 The Farben Case. מסמכי המשפט ב-Mazal Library 
 תיאור המשפט 
 על משפט אי גה פארבן, באתר יד ושם

הערות שוליים

קטגוריה:משפטי נירנברג
קטגוריה:אושוויץ מונוביץ
קטגוריה:אי גה פארבן