ראש ממשלת אוסטרליה

ראש ממשלת אוסטרליה, רשמית: ראש ממשלת הקהילייה של אוסטרליה (באנגלית: Prime Minister of the Commonwealth of Australia) הוא השר הבכיר של הריבון האוסטרלי וראש הרשות המבצעת האוסטרלית. ראש הממשלה ממונה לתפקיד על ידי המושל הכללי של אוסטרליה באישור הריבון, כאשר לתפקיד ממונה מנהיג המפלגה הגדולה ביותר בפרלמנט האוסטרלי, ראש הממשלה הוא התפקיד הביצועי הבכיר ביותר באוסטרליה.

בדומה למקבילה הקנדית, תפקיד ראש ממשלת אוסטרליה אינו מעוגן בחוקה ואינו כתוב במפורש במסמכים החוקתיים של אוסטרליה. התפקיד נוצר ב-1 בינואר 1901, עם כינונה של קהיליית אוסטרליה, כחלק מחבר העמים הבריטי. המעונות הרשמיים של ראש הממשלה נמצאים בקנברה (הלשכה, The Lodge) ובסידני (בית קיריבילי, Kirribilli House).

ראש ממשלת אוסטרליה הנוכחי הוא אנתוני אלבניזי, שהחל את כהונתו ב-23 במאי 2022.

 מינוי 
ראש ממשלת אוסטרליה ממונה על ידי המושל הכללי של אוסטרליה לפי סעיף 64 של חוקת אוסטרליה, המעניק למושל הכללי את הסמכות למנות שרי ממשלה ולדרוש מהם להיות חברים בבית הנבחרים האוסטרלי או בסנאט האוסטרלי, או להיות חברים באחד מבתי הפרלמנט האוסטרלי תוך שלושה חודשים ממועד מינויים. ראש הממשלה ושר האוצר הם באופן מסורתי חברים בבית הנבחרים, אך החוקה לא דורשת מהם להיות חברים בבית הנבחרים. לפני שראש הממשלה נשבע אמונים לתפקיד "שר הכתר" (מונח חוקתי רשמי המשמש את מדינות אוסטרליה לתאר את שר הריבון השולט המייעץ למלוכה האוסטרלית), ראש הממשלה חייב להיות הראשון להישבע לחבר מועצת המנהלים הפדרלית במידה והוא לא חבר במועצה. עם בחירתו לתפקיד מוצמד לשמו של ראש הממשלה התואר "The RightHonourable" לכל ימי חייו.

ראש הממשלה, כמו שרים אחרים, מושבע בדרך כלל על ידי המושל הכללי ולאחר מכן מקבל מהמושל הכללי מכתב הרשאה למשרדו. כאשר ראש הממשלה מובס בבחירות, או מתפטר, ראש הממשלה עוזב את תפקידו ולמעשה מחזיר את מכתב ההרשאה למושל הכללי. במקרה שראש ממשלה נפטר בעודו מכהן, יוכל המושל הכללי לסיים את כהונת הפרלמנט. שרים מכהנים בתפקידם "לפי רצונו של המושל הכללי" (סעיף 64 לחוקת אוסטרליה), כך שתאורטית, רשאי המושל הכללי לפטר שר בכל עת, על ידי מכתב פיטורין בכתב המודיע על סיום כהונתם, אולם למרות שבסמכותו לעשות זאת, המושל הכללי מפטר שרים על פי עצתו של ראש הממשלה.

למרות חשיבותו של משרד ראש הממשלה, החוקה אינה מזכירה את המשרד בשמו.

אם ממשלה אינה יכולה לקבל את חקיקת ההקצאה (התקציב) של בית הנבחרים, או שהצעת אי-אמון תעבור בבית הנבחרים והממשלה תיפול, ראש הממשלה מחויב על פי החוקה לייעץ מיד למושל הכללי לפזר את בית הנבחרים ולקיים בחירות חדשות.

לאחר התפטרותו או מותו של ראש הממשלה, בדרך כלל ימנה המושל הכללי לתפקיד ראש הממשלה את מי שנבחר להיות יורשו של ראש הממשלה בפרלמנט, או במקרה של הפלת קואליציה, המושל הכללי ימנה לתפקיד ראש הממשלה את מנהיג המפלגה הבכירה בקואליציה. בכל ההיסטוריה הפוליטית של אוסטרליה, נרשמו ארבעה מקרים חריגים בולטים:
 ג'וזף ליונס מת באופן פתאומי מהתקף לב ב-7 באפריל 1939 בגיל 59 בפרבר דרלינגהרסט שבסידני. עקב מותו של ליונס, מינה המושל הכללי אלכסנדר הור-רות'בן, ארל גאורי הראשון את ארל פייג' כראש ממשלה זמני. פייג' כיהן בתפקיד במשך שלושה שבועות עד אשר בחרה מפלגת אוסטרליה המאוחדת את סגן המנהיג שלה לשעבר, רוברט מנזייס, לתפקיד מנהיגה החדש ומכאן לתפקיד ראש הממשלה.
 באוגוסט 1941 התפטר רוברט מנזייס מתפקידיו כראש ממשלה וכמנהיג המפלגה הבכירה בקואליציה, מפלגת אוסטרליה המאוחדת. למרות שקואליציית האנטי-לייבור הייתה בשלטון מזה כעשור, סבלה מפלגת אוסטרליה המאוחדת ממשבר מנהיגות עד שהיא נאלצה לבחור בראש הממשלה לשעבר, בילי יוז, כמנהיגה. עם זאת, יוז היה כבר בן 78 ונתפס כמנהיג לתקופת מעבר. מתוך נסיבות אלה, ב-28 באוגוסט, בחרה ועידה משותפת של מפלגת אוסטרליה המאוחדת ומפלגת הכפר בארתור פאדן כמנהיג הקואליציה, למרות שמפלגת הכפר הייתה השותף הזוטר בקואליציה. למחרת היום הושבע פאדן כראש הממשלה.
 ג'ון קרטין מת ב-5 ביולי 1945 במעון ראש הממשלה בקנברה בגיל 60. לאחר מותו, ירש אותו בתפקידו פרנק פורד שהוחלף לאחר שמונה ימים בבן צ'יפלי שנבחר להיות מנהיג מפלגת הלייבור האוסטרלית וראש הממשלה.
 הרולד הולט נעלם בעודו שוחה בים, ככל הנראה מזרם סחף. צוללנים של הצי המלכותי האוסטרלי, מסוקים של חיל האוויר המלכותי האוסטרלי, כוחות צבא ומתנדבים חיפשו את הולט, אך כשניסיונות אלו לא הניבו פרי, יומיים לאחר מכן, ב-19 בדצמבר 1967 הוציאה הממשלה הודעה רשמית שהכריזה על מותו של הרולד הולט. המושל הכללי, הלורד קייסי, הזמין את מנהיג מפלגת הכפר וסגן ראש הממשלה, ג'ון מק'איוון, להישבע אמונים כראש ממשלה זמני, עד אשר המפלגה הליברלית תבחר מנהיג חדש.
היו רק שלושה מקרים אחרים שבהם מונה מישהו אחר המכהן כמנהיג מפלגת הרוב בבית הנבחרים לתפקיד ראש הממשלה:
 אוסטרליה אוחדה ב-1 בינואר 1901, אבל הבחירות לפרלמנט הראשון לא היו מתוכננות עד סוף מרץ. בינתיים היה צורך בממשלה זמנית. במה שנודע כיום כ"הופטון בלנדר", הזמין המושל הכללי, ג'ון הופ, את סר ויליאם ליין, ראש ממשלת ניו סאות' ויילס, להקים ממשלה, אך ליין לא הצליח בכך. בבחירות לפרלמנט הראשון נבחר אדמונד ברטון.
 במהלך כהונת הפרלמנט השני, לשלוש מפלגות (מפלגת הסחר החופשי, מפלגת הפרוטקשניסטים והלייבור) היה ייצוג שווה בערך בבית הנבחרים. כל אחד מראשי שלוש המפלגות, אלפרד דיקין, ג'ורג' רייד וכריס ווטסון כיהן כראש ממשלה לפני שהפסיד את אמונו. עקב חוסר יכולתו להשיג רוב בפרלמנט, התפטר ראש הממשלה כריס ווטסון מתפקידו פחות מארבעה חודשים לאחר שנבחר, ב-18 באוגוסט 1904. מנהיג המפלגה האנטי-סוציאליסטית, ג'ורג' רייד, החליף אותו בתפקיד ראש הממשלה. ב-1905, לאחר שרייד איבד את אמון הפרלמנט, נבחר אלפרד דיקין מחדש לתפקיד ראש הממשלה.
 במהלך המשבר החוקתי של 1975, גוף ויטלם פוטר אחרי 3 שנים כראש הממשלה על ידי המושל הכללי ג'ון קר בצעד שנוי במחלוקת שהוביל למשבר הפוליטי הגדול בתולדות אוסטרליה. למרות שלמפלגת הלייבור האוסטרלית היה רוב בבית הנבחרים האוסטרלי, מינה קר את מנהיג האופוזיציה הרשמית והמפלגה הליברלית של אוסטרליה מלקולם פרייזר לממלא מקום ראש הממשלה.

 סמכויות 
ראש הממשלה הוא התפקיד הביצועי הבכיר ביותר באוסטרליה. בפועל, המועצה הפדרלית תפעל לאישור כל ההחלטות שהתקבלו על ידי הממשלה ולמעשה החלטות הממשלה ידרשו תמיד את תמיכת ראש הממשלה. הסמכות של המושל הכללי להקמת הסכמה מלכותית להקמת ממשלה (במסגרת שיטת הממשל של מלוכה חוקתית), לפזר את הפרלמנט, לקבוע את מועד הבחירות ממומשים על פי עצתו של ראש הממשלה.

בחירתו של מושל כללי חדש נמצאת בתחום סמכותו ואחריותו של ראש ממשלת אוסטרליה. זה מתייעץ עם חברי ממשלתו ולעיתים עם בית הנבחרים של אוסטרליה, ולבסוף עם המלך על מנת לקבל את אישורו הרשמי. המלך יכול לסרב להמלצת ראש הממשלה, אך הצעד חריג ביותר, ובוצע לאחרונה ב-1930 אז דחה המלך ג'ורג' החמישי את מועמדותו של סר אייזק אייזקס. במקרה תאורטי זה יכול המלך לבקש המלצה אחרת או למנות נציג מטעמו ללא כל המלצה. הסמכות הרשמית למנות את המושל הכללי מוטלת על מלך אוסטרליה, אך מינוי זה נעשה בעצתו הרשמית של ראש הממשלה. לפי האמנה, עצה זו ניתנת על ידי ראש הממשלה לבדו ולכן המינוי הוא למעשה הבחירה האישית של ראש הממשלה. ראש הממשלה עשוי גם להמליץ למלך לפטר את המושל הכללי, אם כי עדיין לא ברור כמה מהר יפעל המלך בעצה כזו במשבר חוקתי. חוסר הוודאות זה והאפשרות של "מרוץ" בין המושל לבין ראש הממשלה לפטר אחד את השני היווה שאלה מרכזית במשבר החוקתי ב-1975.

כוחו של ראש הממשלה נתון למספר מגבלות. ראש ממשלה שהודח מתפקידו כמנהיג מפלגתו, או שממשלתו איבדה את אמונו של בית הנבחרים האוסטרלי לאחר הצעת אי-אמון, חייב לייעץ לצאת לבחירת הבית התחתון מחדש או להתפטר מהמשרד או לבקש מהמושל הכללי לפטר אותו מתפקידו.

מפלגתו של ראש הממשלה תהיה בדרך כלל בעלת הרוב בבית הנבחרים ומשמעת המפלגה היא חזקה במיוחד בפוליטיקה האוסטרלית. מעבר של חקיקת הממשלה של בבית הנבחרים הוא בעיקר פורמלי בעוד קבלת התמיכה של הסנאט האוסטרלי יכולה להיות קשה יותר, זאת לאחר שהממשלה בדרך כלל חסרת רוב מוחלט בסנאט עקב הקלות היחסית בה ניתן לזכות לייצוג בסנאט ביחס לבית הנבחרים גורם למיקוד המאמץ של מפלגות קטנות בתחרות על מקומות הישיבה בסנאט. בדרך כלל המפלגות הקטנות אינן מצליחות להכניס את נבחריהן לבית הנבחרים.

ראש הממשלה הוא גם יושב ראש ועדת הקבינט לביטחון לאומי של אוסטרליה.

 תנאים נלווים 
 שכר 
תאריךשכר2 ביוני 1999289,270$A6 בספטמבר 2006309,270$A1 ביולי 2007330,356$A1 באוקטובר 2009340,704$A1 באוגוסט 2010354,671$A1 ביולי 2011366,366$A1 בדצמבר 2011440,000$A15 במרץ 2012481,000$A1 ביולי 2012495,430$A1 ביולי 2013507,338$A1 בינואר 2016517,504$A1 ביולי 2017527,852$A1 ביולי 2018538,460$A1 ביולי 2019549,250$A27 ביולי 2023586,950$A
ב-27 באוגוסט 2023, בית הדין השלטוני האוסטרלי העלה את שכרו של ראש הממשלה לסכום הנוכחי הנאמד ב-586,950 דולר אוסטרלי.

 מעון 
לראש הממשלה יש שני בתי מגורים רשמיים במהלך כהונתו. המעון הרשמי העיקרי הוא הלשכה בקנברה (The Lodge). רוב ראשי הממשלה בחרו את הלשכה כמקום מגוריהם העיקרי בגלל מתקני הביטחון שלה ובגלל קרבתה לבית הפרלמנט. עם זאת, היו כמה ראשי ממשלה שבחרו לא לגור בלשכה. ג'יימס סקאלין החליט גם לא להעביר את מגוריו למעון ראש הממשלה הרשמי (הלשכה), שבנייתו הושלמה שנתיים קודם לכן, בציינו שזה מהווה בזבוז מיותר של כספי משלמי המיסים. הוא העדיף לגור בבית מלון קנברה (כיום מלון הייאט). בן צ'יפלי התגורר במלון בקוראג'ונג. לאחרונה, ג'ון הווארד השתמש במעון ראש ממשלה שבסידני (Kirribilli House) כמקום המגורים העיקרי שלו. עם מינויה של ג'וליה גילארד ב-24 ביוני 2010 לראשות הממשלה לאחר הדחתו של קווין ראד, אמרה גילארד כי היא לא תחיה בלשכה עד למועד שבו היא תבחר רשמית לראשות הממשלה בבחירות הכלליות.

במהלך כהונתו הראשונה של קווין ראד, צוות הלשכה הורכב משף בכיר ועוזר שף, אומנת, אב בית בכיר ושני דיירים זוטרים. בבית קיריבילי שבסידני, מועסק שף אחד במשרה מלאה. המגורים הרשמיים מאוישים באופן מלא ומשרתים הן את ראש הממשלה והן את משפחתו. בנוסף, לשניהם מתקני אבטחה נרחבים.

 כלי תחבורה 
ממוזער|משרדו של ראש ממשלת אוסטרליה בבניין הפרלמנט 
ראש הממשלה מקבל מספר שירותי תחבורה לעסקיו רשמיים כראש הממשלה. מטוס מס' 34 של חיל האוויר המלכותי האוסטרלי מוביל את ראש הממשלה באוסטרליה ובחו"ל על ידי מטוסי בואינג עסקיים שנקנו עבורו במיוחד ומטוסי צ'נג'לר קטנים יותר. המטוס מכיל ציוד תקשורת מאובטח, כמו כן גם משרד, חדר ישיבות וחדר שינה. סימן הקריאה של המטוס הוא "השליח". עבור נסיעות קרקע, ראש הממשלה מוסע במודל משוריין של סדרת המכוניות BMW. מכוניתו נקראת "C-1", או Commonwealth One, בגלל לוחית הרישוי שלה. ראש הממשלה מלווה על ידי כלי רכב משטרתיים של רשויות המדינה הפדרלית.

 לאחר סיום כהונתו 
ראש ממשלת אוסטרליה שסיים את כהונתו מקבל בדרך כלל זכויות מסוימות לאחר שעזב רשמית את תפקידו כגון לינה במשרד, סיוע צוותי ומעבר ל"חיי גולד", המעניק לראש הממשלה לשעבר ולמשפחתו לנסוע בתוך אוסטרליה למטרות "לא מסחריות" על חשבון הממשלה.

בכל ההיסטוריה הפוליטית של אוסטרליה, רק ראש ממשלה אחד שעזב את הפרלמנט האוסטרלי חזר אליו. סטנלי ברוס הפסיד מושבו בפרלמנט בשנת 1929, בעודו ראש הממשלה, אך הוא נבחר מחדש לפרלמנט בשנת 1931. ראשי ממשלה אחרים נבחרו לפרלמנטים אחרים מלבד הפרלמנט האוסטרלי: סר ג'ורג' רייד נבחר לבית הנבחרים הבריטי (לאחר כהונתו כנציב עליון באנגליה); ופרנק פורד נבחר מחדש לפרלמנט של קווינסלנד (לאחר כהונתו כנציב עליון בקנדה וניסיון כושל להיבחר שנית לפרלמנט האוסטרלי).

 נבצרות 
מפעם לפעם נדרש ראש הממשלה לעזוב את אוסטרליה לצורך עסקים ממשלתיים. כאשר ראש הממשלה נמצא מחוץ לגבולות אוסטרליה, סגן ראש ממשלת אוסטרליה ממלא את מקומו. בימים שלפני כליי הטיס, היעדרות כזו הייתה יכולה להמשך לתקופות ממושכות. לדוגמה, ויליאם ווט היה ממלא מקום ראש הממשלה במשך 16 חודשים, מאפריל 1918 ועד אוגוסט 1919, כאשר ראש הממשלה, בילי יוז, נכח בוועידת השלום בפריז ובמקרה אחר, הסנאטור ג'ורג' פירס היה ממלא מקום ראש הממשלה למעלה משבעה חודשים ב-1916. ראש ממשלה בפועל ממונה גם כאשר ראש הממשלה עוזב את תפקידו. סגן ראש הממשלה בדרך כלל הופך להיות ראש הממשלה בפועל בנסיבות אלה.

שלושה ראשי ממשלה מתו בתפקידם - ג'וזף ליונס (1939), ג'ון קרטין (1945) והרולד הולט (1967) - ורוברט מנזיס התפטר מתפקידו ב-1941. בכל אחד מהמקרים הללו, סגן ראש הממשלה (שהיה אז תפקיד לא רשמי) הפך לראש ממשלה זמני, עד לבחירת מנהיג חדש למפלגת השלטון. באף אחד מהמקרים הללו לא הצליח ראש הממשלה הזמני לנצח בבחירות הבאות, עם זאת, לאחר התפטרותו של מנזיס בחרה ועידה משותפת של מפלגת אוסטרליה המאוחדת ומפלגת הכפר בארתור פאדן כמנהיג הקואליציה, למרות שמפלגת הכפר הייתה השותף הזוטר בקואליציה. למחרת היום הושבע פאדן כראש הממשלה.

 מחלקת ראש הממשלה והקבינט 

מחלקת ראש הממשלה והקבינט (באנגלית: Department of the Prime Minister and Cabinet) היא אחת מהגופים המרכזיים בממשלת אוסטרליה, ומספקת ייעוץ ותמיכה לראש ממשלת אוסטרליה ולשרים המובילים במדינה. המחלקה אחראית על תיאום בין משרדי הממשלה השונים, על פיתוח מדיניות כלכלית, חברתית ופוליטית, ומסייעת בניהול תהליכים אסטרטגיים ומשא ומתן ברמה הלאומית והבינלאומית.

 ראשי ממשלת אוסטרליה 
 מספר שם  (שנות חיים) תמונה מפלגה תחילת כהונה סיום כהונה 1 אדמונד ברטון  (1920-1849) מרכז|100px המפלגה הפרוטקשוניסטית 1 בינואר 1901 24 בספטמבר 1903 2 אלפרד דיקין  (1919-1856) מרכז|100px המפלגה הפרוטקשוניסטית 24 בספטמבר 1903 27 באפריל 1904 3 כריס ווטסון  (1941-1867) מרכז|100px מפלגת הלייבור 27 באפריל 1904 18 באוגוסט 1904 4 ג'ורג' רייד  (1918-1845) מרכז|100px מפלגת הסחר החופשי 18 באוגוסט 1904 5 ביולי 1905 (2) אלפרד דיקין  (1919-1856) מרכז|100px המפלגה הפרוטקשוניסטית 5 ביולי 1905 13 בנובמבר 1908 5 אנדרו פישר  (1928-1862) מרכז|100px מפלגת הלייבור 13 בנובמבר 1908 2 ביוני 1909 (2) אלפרד דיקין  (1919-1856) מרכז|100px המפלגה הליברלית 2 ביוני 1909 29 באפריל 1910 (5) אנדרו פישר  (1928-1862) מרכז|100px מפלגת הלייבור 29 באפריל 1910 24 ביוני 1913 6 ג'וזף קוק  (1947-1860) מרכז|100px המפלגה הליברלית 24 ביוני 1913 17 בספטמבר 1914 (5) אנדרו פישר  (1928-1862) מרכז|100px מפלגת הלייבור 17 בספטמבר 1914 27 בספטמבר 1915 7 בילי יוז  (1952-1862) מרכז|100px מפלגת הלייבור  מפלגת הלייבור הלאומית  המפלגה הלאומית 27 באוקטובר 1915 9 בפברואר 1923 8 סטנלי ברוס  (1967-1883) מרכז|100px המפלגה הלאומית 9 בפברואר 1923 22 באוקטובר 1929 9 ג'יימס סקאלין  (1953-1876) מרכז|100px מפלגת הלייבור 22 באוקטובר 1929 6 בינואר 1932 10 ג'וזף ליונס  (1939-1879) מרכז|100px אוסטרליה המאוחדת 6 בינואר 1932 7 באפריל 1939  (מת בכהונתו) 11 ארל פייג'  (1961-1880) מרכז|100px המפלגה הלאומית 7 באפריל 1939 26 באפריל 1939 12 רוברט מנזיס  (1978-1894) מרכז|100px אוסטרליה המאוחדת 25 באפריל 1939 28 באוגוסט 1941 13 ארתור פאדן  (1973-1894) מרכז|100px המפלגה הלאומית 28 באוגוסט 1941 7 באוקטובר 1941 14 ג'ון קרטין  (1945-1885) מרכז|100px מפלגת הלייבור 7 באוקטובר 1941 5 ביולי 1945  (מת בכהונתו) 15 פרנק פורד  (1983-1890) מרכז|100px מפלגת הלייבור 6 ביולי 1945 13 ביולי 1945 16 בן צ'יפלי  (1951-1885) מרכז|100px מפלגת הלייבור 13 ביולי 1945 19 בדצמבר 1949 (12) רוברט מנזיס  (1978-1894) מרכז|100px המפלגה הליברלית 19 בדצמבר 1949 26 בינואר 1966 17 הרולד הולט  (1967-1908) מרכז|100px המפלגה הליברלית 26 בינואר 1966 19 בדצמבר 1967  (מת בכהונתו) 18 ג'ון מק'איוון  (1980-1900) מרכז|100px המפלגה הלאומית 19 בדצמבר 1967 10 בינואר 1968 19 ג'ון גורטון  (2002-1911) מרכז|100px המפלגה הליברלית 10 בינואר 1968 10 במרץ 1971 20 ויליאם מקמהון  (1988-1908) מרכז|100px המפלגה הליברלית 10 במרץ 1971 5 בדצמבר 1972 21 גוף ויטלם  (2014-1916) מרכז|100px מפלגת הלייבור 5 בדצמבר 1972 11 בנובמבר 1975 22 מלקולם פרייזר  (2015-1930) מרכז|100px המפלגה הליברלית 11 בנובמבר 197511 במרץ 1983 23 בוב הוק  (2019-1929) מרכז|100px מפלגת הלייבור 11 במרץ 1983 20 בדצמבר 1991 24 פול קיטינג  (נולד: 1944) מרכז|100px מפלגת הלייבור 20 בדצמבר 1991 11 במרץ 1996 25 ג'ון הווארד  (נולד: 1939) מרכז|100px המפלגה הליברלית 11 במרץ 1996 3 בדצמבר 2007 26 קווין ראד  (נולד: 1957) מרכז|100px מפלגת הלייבור 3 בדצמבר 2007 24 ביוני 2010 27 ג'וליה גילארד  (נולדה: 1961) מרכז|100px מפלגת הלייבור 24 ביוני 2010 27 ביוני 2013 (26) קווין ראד  (נולד: 1957) מרכז|100px מפלגת הלייבור 27 ביוני 2013 18 בספטמבר 2013 28 טוני אבוט  (נולד: 1957) מרכז|לא ממוסגר|144x144px המפלגה הליברלית 18 בספטמבר 2013 15 בספטמבר 2015 29 מלקולם טרנבול  (נולד: 1954) מרכז|לא ממוסגר|150x150 פיקסלים המפלגה הליברלית 15 בספטמבר 201524 באוגוסט 2018 30סקוט מוריסון
(נולד: 1968)מרכז|לא ממוסגר|149x149 פיקסליםהמפלגה הליברלית24 באוגוסט 201823 במאי 202231אנתוני אלבניזי
(נולד: 1963)מרכז|לא ממוסגר|150x150 פיקסליםמפלגת הלייבור23 במאי 2022מכהן

ראו גם
 מכונית ראש הממשלה (אוסטרליה)

קישורים חיצוניים


ביוגרפיות של ראשי ממשלות מאתר המוזיאון הלאומי האוסטרלי

 הערות שוליים 

*
קטגוריה:ממשלת אוסטרליה