חוסה מוחיקה

חוסה אלברטו "פפה" מוחיקה קורדנו (בספרדית: José Alberto "Pepe" Mujica Cordano; 20 במאי 1935 – 13 במאי 2025) היה פוליטיקאי מאורוגוואי, שכיהן כנשיא אורוגוואי בשנים 2010–2015. בצעירותו היה פעיל במפלגה הלאומית של אורוגוואי ובתנועת הגרילה השמאלית טופאמארוס. הוא היה חקלאי בהכשרתו.

 ביוגרפיה 
 ילדותו ומשפחתו 
מוחיקה נולד ב-20 במאי 1935 לדמטריו מוחיקה שהיה ממוצא בסקי וללוסי קורדנו שהייתה ממוצא איטלקי.
בצעירותו, היה מוחיקה פעיל במפלגה הלאומית של אורוגוואי שם התקרב לאנריקה ארו .

אמו באה ממשפחה ענייה מאוד של מהגרים איטלקים מליגוריה. אמו נולדה בכרמלו, אורוגוואי , שם הוריה החזיקו בכרם גפנים קטן. אביו היה חקלאי זעיר אשר פשט רגל מעט לפני מותו ב-1940, כאשר היה מוחיקה בן חמש.

 מנהיג גרילה 
בראשית שנות ה-60 הצטרף לתנועת הטופאמארוס שאך הוקמה, קבוצה פוליטית חמושה שקיבלה את השראתה מן המהפכה הקובנית. ב-1969 הוא עלה בסולם הדרגות של הארגון והגיע לעמדת מנהיגות, כשהוא מוביל את ההשתלטות האלימה על פנדו, עיר סמוכה למונטווידאו, ומאוחר יותר הורשע על ידי בית דין צבאי תחת ממשלתו של חורחה פצ'קו ארקו, אשר לשם כך צמצם את החירויות המוקנות בחוקה.

מוחיקה נתפס בידי הרשויות ארבע פעמים, והיה בין האסירים הפוליטיים אשר נמלטו מכלא פונטה קַרֶטַס ב-1971. לבסוף הוא נעצר שוב ב-1972, ונורה על ידי המשטרה שש פעמים. הוא טופל על ידי רופא בית החולים וכך ניצלו חייו. אחרי ההפיכה הצבאית של 1973 , וכינון הדיקטטורה הצבאית במדינה , הוא הועבר לכלא צבאי, שם ריצה 14 שנות מאסר. במהלך מאסרו, רותק לתחתית אבוס להשקיית סוסים למשך יותר משנתיים. במהלך שהותו בכלא הוא נשאר בקשר עם מנהיגים אחרים של הטופאמארוס, כולל סנאטור "החזית הרחבה" אלאוטריו פרננדס הוידוברו ומייסד ומנהיג הטופאמארוס, ראול סנדיק.

ב-1985, כאשר הושבה הדמוקרטיה החוקתית, נחקק חוק חנינה לפשעים פוליטיים ופשעים צבאיים דומים אשר בוצעו החל מ-1962, ומוחיקה שוחרר.

 חבר פרלמנט 
מספר שנים לאחר החזרת הדמוקרטיה, מוחיקה והטופאמארוס הצטרפו לארגוני שמאל אחרים ליצירת "התנועה להשתתפות עממית", מפלגה פוליטית אשר התקבלה לקואליציית "החזית הרחבה".

בבחירות הכלליות של 1994 נבחר מוחיקה לחבר בית הנבחרים, ובבחירות 1999 נבחר לסנאטור. כוחה של "התנועה להשתתפות עממית" גדל, בין היתר עקב הכריזמה של מוחיקה, וב-2004 הפכה לסיעה הגדולה ביותר ב"חזית הרחבה". בבחירות באותה השנה נבחר מוחיקה מחדש לסנאט, והתנועה בראשותו זכתה ב-300,000 קולות. בכך ביצרה את מעמדה ככוח הפוליטי העיקרי בקואליציה והיוותה גורם חשוב בניצחונו של טאבארה ואסקס בבחירות לנשיאות.

 שר החקלאות 
ב-1 במאי 2005 מינה הנשיא טאבארה ואסקס את מוחיקה לשר החקלאות, משק החי והדיג. בעקבות מינויו החדש התפטר מוחיקה מתפקידו כסנאטור. הוא החזיק בתפקידו עד 2008, כאשר בעקבות החלפת קבינט התפטר מוחיקה וחזר לסנאט. ארנסטו אגצי החליף אותו בתפקיד שר החקלאות.
ממוזער|315x315 פיקסלים|מוחיקה עם נשיא ארצות הברית ברק אובמה, 2014

 מועמד לנשיאות 
ב-2008, הודיע מוחיקה על מועמדותו לבחירות לנשיאות שעמדו להתקיים שנה לאחר מכן. שלב הפריימריז היה קשה, מכיוון שהנשיא המכהן טאבארה ואסקס העדיף את שר האוצר שלו, דנילו אסטורי, כמועמד לנשיאות. מועמדים שמרנים שהתחרו במוחיקה ניסו להציגו כמי שישליט במדינה שלטון טרור בסגנון של הוגו צ'אווס מוונצואלה ואֶבוֹ מוראלס מבוליביה, דבר שיביא לנידוייה של אורוגוואי מן העולם המערבי. מוחיקה הכחיש את האשמות נגדו וטען בעקשנות כי ממשלה בראשותו תוביל מדיניות של ממשלת מרכז. בסופו של דבר גבר מוחיקה על מתחרהו השמרני לואיס אלברטו לאקאז'ה, בבחירות שהתקיימו בנובמבר 2009, עם יותר מ-52% מקולות הבוחרים.

 נשיאותו 

 מדיניות כלכלית 
מדיניותו הכלכלית של מוחיקה המשיכה בגישת הממשל הקודם. חלק ההוצאות החברתיות מתוך סך ההוצאות הציבוריות עלה בשנים 2004–2013 מ-60.9% ל-75.5%.
בתקופה זו שיעור האבטלה ירד מ-13% ל-7%, שיעור העניים ירד מ-40% ל-11% ושכר המינימום עלה ב-250%.
מוחיקה תמך בחיזוק כוחם של האיגודים המקצועיים. לפי הקונפדרציה הסינדיקלית הבין-לאומית, אורוגוואי הפכה למדינה המתקדמת ביותר מבחינת כיבוד זכויות היסוד של העובדים, במיוחד חופש האיגודים המקצועיים, הזכות למשא ומתן קולקטיבי וזכות השביתה.

במאי 2010 הוא הודיע על הכוונה להגביל את הסודיות הבנקאית וההתחמקות מתשלומי מיסים בהתאם לסטנדרטים של ה-OECD. לפי הבנק המרכזי של אורוגוואי, כ-18% מהפיקדונות בבנקים השתייכו לאזרחי חוץ, לרוב ארגנטינאים – בסך הכל 2.5 מיליארדי דולר.

 מדיניות חוץ 
מוחיקה חידש באפריל 2010 את הסכם המסחר עם ונצואלה שחתם הנשיא הקודם טבארה ואסקס ולפיו רכשה אורוגוואי נפט בתנאים נוחים. הוא היה מקורב לנשיא הוונצואלי הוגו צ'אווס, ותיאר אותו כ"שליט הנדיב ביותר שהכרתי". ב-2011 גינה מוחיקה את הפעולות הצבאיות שביצעו מדינות המערב בשטח לוב.

 המדיניות האזרחית 
בימי שלטונו, באוקטובר 2012 הצביע הפרלמנט של אורוגוואי על התרת הפלות מלאכותיות במדינה. בניגוד לנשיא הקודם, שהטיל וטו על החוק, מוחיקה אישר אותו.
אורוגוואי הפכה למדינה השנייה אחרי קובה שאישרה הפלות חופשיות.
באפריל 2013 הפרלמנט אישר סופית גם נישואין של זוגות חד-מיניים.
ביוני 2012 הציעה ממשלתו להתיר ולהסדיר מכירת מריחואנה במדינה. על אף ביקורות בעולם בירך מוחיקה על צעד זה. ב-6 במאי 2014 חתם מוחיקה על החוק ללגליזציה של קנאביס.

ב-22 במרץ 2012, בטקס בארמון הפרלמנט, מוחיקה הכיר בנאום באחריות המדינה להפרות זכויות האדם בימי הדיקטטורה. נכחו במעמד בין היתר, המשורר חואן גלמן ונכדתו, מקרנה גלמן, בת להורים שנעלמו אחרי מעצרם במונטווידאו.

 סגנון חייו כנשיא 
מוחיקה הצטיין בסגנון חיים עממי, רחוק מהפאר הכרוך בתפקיד הנשיאותי. הוא העדיף שלא לגור בארמון הנשיאותי אלא להתגוור בחווה הקטנה של אשתו, בפרברי מונטווידאו.
הוא המשיך לגדל פרחים יחד איתה לצורכי פרנסה, ותרם 92% משכרו הנשיאותי לתוכנית לדיור ציבורי חברתי, בעוד ששמר לעצמו בערך משכורת שווה לשכר הממוצע בארצו, כ-900 אירו לחודש. אבטחת הזוג הנשיאותי הופקדה על שני שוטרים.
נכסי הזוג הסתכמו ב-2012 ב-4.2 מיליון פסוס (ב-170,000 אירו). רכושו האישי היחיד היה רכב פולקסוואגן מסוג חיפושית.
מוחיקה הצהיר על היותו אתאיסט.
בימי גל הכפור הכבד שפקד את ארצו ביוני 2012, רשם מוחיקה את ארמון הנשיא ברשימת הבתים המוכנים לארח חסרי בית.
ב-2014 התראיין לסרטו של יאן-ארתוס ברטאן "Human" וקרא לחיים צנועים ולהגבלת הצמיחה.

בתום כהונתו כנשיא ב-1 במרץ 2015 השאיר את כלכלת המדינה במצב טוב יחסית, והיציבות החברתית במדינה עלתה על זו של המדינות מסביב.

 לאחר הנשיאות 
לאחר תום נשיאותו ב-2015 חזר מוחיקה לכהן כחבר הסנאט של אורוגוואי. הוא לא השלים את כהונתו, והחליט להתפטר מטעמי תשישות ב-2018, בגיל 83, ולשוב לחוותו. הוא הודיע כי אין בכוונתו לקבל פנסיה מהמדינה.

מוחיקה נפטר ב-13 במאי 2025. הותיר אחריו אישה, הסנאטורית לוסיה טופולנסקי, שהייתה בת למשפחה ממוצא פולני, לוחמת טופאמארוס ופעילה פוליטית, שאיתה התחתן בשנת 2005.
בני הזוג התגוררו בחווה בפאתי מונטווידאו, שם הם גידלו פרחים למחייתם. טופולנסקי הייתה בעלת החווה.

 דמותו במדיה האמנותית 
 1997 – לסרט התיעודי הגרמני "טופאמארוס" בבימוי ריינר הופמן והיידי ספקוניה, התראיינו מוחיקה וחברי הטופאמארוס לשעבר בקשר לתולדות ארגונם
 2015 – הסרט התיעודי הגרמני של היידי ספקוניה Pepe Mujica – Der Präsident – מציג קטעים מחיי היום-יום של מוחיקה כנשיא
 2018 – סרט התעודה "פפה" (El Pepe, una vida suprema) בבימוי אמיר קוסטוריצה
 הסרט העלילתי האורוגוואי "לילה של 12 שנים" (La noche de 12 años) בבימוי אלווארו ברכנר – על חייהם של מוחיקה ושל עוד שבעה אסירים פוליטיים אחרים בתנאי כליאה קשים ביותר נתונים להתעללויות וטמונים בבורות בודדים

קישורים חיצוניים 

 "היי זה חוסה - סיפורו של הנשיא החמוד בעולם" בפודקאסט 'עושים רוח', אפריל 2016


  ראיון בתחנת "אלג'זירה" (ספרדית, כתוביות באנגלית)





 הערות שוליים 

קטגוריה:נשיאי אורוגוואי
קטגוריה:שרי חקלאות
קטגוריה:אתאיסטים
קטגוריה:גרילה
קטגוריה:אישים ממוצא איטלקי
קטגוריה:בסקים
קטגוריה:אישים שהופיעו ברשימת טיים 100
קטגוריה:אורוגוואים שנולדו ב-1935
קטגוריה:אורוגוואים שנפטרו ב-2025