אסכולת הדנובה

שמאל|ממוזער|250px|סצנה מתוך קרב איסוס מאת אלטדורפר
אסכולת הדנובה (בגרמנית: Donauschule או: Donaustil) הוא הכינוי לסגנון יצירתם האמנותית של מספר ציירים מתחילת המאה ה-16 אשר התרכזו באזור בואריה, צפון אוסטריה ולאורך נהר הדנובה. עבודתם של הציירים הללו הייתה בעלת סגנון אמנותי משותף הנחשב כחוליה מקשרת בין סגנון התקופה הגותית המאוחרת והרנסאנס. הם נחשבים גם בין הראשונים לאמץ את סגנון נופי עולם.

מקור השם
המונח "אסכולת הדנובה" נטבע לראשונה בשנת 1892 על ידי היסטוריון האמנות תיאודור פון פרימל (Theodor von Frimmel) בסקירה ביקורתית שהעביר על הדיסרטציה של ההיסטוריון ומבקר האמנות מקס יקוב פרידלנדר (Max Jakob Friedländer), אודות יצירתו של הצייר אלברכט אלטדורפר. פרימל ראה בציורי הנוף של אזור הדנובה, חלק מופרד ומובחן של האמנות הגרמנית ובעיקר בעבודתו של אלטדורפר עצמו. בשנים הבאות התרחב השימוש במונח לתיאור היצירה האומנותית המובחנת של ציורי הטבע הנוף אך בשנת 1922 קרא פרידלנדר לקביעת מונח פחות עמום.

המאפיינים האמנותיים
הסגנון האמנותי של אסכולת הדנובה התאפיין בחידוש הבלתי מוכר עד אז של יצירת תחושה טבעית ושילוב של הצופה בו. הסגנון צמח במקביל להתפתחות ציורי נוף בארצות השפלה, למשל בתמונותיו של הצייר יואכים פטיניר, שנחשב למייסד הסגנון ״נופי עולם.״ הנוף והטבע בציורים מקבלים חיים משל עצמם, הם אינם רק רקע לתמונה אלא הופכים למרכזה ומהותה של היצירה האמנותית. לעיתים קרובות נוצרת אצל הצופה תחושה שהוא משתלב בתוך נוף הניחן באור טבעי משלו. השמיים בתמונות מכוסים בדרך כלל בעננים כהים היוצרים תחושה קודרת, ובחלק מן התמונות משולבות סצנות של אירועים מתוך כתבי הקודש.
הנופים בדרך כלל אינם כוללים דמויות, ומציגים את יערות הדנובה העליונה. את מקומה של דמות חזיתית תופס לעיתים קרובות עץ בודד, נוסחה שהמציא אלברכט אלטדורפר, ונעשה בה שימוש מרובה  בציורים והדפסים מאת וולף הובר ואוגוסטין הירשפוגל. עבודות חדשניות אחרות הראו תצוגות מקרוב של יער צפוף כמעט ללא נוף מרוחק או אפילו ללא שמיים, אך רבים מהנופים הם פנורמיים בגרסה של הסגנון ההולנדי, והנהר המתפתל מחוץ לטווח הראייה מחליף בדרך כלל את הים התופס את האופק ביצירות הולנדיות רבות. הנופים המצוירים של אלטדורפר הם בדרך כלל אנכיים.

אסכולת הדנובה משתמשת בציורי הטבע והנוף כאמצעים אומנותיים סימבוליים. מבקרי אומנות מודרניים מוצאים בה מאפיינים של האקספרסיוניזם תוך שימוש במונחים שנכנסו לשימוש גם בשפה יומיומית כגון "אייקון נוף", "אווירה כפרית" וכדומה.

בין האמנים המזוהים ביותר עם סגנון אסכולת הדנובה נמנים: אלברכט אלטדורפר, לוקאס קראנאך האב, וולף הובר, קריסטוף שווארץ, אוגוסטין הירשפוגל.

לקריאה נוספת
 The Grove Dictionary of Art: From renaissance to impressionism : styles and movements in western art 1400-1900 Jane Turner
St. Martin's Press, 2000 - Art - 377 pages

קישורים חיצוניים



קטגוריה:אסכולות באמנות