הכניסיני תחת כנפך

"הַכְנִיסִינִי תַּחַת כְּנָפֵךְ" הוא שיר שכתב חיים נחמן ביאליק. השיר פורסם לראשונה בי"ב באדר תרס"ה (1905), והוא משיריו הנודעים ביותר של ביאליק. השיר זכה למספר לחנים ולביצועים רבים של זמרים עבריים.

השיר
בשיר חמישה בתים בני ארבע שורות כל אחד, כאשר הבית האחרון זהה לראשון. בכל בית נחרזת השורה השנייה עם הרביעית.

בבית הראשון פונה הדובר ומבקש את חסותה ותמיכתה של הדמות שהוא פונה אליה:
.

בשני הבתים הבאים, המקבילים זה לזה, מגלה הדובר את סוד ייסוריו. תחילה:

ולאחר מכן:

בבית הרביעי מגלה הדובר את הגורם לייסוריו - התסכול שהוא חש לאחר שנכזבה תקוותו:

הבית החמישי הוא חזרה על הבית הראשון, ובכך נוצרת מעגליות בשיר.

פרשנות
למי פונה השיר
הציירת אירה יאן, שנודעה כאהובתו של ביאליק, התייחסה אל השיר, באחדים ממכתביה לביאליק, כשיר שנכתב למענה. חוקרת הספרות זיוה שמיר מציינת שבאותה מידה יכולה הייתה גם אשתו של ביאליק להבין את השיר כמיועד לה, ומוסיפה: "כשם שלפנינו שיר המתאים להפליא לשתי נשים ולשני יעדים, השונים זה מזה תכלית שינוי (שיר שיבה הביתה, לאישה החוקית ולקן הנטוש, ושיר התנצלות לפני האישה הזרה על הפרֵדה ועל כישלון האהבה), לפנינו גם שיר אישי ורגשי עד מאוד ושיר אידאי והגותי בעת ובעונה אחת".
לדברי הלל ברזל, "הפנייה ב"הכניסיני" היא לדמות החורגת מגדר של אהובה; אם ואחות, שכינה בעלת כנף".

החוסר בנעורים ובאהבה

אף שתלונתו של הדובר  והמשכה  מנוסחים כתלונה אישית, מציינת זיוה שמיר שניתן לראות בה תלונה קולקטיבית, על אורח החיים היהודי בתקופת כתיבתו של השיר - "עם, שרוב בניו נכנסו אז לאוהלה של תורה ובעוּלה של תורה בגיל ארבע-חמש, ורוב בניו הובלו אל החופה בעודם קטינים, אכן לא ידע נעורים ואהבה מַהם".

חוקר הספרות, אבנר הולצמן, טוען, שהשיר חורג מעבר להקשר ביוגרפי מצומצם. כמה מוטיבים בשיר, כמו כנף אימהית מגוננת, שנמצאת גם ב"לבדי", החיפוש אחר הנעורים הגזולים, שנמצא גם ב"ואם ישאל המלאך", הווידוי על היעדר אהבה, שניתן למצוא גם בשיר "עם דמדומי החמה", למשל - כל אלו ועוד, הם ביטויים ברורים לווידויו של ביאליק על חייו שהתרוקנו מאהבה ומתוכן, ממשמעות ומתכלית, והוא מבקש מהנמענת עזרה ומחסה. שיר זה, לדעתו, מבטא את אחת האמירות האישיות המיוסרות והנואשות ביצירתו של המשורר.

המעגליות
דבורה סילברסטון-סיון מפרשת את המעגליות שיוצר הבית האחרון כ"תחושה של אין מוצא. הדובר, אחרי כל המהֲלך שמתואר בשיר, מגיע לנקודת הבראשית. אין לבעייתו ולייסוריו פתרון, ולכן המוצא היחיד הוא בנכונות של הנמענת לאפשר לו להיכנס תחת כנפיה ולהיות מחסה לתפילותיו הנידחות." היא מציעה פירוש אחר למעגליות, כמשלימה מהלך הגיוני: בבית הראשון בקשתו של הדובר אינה מובנת במלואה, משום שחסרים פרטים. לאחר השלמת פרטים אלה בשלושת הבתים הבאים, חוזר הדובר על בקשתו, ובשלב זה "מבינים גם הנמענת וגם הקורא מה עומד מאחורי הבקשה".

אריאל הירשפלד התייחס אף הוא למעגליות שבשיר:
החזרה על הבית הראשון היא עדותו הגלויה של מרחב הדיכאון המקיף את השיר; היא גילויה של התבנית המעגלית, הסותרת כל תנועה אמיתית אל מעבר להשמעת הקול. היא פעמון הבדידות החוסם כל כיוון ומחזיר כהד את הדיבור אל מוצאו. החזרה מגלה את הפשוט מכול: הדיבור הזה לא נשמע כלל. הדיבור הזה מצביע על מיותרותו.

ביצועים
השיר הולחן בלחן עממי ממזרח אירופה, ואחר כך על ידי מלחינים אחדים, בהם: אלכסנדר קריין ב-1916, שמואל אלמן ב-1935, פאול בן-חיים ב-1940 ומנחם אבידום ב-1955.

השיר זכה לביצועים אחדים של זמרים עבריים, ובהם טובה פירון ונעמי צורי, ששרו אותו בשנת 1954, נחמה הנדל ששרה אותו בלחן עממי בשנת 1960, ובעקבותיה הלכו אסתר עופרים, אורה זיטנר, אילנית וריטה. יוני נמרי, ובעקבותיו שלישיית המעפיל ויהורם גאון ביצעו בלחן של נורית הירש; אריק איינשטיין בשנת 1980 בלחן של מיקי גבריאלוב. כמו כן, ביצעו אותו אוריאל שלומי במחרוזת השנייה באלבום "הקסם השחור", יואב יצחק באלבום "על גג העולם" והפרויקט של רביבו במחרוזת העשירית באלבום "מה נותר מאלה". כמו כן ישנו גם ביצוע לזכרו של סמ"ר עמית מוסט ז"ל מסיירת נח"ל שנפל בקרב במוצב סופה. 

באחדים מהביצועים הושמט הבית הרביעי של השיר. בביצוע של אריק איינשטיין חוזר הבית הראשון גם אחרי הבית השני והבית השלישי, ובכך הופך לפזמון חוזר; כמו כן בביצועו, שינה איינשטיין את צמד המילים שנכתבו במקור "קַן-תְּפִלּוֹתַי" ל"קֵן-תְּפִלּוֹתַי". בביצוע של יהורם גאון מוכפל הבית השני, והבית הרביעי מושמע ארבע פעמים. דוד לביא, ששר את השיר במסגרת "כוכב נולד", נצמד למילותיו המקוריות, ללא השמטה וללא תוספות.

השיר תורגם לערבית בידי ג'ודת עיד ונור דרוויש ובוצע בלחן העממי בליווי תזמורת המהפכה.

השיר בתרבות
 פסוק מרכזי מהשיר – "אומרים, אהבה יש בעולם – מה-זאת אהבה?" – מובא בסיפור "איילת" (Ajeleth) מאת הסופר היהודי-פולני יוליאן סטריקובסקי , שהתפרסם ב-1960 בשבועון הספרותי "נובה קולטורה" (Nowa Kultura). המובאה משמשת מעין לייטמוטיב בסיפור, והמילים מצוטטות בסיפור בתעתיק ובתרגום לפולנית.
 בשנים 1964–1965 יצר הפסל יגאל תומרקין פסל בשם "הכניסיני תחת כנפך". הפסל בנוי כמעטפת ברזל שממנה מגיחים קני רובים וכלי נשק אחרים. בכך יצר תומרקין מבט אירוני על המיליטריזם של החברה הישראלית-ציונית.

ראו גם
לבדי

לקריאה נוספת
 זיוה שמיר, הניגון שבלבבו - השירי הלירי הקצר של ח"נ ביאליק, הוצאת ספרא בשיתוף הוצאת הקיבוץ המאוחד, 2011, פרק חמישה-עשר, "כוכב, כוכבי, איה בית אבי?"
 אריאל הירשפלד, כינור ערוך - לשון הרגש בשירת ח"נ ביאליק, הוצאת עם עובד, 2011, הסעיף "'הכניסיני' - שיר תמורת שתיקה", עמ' 220–224.
 ברוך קורצווייל, ביאליק וטשרניחובסקי – מחקרים בשירתם, הוצאת שוקן, 1975.

קישורים חיצוניים




 מילות השיר בפרויקט בן-יהודה
 הכניסיני תחת כנפך, בביצועו של דוד לביא
 הכניסיני תחת כנפך, בביצועה של ריטה

 דבורה סילברסטון-סיון, מבנה ומשמעות בשיר הכניסיני תחת כנפך, באתר "דעת", ינואר 2009
 הַכְנִיסִינִי תַּחַת כְּנָפֵךְ – חיים נחמן ביאליק, באתר מקמ חיפה 
 אסתרית בלצן, הכניסיני תחת כנפך: הרהורים סביב ארבע הלחנות לשירו של ח"נ ביאליק, מפתח 3, ינואר 1999, עמ' 25–39
 קריאה פשוטה: הכניסיני תחת כנפך לביאליק




 זיוה שמיר, "האר-נא, כוכבי, דרכי האבלה! - מוטיב תרמית הכוכבים בשירי ביאליק", אתר מב"ע (חקרים בספרות עברית)

הערות שוליים

קטגוריה:שירי 1905
קטגוריה:שירי טובה פירון
קטגוריה:שירי נעמי צורי
קטגוריה:שירי נחמה הנדל
קטגוריה:שירי אסתר עופרים
קטגוריה:שירי אורה זיטנר
קטגוריה:שירי יהורם גאון
קטגוריה:שירי שלישיית המעפיל
קטגוריה:שירי אריק איינשטיין
קטגוריה:שירי אילנית
קטגוריה:שירי ריטה
קטגוריה:נשים בשירה
קטגוריה:שירים בעברית
קטגוריה:שירי אהבה בעברית
קטגוריה:שירי חיים נחמן ביאליק
קטגוריה:שירים שהולחנו על ידי נורית הירש
קטגוריה:שירים שהולחנו על ידי מיקי גבריאלוב
קטגוריה:סינגלים בהוצאת הליקון