דבר הלמד מעניינו

המידה המדרשית דבר הלָמֵד מעניינו היא אחת משבע המידות של הלל הזקן ומשלוש עשרה המידות של רבי ישמעאל. לפיה, ניתן להפיק משמעות מקראית שאינה כתובה במפורש במקרא על סמך שחז"ל הבינו רוח מסוים בפרשה שבה מופיע פרט מסוים.

בימינו, תוקף מידה זו מחייבת את כל בני ישראל שגרים בחוצה לארץ לשמור על מצוות חובת הגוף שבתורה.

 פעולת המידה 
דבר בתורה שהוא סתום בהבנתו ניתן להבינו על סמך העניין הכללי בו מדבר בפרשה, או דבר הסמוך לו בפרשה  יש גם מקרים שמידה זו מנצחת את הבנת פשט הכתוב בתורה מפורש (ראה לקמן).

 דוגמאות 

מקרה בו מידה זו מנצחת פשט מקראי הנהו בפרשת נזקי בהמה שבהמה נגח איש והרגו. התורה אומרת במקרה זו .  כלומר, לפי הבנת המקרא יש לבית הדין להעניש מוות את בעל הבהמה. והנה מידה זו הלומדת מעניין הפרשה (בפסוק הבא אחריו) שמדבר בעניין "כופר" ממוני  מצלת את בעל השור מהבנת כוונת המקרא לעונשו בגזר דין מוות.

דוגמה נוספת המופיעה בתלמוד, היא פירוש הציווי  המופיע בעשרת הדיברות. על אף שניתן היה לפרש ציווי זה כעוסק בגנבת ממון, ההלכה לומדת שמדובר ב"גנבת נפשות" האוסר לחטוף אדם ולמוכרו. פירוש זה מבוסס על מידת "דבר הלמד מעניינו" שכן שאר האיסורים המופיעים בעשרת הדיברות בסמיכות לציווי זה הם איסורים שעונשם מיתת בית דין (רצח, ניאוף), ועל כן גם את הציווי הזה יש לפרש כמתייחס לעבירה שעונשה מיתת בית דין, שהיא גנבת אדם (כמפורש ב).

 מצוות חובת הגוף בחוצה לארץ 

לדעת רב יהודה,  מידה זו היא המחייבת את כל בני ישראל שגרים בחוצה לארץ לשמור על מצוות חובת הגוף שבתורה. 

 ראו גם 

ספרא לוויקרא כב כח (שמדת גזירה שווה עדיף ממידת דבר הלמד מעניינו)

הערות שוליים 

קטגוריה:מידות שהתורה נדרשת בהן