במוצאי יום מנוחה

"בְּמוֹצָאֵי יוֹם מְנוּחָה" הוא שמו של פיוט המושר בקרב קהילות רבות בעם ישראל ונהוג לשירו במוצאי שבת. כותב הפיוט הוא הרב יעקב מלוניל (שחי ופעל במאה ה-12).

 כותב הפיוט 

כפי שמעיד האקרוסטיכון, הרב יעקב הוא כותב הפיוט. בנוסח המקובל של הפיוט, האקרוסטיכון הוא "יעקב מנוי", אולם בנוסח הנמצא בכתבי היד (והוא הנוסח המובא כאן) של הפיוט האקרוסטיכון הוא 'יעקב מן יריחו', אך אין הכוונה לעיר יריחו שבארץ ישראל, אלא לעיר לוניל מפרובאנס שבדרום צרפת, שקיבלה את הכינוי 'יריחו' בפיהם של היהודים (משום ש-Luna משמעו ירח).

בכתב יד מחזור רוטשילד (נוסח רומא) מובא נוסח אחרת קצת. עם 
ממוזער|במוצאי יום מנוחה (מחזור רוטשילד)
ב'מוצאי - יאתה - עת דודים - קרא ישע - בת ציון - 

מעיינות אזי יזובון - נחי עמך - יהי החודש - ידידים פליטי חרץ - ראה עניי ואל קשיי - 

חזק ימלא - זה אלקינו קוינו גבורתו - קול צהלה וקול רינה.

 תוכן הפיוט 
בפיוט בולטים כמה וכמה דברים; העצב ואת הדבר הזה ניתן ללמוד ממשפטיו של הפיוט; "בְּמוֹצָאֵי יוֹם מְנוּחָה / הַמְצֵא לְעַמְּךָ רְוָחָה / שְׁלַח תִּשְׁבִּי לְנֶאֱנָחָה / וְנָס יָגוֹן וַאֲנָחָה" ויש הסוברים שבגלל המשפטים הללו החלק של הפיוט המדבר על הגאולה מקבל משמעות אחרת ושונה. הכותב, מבליט את צפייתו לביאת הגואל (המשיח) וגם לביאתה של השמחה המובטחת שתבוא עם הגואל.

את סוף הפיוט (המקורי) חותמות מילים מן השורש ש.מ.ח. בשל המשפטים הללו; "יְהִי הַחֹדֶשׁ הַזֶּה / כִּנְבוּאַת אֲבִי חוֹזֶה / וְיִשָּׁמַע בְּבַיִת זֶה / קוֹל שָׂשׂוֹן וְקוֹל שִׂמְחָה" היו שחשבו כי הפיוט נכתב למוצאי שבת של ראש חודש או למוצאי שבת שמברכים בה את הלבנה.

 קישורים חיצוניים 




קטגוריה:זמירות ופיוטים למוצאי שבת
קטגוריה:יצירות עם אקרוסטיכון