עפרה (שבט בנימין)

עָפְרָה היא עיר מקראית בנחלת שבט בנימין שמקובל לזהותה עם הכפר טייבה שנמצא כקילומטר אחד דרומית מהר בעל חצור.

חוקרי המקרא התמודדו עם הקושי בהתאמת הפסוקים בספר יהושע לממצאים הגאוגרפים ולזיהויה של עפרה עם טייבה. מצד אחד, על פי תיאור הגבול בספר יהושע עבר קו הגבול בין בנימין לאפרים מיריחו לבית אל שנמצאות שתיהן מדרום לטייבה, ומאידך, מופיעה עפרה ברשימת ערי בנימין שנחלתו הייתה הדרומית מבין שני השבטים. היו שטענו כי רשימת הערים היא מזמן מאוחר יותר ואכן אין התאמה בין שני התיאורים. אחרים הסבירו כי קו הגבול לא הלך בקו ישר מיריחו לבית אל, אלא הקיף את עפרה וכלל אותה בתחומי נחלת שבט בנימין. פרופ' יהודה אליצור פירש את הפסוקים על פי הסבר זה, וטען כי הגבול לא הקיף את עפרה באופן שרירותי, אלא הוא נמשך מיריחו להר בעל חצור, שנמצא צפונית לעפרה, וממנו לבית אל, וזאת משום שההר הבולט משמש נקודת גבול גאוגרפית-טבעית וקצהו של החבל שנקרא "הר בית אל".

עפרה נזכרת מאוחר יותר כאזור הקרב שנערך בין פלשתים ובני ישראל בהנהגתו של שאול המלך. ייתכן שזוהי העיר הנזכרת בפרשת אמנון ותמר בשם "אפרים" ובמלחמת אביה בן רחבעם בירבעם בן נבט בשם "עפרין".

עפרה הייתה מיושבת כל ימי בית שני. היא מוזכרת כאחת הערים שהיו בשליטת שמעון התרסי. על פי יוסף בן מתתיהו, אספסיאנוס כבש אותה בדרכו מקיסרין לירושלים.

על פי הברית החדשה, שהה ישו בירושלים מימי חג החנוכה, עד שראשי הכהנים ופרושים חיפשו עילה להכחיד אותו, על כן עבר ישו להתגורר יחד עם תלמידיו בעפרה עד שעלה חזרה לירושלים לקראת חג הפסח:

"וַיִּוָּעֲצוּ יַחְדָּו (ראשי הכהנים והפרושים) לַהֲמִיתוֹ מֵהַיּוֹם הַהוּא וָהָלְאָה׃ על־כֵּן לֹא־הִתְהַלֵּךְ יֵשׁוּעַ עוֹד בְּתוֹךְ הָיְּהוּדִים לְעֵינֵי הָעָם כִּי אִם־סָר מִשָּׁם אֶל־הָאָרֶץ הַקְּרוֹבָה לַמִּדְבָּר אֶל־עִיר עֶפְרַיִם"עופרים" על פי תרגום דליטש, "אפרים" על פי התרגום החדש וַיָּגָר־שָׁם עִם־תַּלְמִידָיו"הבשורה על פי יוחנן י"א 53-54

בימי הביניים, עדיין נקרא בערבית 'עפרא' וגאוגרף מוסלמי במאה ה-13 מזכירה.

ב-1975 הוקם יישוב בשם עפרה מערבית לכפר הפלסטיני טייבה.

קישורים חיצוניים


הערות שוליים

קטגוריה:יישובי המקרא
קטגוריה:נחלת שבט בנימין