אופירה הניג

אופירה הניג (נולדה ב-6 במרץ 1960) היא במאית תיאטרון ישראלית. פרופסור חבר בחוג לאמנות התיאטרון באוניברסיטת תל אביב.

 ביוגרפיה 
שמאל|ממוזער|300px|סצנת הפתיחה של ההצגה "איש ואשה אחת", תיאטרון חיפה, יולי 2011
אופירה הניג נולדה בקיבוץ רוחמה בדרום הארץ לבת עמי ונתן הניג, לה אח ואחות גדולים ממנה. אמה דיברה גרמנית ואביה הונגרית. ההורים הגיעו לישראל ב-1946. בהיותה בת שנתיים עברו הוריה לשכונת ג'סי כהן בחולון, שם גדלה. אמה לימדה ריתמיקה ואביה עבד בחברת אגרקסקו. בצבא שירתה בגרעין נח"ל בקיבוץ יפתח, אחר-כך הייתה בגרעין הנח"ל שהוצב במצפה שלם. מייד עם שחרורה מצה"ל נסעה לשנתיים לטיול באירופה, טיילה ועבדה בעבודות שונות.

היא לא נהגה ללכת לתיאטרון כילדה ונחשפה לראשונה בצורה רצינית לתיאטרון בטיול מקרי לברלין בשנות השמונים, שם גילתה תיאטרון בעל תפישה אינטלקטואלית ואסתטית ייחודית.
מששבה לישראל הלכה אופירה הניג ללמוד במגמת בימוי בבית הספר לאומנויות הבמה בסמינר הקיבוצים וסיימה את לימודיה כעבור שלוש שנים בשנת 1986. שם למדה אצל חנן שניר, אסתר איזביצקי, שמעון לוי, אליקים ירון ועתי ציטרון. בשנה השלישית ללימודיה גרי בילו צפה בתרגיל בימוי שלה והזמין אותה לביים בבית צבי. בבית צבי היא ביימה כמה הצגות, בהן "בית ברנרדה אלבה" מאת פדריקו גארסיה לורקה, "הסוחר מוונציה" מאת ויליאם שקספיר ו"אקווס" מאת פיטר שאפר. בשנת 1987 השתתפה בסדנת בימוי עם הבמאי הגרמני פיטר שטיין, מטעם מכון גתה בתל אביב, בתיאטרון השאוביהנה.

בשנת 1989 השתתפה בסדנת כתיבה ובימוי בתיאטרון רויאל קורט, על מלגה מטעם הקונסוליה הבריטית.
בדצמבר 1988, בפרימיירה של "אקווס" נכחו מנהל פסטיבל מוסקבה שהזמין את ההצגה לפסטיבל ועמרי ניצן שהזמינה לביים בהבימה. בגיל 28 מונתה לבמאית הבית של תיאטרון הבימה, תפקיד בו כיהנה במשך ארבע שנים (1993-1989). בו ביימה בין השאר את "ביבר הזכוכית" מאת טנסי ויליאמס, "היפוליטוס" מאת אוריפידס ואת "בשפל" מאת מקסים גורקי.
בשנת 1989 לימדה הניג באקדמיה הרוסית לאומנויות התיאטרון "גיטיס" במוסקבה, ממנה הגיע הגרעין המייסד של להקת גשר. בשנת 1992 ביימה את האופרה "הבן האובד" באופרה הצעירה של מוסקבה.

אחרי הבימה ביימה כפרילאנסרית בתיאטראות שונים, בהם החאן ובאר-שבע. ב-1995 נסעה לניו יורק להשתלמות בבימוי אופרה, בסיוע מענק שניתן לה מטעם קרן שרת אמריקה ישראל. ב-1996 הייתה ממייסדי מרכז הפרינג' בתל אביב.

בשנים 1996–2001 כיהנה אופירה הניג כמנהלת אמנותית של תיאטרון החאן. שתיים מההצגות שביימה באותה עת זכו בפרס התיאטרון הישראלי: "השחף" מאת אנטון צ'כוב ו"השיבה למדבר" מאת ברנאר-מארי קולטס לשנת 2000/1.

ב-2001 כשעבדה על בימוי "פרגודים" הזמינה את השחקן הפלסטיני טאהר נג'יב, לשחק בהצגה. נג'יב טס לארץ מפריז בה התגורר, היה זה יום לאחר ה-11 בספטמבר, על התלאות שעבר בדרך כתב את המחזה "בטווח יריקה". זו הייתה הצגת יחיד בכיכובו של ח'ליפה נאטור, עליה עבדה בצוותא עם התאורן ג'קי שמש. ההצגה זכתה במקום הראשון בתיאטרונטו. פיטר ברוק שהיה אורח פסטיבל ישראל צפה בהצגה והתלהב. מאותו רגע הם הסתובבו במשך שנתיים עם ההצגה ברחבי תבל והניג עבדה לצידו של פיטר ברוק בתיאטרון בוף דה נור בפריז.

הניג שימשה מנהלת אמנותית של פסטיבל ישראל בתחומי תיאטרון, מחול ויצירה ישראלית (2004-2001). בהמשך, שימשה מנהלת אמנותית של תיאטרון המעבדה (2006-2004).

תפקידה הניהולי האחרון היה המנהלת האמנותית של תיאטרון אנסמבל הרצליה (2011-2007). עם כניסתה לתפקיד הפכה אותו ממקום שעובד על פרויקטים לאנסמבל שחקנים קבוע. בתקופתה התיאטרון עבר מבית חיל האוויר שהיה משכנו הזמני וקיבל מבנה קבוע במרכז העיר הרצליה.
בשנותיה בהרצליה עבר סגנון הבימוי שלה תמורה, היא מיעטה להשתמש בתפאורה ותלבושות והעמידה את השחקן והטקסט במרכז, בהשראתו של פיטר ברוק.
ב-2011 היא נתבקשה לשנות את הקו האמנותי של הרפרטואר, בטענה שהצגותיה לא הביאו די קהל ושהן עול על הקופה הציבורית ולבסוף התפטרה.

הניג היא הבמאית היהודית הראשונה שהוזמנה לביים בתיאטרון הערבי אל-מידאן בחיפה.

לאורך השנים הניג לימדה בבית הספר לתיאטרון חזותי (2004-2001), בסמינר הקיבוצים (1989-1987) וברמאללה. ביימה בבתי הספר לאמנות הבמה סמינר הקיבוצים ובית צבי. היא מלמדת בימוי באוניברסיטת תל אביב ובאוקטובר 2011 התמנתה לפרופסור חבר. שיטת ההוראה של הניג מתבססת על שימוש בחומרים דוקומנטריים, עיבודם לטקסטים בימתיים דרמטיים, ביניהם, תצלומים, סצנות ללא מילים, חומרים אודיו-ויזואליים ופרוטוקולי בית משפט.

באוקטובר 2015 מונתה לתפקיד ראש המסלול לבימוי בחוג לתיאטרון באוניברסיטת תל אביב. באוקטובר 2021 סיימה את תפקידה, והיא ממשיכה לכהן כפרופסור חבר בחוג לתיאטרון של אוניברסיטת תל אביב ולעסוק בהוראה ובמחקר.

בשנים 1996- 2007 חייתה בירושלים, שם הכירה את בן זוגה לחיים, המשורר והמתרגם שמעון בוזגלו. החל משנת 2007 הם מתגוררים בתל אביב.

פרסים
 2011/12 - פרס התיאטרון הישראלי להצגה "יוליסס על בקבוקים" על פי המחזה המקורי הטוב ביותר ולמחזאי הטוב ביותר (גלעד עברון) לשנת 2012.
 2010 - פרס רוזנבלום לאמנויות במה תיאטרון, על מצוינות.
 2007 - פרס לנדאו לאמנויות הבמה מטעם מפעל הפיס.
 2006 - פרס ראשון בפסטיבל תיאטרונטו להצגה "בטווח יריקה"
 2000/1 - פרס התיאטרון הישראלי להצגה "השיבה למדבר" מאת ברנאר-מארי קולטס; בקטגוריות הצגת השנה, במאית השנה, שחקנית הראשית (לאורה ריבלין) והמתרגם (דורון תבורי).
 2000/1 - פרס התיאטרון הישראלי להצגה "השחף" מאת אנטון צ'כוב; בקטגוריית העלאה מחודשת של מחזה קלאסי.
 1995 - זוכה במלגה לבימוי אופרה מטעם קרן שרת אמריקה ישראל.

צורת עבודה ומקורות השפעה
אופירה הניג הושפעה במיוחד מהבמאים פיטר ברוק וטדאוש קנטור.
היא מספרת על סגנון עבודתה בבימוי:

היא הוסיפה ואמרה:

היא מתארת כיצד הבמאי צריך לדעתה לפענח טקסט:

הניג אמרה בראיון:

הצגות בבימויה

פרויקטים בחו"ל

 הצגה  תיאטרון  מחזאי  שנה ג'ונגל הערים התיאטרון העירוני אאוגסבורג, גרמניה ברטולט ברכט פברואר 2013 הבן האובד האופרה הצעירה של מוסקבה קלוד דביסי 1992

פרויקטים עצמאיים

 הצגה  תיאטרון  מחזאי  שנהנורא אנושיתיאטרון הביתגלעד עברוןאוקטובר 2023המלכה ציוותה עליו לשכוחסטודיו האופרה הישראלית, בהפקת אולם פייר בולז, ברליןעל פי ברטולט ברכט ואליאס ח'וריספטמבר 2021Kind ofתיאטרון השאובינה, ברליןאופירה הניג2019נתן החכםביוזמת מכון גתה, תל אביבאפרים לסינגינואר 2016לילה שלושה כלביםDeutches Theater-Berlin, Hellerau-Dresdenכתיבה ובימוי: אופירה הניגספטמבר 2015 זוז, אתה מסתיר לי את השמש פרויקט בינלאומי בשיתוף ובתמיכת תיאטראות ופסטיבלים מגרמניה, שווייץ ונסיכות ליכטנשטיין, בהפקת TAK Theater, Liechtenstein,Kurtheater, Baden, Spielart Festival, Munich, Zurcher Theaterspektakel, Zurich יוסוף אבו ורדה, גלעד עברון, אופירה הניג וחומרים תיעודיים מאי 2013 בטווח יריקה ההצגה זכתה בפרס הראשון בפסטיבל תיאטרונטו והועלתה בתיאטרון של פיטר ברוק בפריז, במרכז הברביקן בלונדון, בפסטיבל רומא - אירופה, באופרה של סידני, בתיאטרון השאוביהנה בברלין ועוד. ההצגה נוצרה בשיתוף ובהשתתפות השחקן ח'ליפה נאטור ומעצב התאורה ג'קי שמש טאהר נג'יב אפריל 2006

תיאטרון חיפה

 הצגה  מחזאי  שנה רוח ים עיבוד של אופירה הניג וח'ליפה נאטור לספר "יחסי הסודיים עם קרלה ברוני" מאת עלאא חליחל מאי 2014 יוליסס על בקבוקים גלעד עברון ינואר 2011

תיאטרון אנסמבל הרצליה

 הצגה  מחזאי  הצגת בכורה  מידע נוסף איש ואישה אחת (קופרודוקציה עם תיאטרון חיפה) פרויקט תיאטרוני המבוסס על סיפורי עם, בעיבוד: שמעון בוזגלו, טאהר נג'יב, יוספה אבן-שושן וח'ליפה נאטור 2011 ההצגה הועלתה בפסטיבלים בינלאומיים בציריך, בזל ובליכטנשטיין שלוש אחיות אנטון צ'כוב 2010 גשם שחור (קופרודוקציה עם תיאטרון חיפה) שמעון בוזגלו 2007 ההצגה הועלתה בפסטיבל בינלאומי בניו יורק ירמה פדריקו גארסיה לורקה 2008 ההצגה הועלתה בפסטיבל בינלאומי בבודפשט, נוצרה בשיתוף השחקנית גילי בן אוזיליו הטענה של דון קיחוטה גלעד עברון 2008 עירם של האנשים הקטנים עיבוד של אייל דורון ואופירה הניג על פי סיפורים קצרים מאת שלום עליכם 2008 גרסה מחודשת עם שחקני אנסמבל הרצליה להצגה שהועלתה בעבר בתיאטרון החאן, 2006. ההצגה הועלתה בתיאטרון העירוני בהיידלברג-גרמניה, ובמרכז האמנויות ברביקן, לונדון)

תיאטרון החאן

 הצגה  מחזאי  שנה  מידע נוסף עירם של האנשים הקטנים עיבוד של אייל דורון ואופירה הניג על פי סיפורים קצרים מאת שלום עליכם 2006 ההצגה הועלתה בפסטיבלים בינלאומיים בפולין ובניו יורק השיבה למדבר ברנאר-מארי קולטס 2000 פרס התיאטרון הישראלי בקטגוריות הצגת השנה, במאית השנה, שחקנית הראשית והמתרגם השחף אנטון צ'כוב 2000 הצגת השנה בקטגוריית בימוי מחזה קלאסי, במסגרת פרס התיאטרון הישראלי שמיים גלעד עברון 1999 הבתולה מלודמיר יוספה אבן-שושן 1997 הנסיכה איבון ויטולד גומברוביץ' 1997 אנה גלקתיה הווארד בארקר 1996 ההצגה הועלתה בפסטיבל בינלאומי בבריסל החתונה ברטולט ברכט 1995

תיאטרון הבימה

 הצגה  מחזאי  הצגת בכורה אליס בארץ הפלאות עיבוד של יוספה אבן-שושן לספרו של לואיס קרול 20 בדצמבר 2003 פרגודים ז'אן ז'נה (קופרודוקציה עם פסטיבל ברלין) 19 באוגוסט 2002 נושים אוגוסט סטרינדברג 9 באוקטובר 1993 היפוליטוס אוריפידס 6 בפברואר 1993 בשפל מקסים גורקי 23 במאי 1992 פצפונת ואנטון עיבוד של אפרים סידון לספרו של אריך קסטנר 30 בנובמבר 1991 ליל העשרים יהושע סובול 18 בספטמבר 1990 ביבר הזכוכית טנסי ויליאמס 29 ביוני 1991 זהב יוסף בר-יוסף 9 בדצמבר 1989

תיאטרון המעבדה

 הצגה  מחזאי  שנה שלומית אוסקר ויילד 2005

תיאטרון באר-שבע

 הצגה  מחזאי  שנה קיץ ועשן טנסי ויליאמס 1993

בית צבי

 הצגה  מחזאי  הצגת בכורה  מידע נוסף בית ברנרדה אלבה פדריקו גארסיה לורקה מחזור ל"ג הסוחר מוונציה ויליאם שקספיר 30 במרץ 1991 עקומים מרטין שרמן ההצגה הועלתה בפסטיבל בינלאומי בלנינגרד אקווס פיטר שאפר 14 בדצמבר 1988 ההצגה הועלתה בפסטיבל בינלאומי במוסקבה עו"ד מטעם ג'והן מורטינר 25 בדצמבר 1988 טעם הדבש שילה דילייני 31 באוקטובר 1987 הדב מארקנסו אורנד האריס 28 במאי 1988 לאבלי ריטה תומאס בראש 27 בינואר 1987

קישורים חיצוניים

 האתר של 
 דורית ירושלמי, 
 צבי גורן, ביקורת: אתה מסתיר לי את השמש - פרויקט נדיר, באתר הבמה, 4 במרץ 2013

 אופירה הניג, קלאסי וחו"ל: תיאטרון הוא תיאטרון הוא תיאטרון?, תיאטרון מס' 6



 ריצ'רד פיליפס, "תיאטרון טוב גורם לך לשאול שאלות": ריאיון עם אופירה הניג וח'ליפה נאטור, World Socialist Website, 24 בנובמבר 2008 (באנגלית)

 תמר מרין, מאמר על הפקת "שלוש אחיות", באתר סל תרבות ארצי





הערות שוליים

קטגוריה:במאיות תיאטרון ישראליות
קטגוריה:במאי תיאטרון ישראלים
קטגוריה:זוכות פרס התיאטרון הישראלי
קטגוריה:זוכי פרס התיאטרון הישראלי
קטגוריה:זוכי פרס רוזנבלום
קטגוריה:זוכות פרס רוזנבלום
קטגוריה:זוכות פרס לנדאו לאמנויות הבמה
קטגוריה:זוכי פרס לנדאו לאמנויות הבמה
קטגוריה:סגל אוניברסיטת תל אביב: תיאטרון
קטגוריה:בוגרות בית הספר לתיאטרון חזותי
קטגוריה:בוגרי בית הספר לתיאטרון חזותי
קטגוריה:בוגרות סמינר הקיבוצים: הוראה ובימוי תיאטרון
קטגוריה:בוגרי סמינר הקיבוצים: הוראה ובימוי תיאטרון
קטגוריה:חברי גרעיני נח"ל
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1960
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1960