טאנוטר

טאנוטר (בארמנית: Տանուտեր, מ"טון" = "בית" + " טר" = אדון)
היה  תואר אצולה ארמני מימי קדם וימי הביניים ועד לתקופה המודרנית. 
א.הוא ציין את   ראשי המשפחות  מקרב האצילים (הקרויים בארמנית  "נחראראר").
מקור השם במילים "טון" שמשמעותו "בית, ו "טר" שמובנו "אדון".
התואר היה בשימוש מימי קדם בשביל זקני השבט ("פטריארכים"), שנקראו  "אקו", "טאנמץ" או "טאנוטר".
גם לאישה הזקנה של השבט היה תואר מקביל – "טאנטיקין".
התואר היה מקביל ל"ארבאב" הפרסי.
המצביא ואהאן ממיקוניאן, אחד  הגבורים הלאומיים של הארמנים,, נבחר על ידי האצילים ל"האיוץ  טאנוטר", במובן של "המנהיג של ארמניה". 

ב.עד לסיפוח ארמניה המזרחית על ידי רוסיה בשנת 1828, ראשי הכפרים, שנבחרו על ידי התושבים, נשאו גם כן את השם "טאנוטר"

לקריאה נוספת
Ē.D. Ałayan (1976), Ardi Hayereni Bacʿatrakan Baṙaran (Yerevan: Hayastan publishing house)

קישורים חיצוניים
 על האצלה הארמנית: היסטוריה, מוסדות ומבנה - מאת מליךּ ורג' אטאבקיאן באתר איגוד האצילים הארמנים ברשת  
Melik Vrej Atabekian - The Armenian Nobility:history, institutions and structure, Noyev Kovchev monthly 4 (74), April 2004   
לפי ג'ורג' בורנוטיאן תולדות העם הארמני כרך ב
George A. Bournoutian, A History of the Armenian People,) (Vol. II: 1500 to the Present. Mazda Academic Press, California, 1994    
 ויקימילון

הערות שוליים

קטגוריה:ארמניה: היסטוריה
קטגוריה:תוארי אצולה