רבי אלעזר בן פרטא

רבי אלעזר בן פרטא היה תנא בדור הראשון לתנאים. נכדו, תנא הנקרא באותו שם, חי בדור השלישי של התנאים.

 זהותו 
לפי בעל סדר הדורות, היו שני תנאים בשם רבי אלעזר בן פרטא: הראשון חי בדורו של רבי יוחנן בן זכאי, והשני בדורו של רבי יהודה הנשיא, כמוזכר בירושלמי: . בדומה לכך, מוזכר גם בתלמוד בבלי: .

 קורות חייו 
רבי אלעזר בן פרטא נאסר יחד עם רבי חנניא בן תרדיון וניצל על ידי אליהו הנביא. על כך מובא בתלמוד הבבלי:

 מתורתו 
מתורתו של רבי אלעזר מובא בתלמוד הן בתחומי ההלכה והן בתחומי האגדה. במשנה במסכת גיטין, . בהלכות לשון הרע הוא תולה את עונש שנים עשר המרגלים בכך שהוציאו דיבה על עצים ואבנים, ולומד מכאן קל וחומר לעונשו של מי שמדבר לשון הרע על חבירו. ורבה בר נחמני מביא אסמכתא לדבריו מהמקרא: "וימותו האנשים - מוציאי דבת הארץ רעה" () - על דיבת הארץ שהוציאו.

גם באגדה מובא כי רבי אלעזר סבר כי בזמן שאכלו ישראל מן הם לא הוצרכו ליפנות, כיוון שלא רק המן עצמו היה מתמוסס כליל במעיהם, אלא "אפלו דברים שתגרי אֻמות העולם מוכרין להן – מן מבטלן".

קישורים חיצוניים


 הערות שוליים 

קטגוריה:הדור הראשון לתנאים
קטגוריה:הדור השלישי לתנאים