גביע העולם בכדורגל נשים 2011

גביע העולם בכדורגל נשים 2011 (באנגלית: 2011 FIFA Women's World Cup) נערך בגרמניה. גביע העולם החל ב-26 ביוני 2011 והסתיים ב-17 ביולי. מונדיאל זה הוא סיום של משחקי מוקדמות שהחלו באפריל 2009, שבהם שיחקו 126 נבחרות לאומיות מתוך 208 הנבחרות החברות בפיפ"א. 

שש מדינות הגישו הצעות לאירוח המונדיאל: אוסטרליה, גרמניה, פרו, צרפת קנדה ושווייץ. במאי 2007, הודיעה שווייץ על פרישתה מהמירוץ, והשאירה את הפוקוס האירופאי על גרמניה וצרפת. באוגוסט של אותה שנה, פרשה גם צרפת - בתמורה לתמיכתה של גרמניה במועמדותה לאירוח יורו 2016. לאחר מכן, גם אוסטרליה (12 באוקטובר 2007) ופרו (17 באוקטובר 2007) הודיעו על משיכת המועמדות שלהן, והותירו בתחרות רק את גרמניה וקנדה. ב-30 באוקטובר 2007, הכריזה פיפ"א שגרמניה תארח את גביע העולם ב-2011, ואילו קנדה תזכה לארח את הטורניר ארבע שנים לאחר מכן, ב-2015. 

במשחק הגמר נפגשו ארצות הברית (בפעם השלישית בתולדותיה) ויפן - בהופעת בכורה היסטורית. בסיום משחק מותח, שהסתיים בדו-קרב בעיטות עונשין, הפתיעה יפן וזכתה בתואר. בכך הפכה יפן לנבחרת האסייתית הראשונה בהיסטוריה שזוכה בגביע העולם לכדורגל (גם גברים וגם נשים). משחק הגמר גם קבע שיא ציוצים לשנייה בטוויטר - 7,196.

מוקדמות הגביע
506x506px|ממוזער|   
משחקי המוקדמות התקיימו בין אפריל 2009 לנובמבר 2010. כמאחרת, העפילה גרמניה אוטומטית לטורניר הגמר. בשלבי המוקדמות התחרו 125 נבחרות משישה אזורים על 16 (15 + מארחת) מקומות בטורניר לפי הסדר הבא:
 אסיה: 3
 אפריקה: 2
 צפון ומרכז אמריקה: 3.5
 דרום אמריקה: 2
 אוקיאניה: 1 
 אירופה: 4.5
 מארחת: 1

נבחרות שהעפילו לטורניר
 נבחרת קונפדרציה סיבת העפלה תאריך העפלה מספר הופעות בטורניר הופעה אחרונה בטורניר הישג שיא (עד תחילת הטורניר) דירוג פיפ"א נכון ל-18 במרץ   אופ"א  מארחת  30 באוקטובר 2007  5   2007  אלופה (2003, 2007)  2  AFC  מקום 1 באליפות אסיה 2010  27 במאי 2010  4  2007  רבע הגמר (2007) 11  AFC  מקום 2 באליפות אסיה 2010  27 במאי 2010  3  2007  מקום 2 (1999)  8  AFC  מקום 3 באליפות אסיה 2010  30 במאי 2010  5  2007  רבע הגמר (1995)  4AFC מקום 1 באליפות אפריקה 2010  11 בנובמבר 2010  5 2007 רבע הגמר (1999)  27  CAF  מקום 2 באליפות אפריקה 2010  11 בנובמבר 2010  -  -  -  61 CONCACAF מקום 1 באליפות צפון ומרכז אמריקה והאיים הקריביים 2010  5 בנובמבר 2010  4 2007 מקום 4 (2003)  6CONCACAF מקום 2 באליפות צפון ומרכז אמריקה והאיים הקריביים 2010  5 בנובמבר 2010  1  1999  שלב הבתים (1999)  22  CONCACAF  פלייאוף יבשת אמריקה והאיים הקריבים 2010  27 בנובמבר 2010  6  2007  אלופה (1991, 1999)  1  CSF  מקום 1 בקופה אמריקה 2010  19 בנובמבר 2010  5  2007  מקום 2 (2007)  3  CSF  מקום 2 בקופה אמריקה 2010  21 בנובמבר 2010  -  -  -  31  OFC  מקום 1 באליפות אוקיאניה 2010  8 באוקטובר 2010  2   2007  שלב הבתים (1991, 2007)  24  אופ"א  מנצחת בפלייאוף באליפות אירופה 2010  15 בספטמבר 2010  1   2003  שלב הבתים (2003)  7  אופ"א  מנצחת בפלייאוף באליפות אירופה 2010  15 בספטמבר 2010  5   2007  אלופה (1995)  9  אופ"א  מנצחת בפלייאוף באליפות אירופה 2010  16 בספטמבר 2010  5   2007  מקום 2 (2003)  5  אופ"א  מנצחת בפלייאוף באליפות אירופה 2010  16 בספטמבר 2010  2   2007  רבע הגמר (1995, 2007)  10

אצטדיונים
אחרי שההתאחדות הגרמנית הביעה רצון לארח את הגביע העולמי, 23 ערים הציעו את אצטדיונן לאירוח המשחקים. באוגוסט 2007, הוגשו לפיפ"א שמותיהן של תריסר ערים שנבחרו מתוך ה-23, ובספטמבר 2008 החליטה ההתאחדות הגרמנית לצמצם את מספר הערים המאחרות לתשע; האצטדיונים שבערים אסן, בילפלד ומגדבורג הוסרו מאירוח הטורניר.

משחק הפתיחה של הטורניר נערך באצטדיון האולימפי של ברלין - אותו אצטדיון שאירח את גמר מונדיאל 2006. זה היה המשחק היחיד שנערך באצטדיון במהלך הטורניר. משחק הגמר נערך באצטדיון קומרצבנק ארנה שבפרנקפורט, שאירח בשנת 2005 את גמר גביע הקונפדרציות.

מתוך תשעת האצטדיונים המארחים, שלושה נבנו לקראת הטורניר (אאוגסבורג, דרזדן וזינסהיים) ושניים נוספים שופצו (בוכום ולברקוזן). שישה אצטדיונים היו באותה עת מגרשי הבית של קבוצות הבונדסליגה הראשונה ושלושת הנותרים היו אצטדיוני הבית של קבוצות מהבונדסליגה השנייה. בהשוואה למגרשים שאירחו את מונדיאל 2006, רוב האצטדיונים בגביע העולם הזה היו קטנים יותר והכילו בין 20 ל-30 אלף מקומות. 

 ברלין פרנקפורט מנשנגלדבך זינסהיים לברקוזן האצטדיון האולימפי קומרצבנק ארנה בורוסיה פארק ריין-נקר ארנה באיי ארנה תכולה: 73,680 תכולה: 48,837 תכולה: 45,860 תכולה: 30,150 תכולה: 29,708 150px 150px 165px 150px 180px וולפסבורג אאוגסבורג דרזדן בוכום פולקסווגן ארנה אימפולס ארנה אצטדיון גלוקסגאס רוהרשטדיון תכולה: 26,062 תכולה: 25,582 תכולה: 24,661 תכולה: 20,556 150px 145px  160px 145px

מבנה טורניר הגמר
מבנה משחקי הגמר של גביע העולם 2011 היה זהה לזה של גביע העולם הקודם. התחרות התחלקה לשני שלבים: שלב הבתים ושלב הנוק אאוט.

בשלב הבתים שובצו הנבחרות לשמונה בתים בני ארבע נבחרות, וכל נבחרת ערכה משחק אחד נגד שלוש יריבותיה לבית. חלוקת הנקודות היא כמו במשחק כדורגל רגיל, כלומר 3 לניצחון, 1 לתיקו ו-0 להפסד. בשלב זה שיחקה כל נבחרת נגד שלוש הנבחרות האחרות בבית, ועל פי הדירוג נקבעו 8 הנבחרות אשר ימשיכו לשלב רבע הגמר ושיבוץ המשחקים בשלבים הבאים. הראשונה והשנייה בכל בית עלו לשמינית גמר, בעוד שהשלישית והרביעית סיימו את חלקן בטורניר.

במקרה של שוויון במספר הנקודות בין כמה נבחרות, דירוגן ייקבע לפי הקריטריונים הבאים, לפי הסדר:
 הפרש השערים בכל משחקי הבית
 מספר שערי זכות בכל משחקי הבית
 מספר הנקודות הרב ביותר שהושג במשחקים בין הקבוצות אשר בשוויון
 הפרש השערים במשחקים בין הקבוצות אשר בשוויון
 מספר שערי זכות במשחקים בין הקבוצות אשר בשוויון
 הגרלה

שמאל|ממוזער|180px|שטפי ג'ונס, נשיאת הוועדה המארגנת של הטורניר
לשלב הנוק אאוט מבנה שונה. בשלב רבע הגמר שיחקה הנבחרת אשר סיימה במקום ראשון בבית א' נגד זאת אשר סיימה במקום שני בבית ב', וההפך (שנייה בבית א' נגד ראשונה בבית ב'), ובאופן דומה עבור הבתים האחרים. הנבחרת המפסידה במשחק הודחה מהמשך הטורניר, והמנצחת העפילה לחצי הגמר. במקרה ומתרחש תיקו ניתנת הארכה בת 30 דקות, ואם גם בסופה התוצאה עדיין תיקו המשחק מוכרע באמצעות דו-קרב פנדלים. ארבע המנצחות בשלב זה העפילו לשלב חצי הגמר באופן דומה. הנבחרות שהפסידו בחצי הגמר התמודדו במשחק נוסף על המקום השלישי, והמנצחות העפילו למשחק הגמר שבסיומו נקבעו האלופה וסגניתה.

הגרלת הבתים
קביעת ראשי הבתים התבססה על הדירוג העולמי של פיפ"א ועל הישגים קודמים, כשאחת מתוכם הייתה נבחרת גרמניה מתוקף היותה המארחת והאלופה המכהנת. היא שובצה לבית א' והצטרפו אליה ארצות הברית, ברזיל ויפן.

בהגרלה היו גם שיקולים גאוגרפיים, דהיינו שלא יותר משתי נבחרות מאותה קונפדרציה יהיו באותו בית, למעט הנבחרות האירופיות, שבמקרה שלהן יהיו עד שתי נבחרות בכל בית. משמעות הדבר היא, לדוגמה, שצפון קוריאה לא יכלה להיות מוגרלת מול נבחרות אסייתיות אחרות.

טקס ההגרלה התקיים ב-29 בנובמבר 2010 בהשתתפות נשיאת הוועדה המארגנת של הטורניר, שטפי ג'ונס ונערך על ידי שחקן העבר הגרמני גינטר נצר והדוגמנית הסלובקית אדריאנה סקלנריקובה.

שלב הבתים
בית א'
נבחרת גרמניה, מארחת הטורניר ואחת הפייבוריטיות לזכייה בטורניר, סיימה את שלב הבתים במאזן מושלם של תשע נקודות, והייתה לנבחרת השלישית בטורניר שעשתה זאת. אליה הצטרפה צרפת, שהעפילה בפעם הראשונה בתולדותיה לרבע הגמר. אלופת צפון אמריקה - קנדה ואלופת אפריקה - ניגריה, סיימו במקומות הרביעי והשלישי, בהתאמה.

בית ב'
בבית זה נפגשו שתי סגניות יבשתיות - אנגליה (אירופה) ומקסיקו (צפון אמריקה), ואלופה יבשתית אחת: ניו זילנד (אוקיאניה). אנגליה העפילה מהמקום הראשון בבית לאחר ניצחון במחזור האחרון על יפן, אך זו לא נפגעה וסיימה במקום השני. מקסיקו וניו זילנד המשיכו את מסורתן - לא לעבור את שלב הבתים, ולא העפילו לרבע הגמר. 

בית ג'
ארצות הברית, קוריאה הצפונית ושוודיה נפגשו בשלב הבתים בפעם השלישית ברציפות, כשאליהן הצטרפה הפעם נבחרת קולומביה, בהופעתה הראשונה אי פעם בגביע העולמי. שוודיה, שהודחה בשלב הבתים במונדיאל הקודם, סיימה ראשונה עם מאזן מושלם של תשע נקודות. ארצות הברית - אחת הפייבוריטיות לזכייה, סיימה אחריה. קוריאה הצפונית וקולומביה סיימו עם נקודה אחת, כששתיהן לא מצליחות להבקיע אפילו שער אחד.

בית ד'
ברזיל, סגנית אלופת העולם, העפילה לרבע הגמר מהמקום הראשון כשבאמתחתה תשע נקודות. בקרב על המקום השני נאבקו אלופת אסיה, אוסטרליה ונורווגיה, שסיימה במקום הרביעי במונדיאל הקודם. למחזור האחרון הגיעו השתיים כשהן עם שלוש נקודות כל אחת, והמנצחת מביניהן עולה לרבע הגמר. המשחק הסתיים בניצחון של אוסטרליה, שהעפילה לרבע הגמר בפעם השנייה ברציפות. נורווגיה הודחה לראשונה בשלב הבתים ואליה הצטרפה סגנית אלופת אפריקה, גינאה המשוונית.

שלב הנוק-אאוט
ממוזער|220px|נבחרת יפןממוזער|220px|נבחרת ארצות הברית

רבע הגמר

חצי הגמר

מקומות 3-4

הגמר
משחק הגמר הפגיש את ארצות הברית, שקיוותה להפוך לנבחרת הראשונה שזוכה שלוש פעמים בגביע העולם ואת יפן, שהעפילה בפעם הראשונה בתולדותיה לגמר. זה היה המפגש השלישי של שתי הנבחרות במסגרת הגביע העולמי, כשבשני המפגשים הקודמים ידה של ארצות הברית הייתה על העליונה. ארצות הברית הגיעה לגמר, כשמאזן המפגשים שלה מול יפן עומד על 22 ניצחונות, 3 משחקי תיקו ואפס הפסדים. יפן הייתה לנבחרת האסייתית השנייה (אחרי סין) שמעפילה לגמר גביע העולם.

למרות כל הנתונים המקדימים לטובת ארצות הברית, יפן התמודדה עימה שווה בשווה, והצליחה לגרור את המשחק להארכה. שער דרמטי בדקה ה-117 של קפטנית יפן, הומארה סאווה לקח את המשחק לבעיטות הכרעה. האמריקאיות החמיצו את כל שלוש הבעיטות הראשונות שלהן, ויפן - שהחמיצה רק בעיטה אחת, זכתה בגביע. סאווה היפנית זכתה בתוארי מלכת השערים והשחקנית המצטיינת של הטורניר, כאשר השוערת האמריקאית הופ סולו זוכה בתואר השוערת המצטיינת. 

פרסים
השחקניות המצטיינות
 כדור הזהב כדור הכסף כדור הארד  הומארה סאווה  אבי וומבאך  הופ סולו

הכובשות המצטיינות
 נעל הזהב נעל הכסף נעל הארד  הומארה סאווה  מרטה  אבי וומבאך

פרסים אחרים
 השוערת המצטיינת השחקנית הצעירה המצטיינת פרס פיפ"א למשחק הוגן  הופ סולו  קייטלין פורד  יפן

נבחרת הטורניר
 שוערות שחקניות הגנה	 קשריות חלוצות איומי קייהורי 
 הופ סולו אליס קלונד-נייט 
 אריקה 
 אלכס סקוט 
 סוניה בומפסטור 
 לורה ג'ורג' 
 ססקיה ברטוזיאק  ג'יל סקוט 
 ג'נובבה אנונמה 
 לואיזה נסיב 
 איה מיאמה 
 שינאובו אונו 
 הומארה סאווה 
 קרסטין גרפרקס 
 קרולינה סגר 
 שאנון בוקס 
 לורן צ'ייני מרטה 
 לוטה שלין 
 אבי וומבאך

סטטיסטיקה
מלכות השערים
בסך הכל, נכבשו במהלך הטורניר 86 שערים על ידי 58 שחקניות שונות, בעוד אחד מהם היה שער עצמי. להלן מוצגות הכדורגלניות שהבקיעו שלושה שערים ומעלה במהלך הטורניר:
5 שערים
  הומארה סאווה
4 שערים
  אבי וומבאך 
  מרטה 
3 שערים
  ליסה דלקוויסט

מלכות הבישולים
4 בישולים
  איה מיאמה 
3 בישולים
  לורן צ'ייני 
  מייגן ראפינו 
  מרטה 
  סנדרין סובריינד

קישורים חיצוניים

 גביע העולם 2011 באתר פיפ"א

הערות שוליים

2011
קטגוריה:תחרויות כדורגל ב-2011
קטגוריה:תחרויות כדורגל בגרמניה
קטגוריה:2011 בגרמניה