דוד הנגיד

רבי דוד הנגיד (כ"ד בטבת ד'תתקפ"ג, 19 בדצמבר 1222 − א' באלול ה'ס', 1300) היה בנו של רבי אברהם בן הרמב"ם (ראב"ם), וכיהן אחריו כנגיד לקהילות היהודים במצרים, סוריה וארץ ישראל.

 תאריך לידתו 
בעבר שיערו כי נולד בשנת 1212, וכך כתב אליהו אשתור בספרו "תולדות היהודים במצרים וסוריה תחת שלטון הממלוכים". השערה זו הופרכה על ידי תעודה שנמצאה בגניזה הקהירית ומתייחסת ללידתו של רבי דוד.התעודה הראשונה בספרו הנ"ל של אשתור, כרך ג' עמ' 1. ש"ד גויטיין הראה שהכתוב בתעודה זו מדויק, והשערתו של אשתור איננה נכונה. למשל, התיאור במכתב אודות פטירת ידידו של ראב"ם, אברהם החסיד, שבועות מספר אחר כך, ובהתאמה בתעודה אחרת בגניזה נאמר שעזבונו של אברהם החסיד נמכר בפיקוחו של ראב"ם בראשית 1223.

 חייו 
נולד בקהיר בשנת 1222, ובהיותו בן 15 נפטר אביו. מונה לנגיד בסביבות שנת 1245. בשנות נגידותו הראשונות כיהן כנגיד תחת חסותו והדרכתו של סבו (מצד אמו) רבי חננאל בן שמואל. בשנת 1250 נוצר ערעור על כהונתו ורבי דוד ברח יחד עם סבו לירושלים או לאלכסנדריה. בשנת 1252 הוא חזר לשלטון עד שבשנת 1285 הודח פעם נוספת מנגידותו והיגר לעיר עכו. בזמן שהותו בעכו, ניהל מאבק נגד תנועת ההתנגדות לרמב"ם שהובילו רבי שלמה פטיט וחכמים נוספים. בשנת 1291 חזר למצרים ולכהונתו כנגיד.

נפטר בשנת 1300. על פי המסורת, הוא הובל לקבורה בטבריה ונטמן בסמוך לקבר הרמב"ם סבו. בשנת תרצ"ב (1922) נתגלתה לכאורה מצבת קבורתו, שעליה נכתב: . המצבה הועברה למוזיאון הקהילה היהודית בקהיר הנמצא בבית הכנסת שער השמים. הרב משה הלל הוכיח שמצבה זו היא זיוף מאוחר שנעשה על ידי האחים רבי יעקב משה ורבי ברוך טולידאנומשה הלל, חזון טברימון: תעודות מזויפות מבית היוצר של האחים טולידאנו בטבריה, ירושלים תשפ"ב, עמוד 235–281.

בנו היה רבי אברהם הנגיד, אביו של רבי יהושע הנגיד.

 חיבוריו 
על פי המסורת, לרבי דוד הנגיד מיוחסים שלשה חיבורים.
 "מדרש דוד" - ספר דרשות על התורה (על ספרי בראשית ושמות) שנכתב בלשון הערבית והיה פופולרי בארצות המזרח, ונהגו לקרוא ממנו בבתי הכנסיות בשבת לאחר תפילת מנחה.
 "מדרש דוד" - ביאור לפרקי אבות אשר גם הוא נכתב בערבית מדוברת, נהגו לקרוא בבתי הכנסת בשבתות שבין פסח ושבועות.
 פירוש לספר 'נבואת הילד' העוסק בענייני אחרית הימים וקץ הגאולה (ספר זה לא נדפס מעולם).

החוקר יוסף ינון פנטון מעריך, שהספר מדרש דוד לא נתחבר על ידי רבי דוד אלא על ידי חכם אנונימי מאוחר מכיוון שסגנון המדרש אינו מתאים לתקופתו של רבי דוד. לפי השערתו של פנטון מכיוון שמדרש זה נכתב לצורך דרשות במנחה של שבת, וגם רבי דוד בן יהושע הנגיד (נינו של רבי דוד בר' אברהם) כתב ספר בשם "מדרש יקר חמדה" לצורך דרשות במנחה, הציבור בלבל בין השני הספרים בעלי אותה המטרה והחל לייחס גם את המדרש של החכם האנונימי לרבי דוד בר' יהושע הנגיד, ולאחר כמה דורות נוצר בלבול נוסף בין הסב לנינו והמדרש יוחס לרבי דוד הראשון.

לקריאה נוספת
 אלה אלמגור, כתבי היד של מדרשי ר' דוד הנגיד, הוצאת יד בן צבי, 1995

 קישורים חיצוניים 
  (הערך כולל פרק על דוד הנגיד)






הערות שוליים

קטגוריה:אנשי עליות קדומות לארץ ישראל
קטגוריה:יהודים הקבורים בטבריה
קטגוריה:משפחת הרמב"ם
קטגוריה:נגידי מצרים
קטגוריה:ראשוני מצרים
קטגוריה:חסידי מצרים
קטגוריה:יהודי מצרים במאה ה-13
קטגוריה:עולים לארץ ישראל במאה ה-13