יוסף היינימן

יוסף הַיינימן (או היינמן; בלועזית: Joseph Heinemann, שם המשפחה הקודם: Hans; א' באייר תרע"ה, 15 באפריל 1915, מינכן – כ"ו בטבת תשל"ח, 5 בינואר 1978, ירושלים) היה רב, מורה וחוקר התפילה, הפיוט הקדום, התרגומים הארמיים, ספרות המדרש והאגדה. מחבר הספר "התפילה בתקופת התנאים והאמוראים".

חייו
יוסף היינימן בן יעקב נולד במינכן שבגרמניה בשנת תרע"ה (1915). התחנך בישיבות וקיבל את הסמכתו בישיבת מיר. בשנת 1939 היגר לבריטניה ושהה שם במהלך מלחמת העולם השנייה. הוא שימש רב ומדריך לבני נוער שהובאו מגרמניה לבריטניה במסגרת הקינדר-טרנספורט ושוכנו ב-Whittingehame Farm School שבסקוטלנד, כשלב מכין לעלייה ולחיי חלוציות בארץ ישראל. היינימן הדריך במחנה, בחלק שהוקצה לברית חלוצים דתיים (בח"ד) של הציונות הדתית, והיה אחראי על כשרות המחנה והתפילה ובנוסף לימד עברית. מאוחר יותר הוא נשלח לנהל את העבודה במחנה הכשרה אחר של בח"ד, בעיר מנצ'סטר שבאנגליה. בתקופה זו למד לתואר שני באוניברסיטת מנצ'סטר, ועבודת הסיום שלו עסקה בחוקי ההלכה בקשר לעבודה יהודית בתקופת התנאים. על בסיס עבודה זו הופיע פרסומו הראשון (באנגלית): Torah and social order, אשר זכה לארבע מהדורות ולמספר הדפסות ובנוסף תורגם לצרפתית, הונגרית ורומנית. במהלך שהותו בבריטניה הפך היינימן לאחד ממנהיגי בח"ד (ברית חלוצים דתיים) והיה ממתווי דרכה האידאולוגית.

בשנת תש"ט עלה לישראל. בשנת תשכ"ב הגיש את עבודת הדוקטורט שלו, על מקורות התפילה בתקופת התנאים והאמוראים. בעבודה, שנחשבה למחקר פורץ דרך, הציג היינימן שיטה כמעט חדשה לניתוח הטקסטים של התפילה היהודית שלאחר המקרא. הוא החל ללמד תלמוד באוניברסיטת בר-אילן, ובשנת 1962, בגיל מאוחר יחסית, עבר ללמד באוניברסיטה העברית. בין הקורסים שלימד היו קורסים על תפלות ישראל ותולדותיהן, על האגדה ועל מכילתא דר' ישמעאל בנוסף ובמקביל לימד מספר סמינרים באותם הנושאים, כגון על התרגומים הארץ-ישראליים לספר שמות, על האגדה ועל המדרש.

היינימן נפטר בירושלים ממחלת הסרטן בשנת 1978.

עבודתו ומחקריו
בתחילת דרכו המחקרית עסק היינימן בקשר שבין הלכה וסוציאליזם. לאחר שעלה לארץ, היו עיקר מאמריו בענייני הלכה, תפילה ותורה.

בהמשך, החל לחקור את הצד הצורני של התפילות ומקורן, וחיבר למעלה ממאה מאמרים בנושאים אלה. כמו כן, חיבר מספרים ערכים אנציקלופדיים בנושא התפילה באנציקלופדיה העברית.

הוא התפרסם בעיקר בשל ספרו על התפילה בתקופת התנאים והאמוראים; העריכה וההשלמות שהכין, יחד עם חוקרים אחרים, לספרו של יצחק משה אלבוגן, התפילה בישראל; ובשל מאמריו הרבים בתחום זה; כמו כן נודע במאמריו ומחקריו על האגדה, הדרשה והתרגומים.

ספרו "התפילה בתקופת התנאים והאמוראים"

בשנת תשכ"ב הגיש כאמור את עבודת הדוקטורט שלו, "על טיבה ותכונותיה של התפילה היהודית בתקופת המשנה והתלמוד, תוך תשומת לב מיוחדת לבחינה הספרותית-הצורנית." בשונה מהחוקרים שקדמו לו, העבודה עוסקת הן בתפילה בציבור והן בתפילה של הפרט. העבודה פורסמה כספר בשנת תשכ"ד, עודכנה בשנת תשכ"ו והודפסה פעמיים נוספות, וכן תורגמה לאנגלית. שני פרקים מתוך הספר פורסמו קודם לכן: הפרק הששי של הספר: "דפוסי פיוט מיסודו של בית המקדש" פורסם קודם לכן בשם "ההושענות – שרידים של דפוס פיוטי קדום" בכתב העת תרביץ; הפרק העשירי של הספר: "תפילות מיסודו של בית המדרש", פורסם תחילה באנגלית בשם "Prayers of Beth Midrash origin" בכתב העת: Journal of Semitic Studies.

המחקר נחשב כאמור לחדשני ופורץ דרך, בעיקר בשל הדרך שבה בחר היינימן לנתח את הטקסטים של התפילה היהודית שלאחר המקרא. במקום להשתמש באופן בלעדי בניתוח היסטורי-פילולוגי של נוסח התפילה כפי שהיה מקובל עד לזמנו, בחר היינימן בניתוח ספרותי-צורני. בדרך ניתוח זו עסקו החוקרים בחקר התפילות במקרא, אך לא בתקופת המשנה והתלמוד. יוצא הדופן היחיד היה ארתור שפנייר, במחקרים שפרסם בתחילת שנות השלושים של המאה העשרים. אלא ששפנייר נרצח בשנת 1944 על ידי הנאצים, בטרם הצליח לפתח דרך זו. היינימן הכיר בשפנייר כמי שסלל ראשון את הדרך ושמחקריו שימשו יסוד חשוב למחקרו שלו, אולם הוא לא קיבל את דעותיו ומסקנותיו בשלמותן.

על בסיס עיון במקרא ובמקורות התלמוד והמדרש העוסקים בתפילה, השוואת נוסחים שונים של אותן ברכות, וניתוח סוגי התפילה השונים – הן הדפוסים הצורניים שבהם והן תפקידיהם – טען היינימן כי מלכתחילה לא היו לתפילות נוסח מקורי אחיד, שנקבע על ידי בית מדרש כלשהו, אלא הן היו "יצירות של העם", אשר "נתחברו בשעת מעשה, במקומות ובשעות שבהם התאספו להתפלל בבתי הכנסת ובבית המקדש בשעתו". היינימן טען כי הבדלי נוסחים שנמצאים בכתבי היד השונים, אינם בהכרח עדות לקדמותו של טקסט מסוים; למעשה, לא היה קיים מוסד רבני מרכזי אשר קבע את סדרי התפילה ונוסחיה, וכל מתפלל רשאי היה לומר את נוסחי הברכה האישיים שלו. תהליך ההאחדה של התפילות היה ארוך והדרגתי, ונסתיים בתקופת הגאונים, וגם אז נתגבשו שני נוסחים – נוסח בבל ונוסח ארץ ישראל.

החוקר אורי ארליך מציין כי "עמדה זו נתקבלה כיסוד מסד בחקר התפילה במשך עשרות שנים ובעקבותיה הוזנח במידה רבה חקר נוסחה הקודם של תפילת העמידה", אך בהמשך מוסיף כי "כנגד תפיסה זו יצא בעשור האחרון ע' פליישר בשני מאמרים וביסס תפיסה שונה בתכלית. לדעתו התפילה תוקנה באחת, כמהפכה בתולדות ישראל בעקבות החורבן. בבית הדין ביבנה תחת הנהגתו של רבן גמליאל תוקנה התפילה על מלא מרכיביה ונקבעה כחובה גמורה על כל איש מישראל.

הספר "התפילה בישראל" לאלבוגן

בשנת 1972 נענה חיים שירמן לבקשתה של קבוצה מתלמידיו, ידידיו ומוקיריו של חוקר התפילה יצחק משה אלבוגן, והסכים לעמוד בראש צוות מומחים שיתרגם לעברית את ספרו הנודע "התפילה בישראל בהתפתחותה ההיסטורית". הספר פורסם לראשונה בגרמנית בשנת 1913, ועודכן פעם אחת בלבד, בשנת 1924. כעורך ראשי מונה היינימן, שדאג להשלים את מרבית חלקי הספר, כדי להתאימו ולעדכנו בהתאם לחידושים והמחקרים שהתפרסמו לאחר 1924, לרבות תיקון חלק מקביעותיו של אלבוגן. כמו כן דאג לשוות אחידות להערות ולתוספות של שאר החוקרים שהשתתפו בהכנת המהדורה החדשה.

הספר במתכונתו החדשה נותר רלוונטי עד היום ונחשב ספר חובה לכל חוקר בתחום התפילה והפיוט, ואין כמעט מחקר או ספר היוצאים בתחום זה שאינם מתבססים עליו או מאזכרים אותו, לרבות מחקרים וספרים שיצאו מתוך זרם היהדות האורתודוקסית. עדות לחשיבות המהדורה העברית המעודכנת ולמידת הרלוונטיות שלה גם כיום, היא העובדה שבשנת 1993 היא תורגמה לשפה האנגלית ללא עדכון של המחקרים החדשים שיצאו בתחום התפילה, על אף שחלפו עשרים שנה כמעט מאז צאתה לאור.

ספריו
ספרים שפורסמו בחייו
 Torah and social order, second edition, London: Brit Chalutzim Datiim – Bachad, 1944.
 La Thora et l’ordre social, traduit de l’anglais par le S.I.P. du Bahad, Paris: 1944 (Paris: 1946; Paris: 1994). Translation of "Torah and social order".
 Tora si orânduirea sociala, Bucuresti: Biblioteca "Hehalut", 1946. Translation of "Torah and social order".
 A Tora es a tarsadalmi rend, Budapest: M. C. Sz. Misrachi Szakosztalya, 1946. Translation of "Torah and social order".
 The prayers of Israel, a study-outline and texts, Lamadrich Library, Jerusalem: Religious Section, Youth and Hechalutz Department of the Zionist Organization, 1951.
 Notes on the weekly sidrah, Jerusalem: World Zionist Organisation, department for Torah education, 1953-1954.
 שעורים במסכת פאה (למורה, ספרית עזר לענייני חנוך והוראה א'), ירושלים: המחלקה לחינוך ותרבות תורניים בגולה של ההסתדרות הציונית העולמית, תשי"ד.
 התפלה במחשבת חז"ל, ערך, ליקט והקדים מבוא הרב יוסף היינימן (כולל "על מהות התפילה", מאת אברהם יהושע השל), ירושלים: אמנה, תש"ך (מהדורה שנייה מעודכנת: ירושלים: אמנה, תשל"ד).
 שעורים במשנה: ראש השנה, תענית מגילה (למורה, ספרית עזר לענייני חנוך והוראה, ה'), ירושלים: המחלקה לחינוך ולתרבות תורניים בגולה של ההסתדרות הציונית העולמית, תשכ"ב.
 התפלה בתקופת התנאים והאמוראים, טיבה ודפוסיה, 2 כרכים, ירושלים: האוניברסיטה העברית בירושלים, תשכ"ב. דיסרטציה (יצא לאור כספר בשנת 1964. ראו להלן).
 התפילה בתקופת התנאים והאמוראים, טיבה ודפוסיה, ירושלים: הוצאת ספרים על שם י"ל מאגנס, תשכ"ד-1964 (מבוסס על הדיסרטציה שלו; מהדורה שנייה מתוקנת: תשכ"ו-1966; הדפסות נוספות: תשל"ח; תשמ"ד). תורגם לאנגלית בשנת 1977 (ראו להלן).
 דרשות בצבור בתקופת התלמוד, ערך, הקדים מבוא ופירש יוסף היינימן, ספרית דורות 26, ירושלים: מוסד ביאליק, תשל"א-1970.
 התפילה בישראל בהתפתחותה ההיסטורית, מאת יצחק משה אלבוגן, תרגם על פי המהדורה השלישית יהושע עמיר, ערך והשלים יוסף היינמן, תל אביב: דביר, תשל"ב.
 אגדות ותולדותיהן, עיונים בהשתלשלותן של מסורות, ירושלים: הוצאת כתר, 1974.
 Literature of the Synagogue, edited with introductions and notes by Joseph Heinemann, with Jakob Josef Petuchowski, New York: Behrman House, 1975 (Reprint edition, New Jersey: Gorgias Press LLC, 2006, with introduction by Richard Saranson).
 התפילה היהודית וייחודה, רמת גן: המכון ליהדות ולמחשבה בת זמננו - אוניברסיטה בר-אילן, תשל"ו (תדפיס מתוך: דעות מ"ה, תשל"ו, עמ' 324–327).
 תפילות הקבע והחובה של שבת ויום חל, ביאור, תולדות, מיבנה, מאת יוסף היינימן ואביגדור שנאן, תל אביב: הקיבוץ המאוחד, תשל"ז-1976.
 Prayer in the Talmud, forms and patterns, English version by Richard S. Sarason, Berlin and New York: Walter de Gruyter, 1977. תרגום והרחבה של הספר: "התפילה בתקופת התנאים והאמוראים"

ספרים שפורסמו לאחר מותו
 עיוני תפילה, קיבץ וערך אביגדור שנאן, ירושלים: הוצאת ספרים ע"ש י"ל מאגנס, תשמ"א-1981 (מהדורה שנייה: תשמ"ג). קובץ מאמרים של היינימן.
 La priere juive, une anthologie, composee et presentee par Joseph Heinemann (1915-1978), pref. de Pierre Lenhardt, traduit de l’hebreu par Jean Dessellier, Lyon: Associations des facultes catholiques de Lyon, 1984. תרגום לצרפתית של הספר: "התפלה במחשבת חז"ל" (ראו לעיל).
 La preghiera ebraica, J. Heinemann, introduzione e traduzione dall’ebraico a cura di Alberto Mello, Magnano: Edizioni Qiqajon, 1986. תרגום לאיטלקית של הספר: "התפלה במחשבת חז"ל" (ראו לעיל).
 Jewish liturgy, a comprehensive history, by Ismar Elbogen, translated by Raymond P. Scheindlin ("Based on the original 1913 German edition and the 1972 Hebrew edition edited by Joseph Heinemann"), Philadelphia and Jerusalem: Jewish Publication Society, 1993. תרגום לאנגלית של הספר: "התפילה בישראל" (ראו לעיל).

ספרים שערך
 הוראת התורה שבעל פה, ילקוט מאמרים, בעריכת יוסף היינימן, ירושלים: בית הספר לחינוך של האוניברסיטה העברית ומשרד החינוך והתרבות, תש"ך.
 Studies in aggadah and folk-literature, Scripta Hierosolymitana XXII, edited on behalf of the Institute of Jewish Studies by Joseph Heinemann and Dov Noy, Jerusalem: Magnes Press, the Hebrew University, 1971.
 מבוא לתפילה, אביגדור שנאן, העורך: י. היינימן ("פרק ראשון מתוך חבור מקיף ... הוזמן ... ויפורסם במלואו בבוא העת"), ירושלים: משרד החינוך והתרבות – האגף לתוכניות לימודים – המרכז לטיפוח התודעה היהודית, תשל"ה.
 Studies in Hebrew narrative art, Scripta Hierosolymitana XXVII, edited by Joseph Heinemann and Shmuel Werses, Jerusalem: Magnes Press, the Hebrew University, 1978.

פרסומים ופעילויות לזכרו
 אביגדור שנאן, "חוקר התפילות, המדרש והאגדה - קווים לדמותו ולפעלו של פרופסור יוסף היינימן ז"ל", ידיעות אחרונות, המוסף לתרבות, ספרות ואמנות, י"ט בשבט תשל"ח (27 בינואר 1978) 1, 6.
 מחקרים באגדה, תרגומים ותפילות בישראל לזכר יוסף היינימן, בעריכת עזרא פליישר ויעקב י' פטוחובסקי, ירושלים: הוצאת מאגנס והיברו יוניון קולג' פרס, תשמ"א (החלק האנגלי: Studies in Aggadah, Targum and Jewish litugy, in memory of Joseph Heinemann, Jerusalem: The Magnes Press, The Hebrew University and Hebrew Union College Press, 1981).
 קרן על שם פרופ' יוסף היינימן ז"ל – מעניקה פרס שנתי לתלמיד במדור לאגדה וספרות עממית בחוג לספרות עברית.
 אולם ומלואו: בית הכנסת הקדום ופעילותו, כנס חוקרים לציון מלאת 30 שנה לפטירתו של פרופ' יוסף היינימן ז"ל (נערך ביום חמישי, ח"י בטבת תשס"ח, 27 בדצמבר 2007).
 הרצאה: אביגדור שנאן, "פרופ' יוסף היינימן ז"ל ו'ספרות בית הכנסת': תרגום, תפילה, פיוט ודרשה" (ההרצאה ניתנה בכנס החוקרים הנ"ל, לציון מלאת 30 שנה לפטירתו של היינימן).

 לקריאה נוספת 
 The reminiscences of Joseph Heinemann, Issue 139 of Hebrew University contemporary Jewry oral history collection: Part II, World War II, the holocaust, resistance and rescue, New York times oral history program, Glen Rock, N.J.: Microfilming Corp. of America, 1975 (Transcript of interview in Hebrew. 4 pages).
 Jacob J. Petuchowski, 'Preface', Studies in Aggadah, Targum and Jewish litugy, in memory of Joseph Heinemann, Jerusalem: The Magnes Press, The Hebrew University and Hebrew Union College Press, 1981, pp. 5-7.
 International biographical dictionary of Central European emigres, 1933-1945, vol. II (A-K), Munchen: K G Saur Verlag Gmbh & Co, 1983, p. 480.
 עזרא פליישר, "פתח דבר", מחקרים באגדה, תרגומים ותפילות בישראל לזכר יוסף היינימן, בעריכת עזרא פליישר ויעקב י' פטוחובסקי, ירושלים: הוצאת מאגנס והיברו יוניון קולג' פרס, תשמ"א, עמ' ה' - ו'.
 אביגדור שנאן, "רשימת חיבוריו של יוסף היינימן", מחקרים באגדה, תרגומים ותפילות בישראל לזכר יוסף היינימן, בעריכת עזרא פליישר ויעקב י' פטוחובסקי, ירושלים: הוצאת מאגנס והיברו יוניון קולג' פרס, תשמ"א, עמ' קפ"ה–קצ"ב.

קישורים חיצוניים







על ספריו
 .

מספריו
 .
 .
 יצחק משה אלבוגן, התפילה בישראל בהתפתחותה ההיסטורית, תרגם מגרמנית על פי המהדורה השלישית: יהושע עמיר, ערך והשלים: יוסף היינמן, בהשתתפות ישראל אדלר, אברהם נגב, יעקב פטוחובסקי וחיים שירמן; תל אביב: הוצאת דביר, תשל"ב-1972; הוצאת כנרת, זמורה - ביתן, דביר, 1988. באתר גוגל ספרים (צפייה מוגבלת).

ממאמריו
 .
 .
 .
 תפילת הקבע בהתהוותה, דעות י"ב, בעריכת חיים גבריאל כהן, תש"ך, באתר "דעת".
 אמונה ומדע בפרשנות המקרא, תגובה, דעות, י"ג, בעריכת חיים גבריאל כהן, תש"ך, באתר "דעת".
 Joseph Heinemann, Teaching Mishnah: Problems and Methods, Ma'ayanot: Jewish Teacher's Companion vol. I: General Jewish Subjects, Jerusalem: Torah Education and Culture Department, 1960, pp. 84-89; Ten Da'at: A Journal of Jewish Education, vol. X:1, Adar 5757, Spring 1997, from Daat website.
 ספרות עזר בהוראת התלמוד, דעות כ', בעריכת חיים גבריאל כהן, תשכ"ב, באתר "דעת".
 .
 תפילות השבת, מחניים פ"ה–פ"ו, תשרי–חשוון תשכ"ד, עמ' 54–57, באתר "דעת".
 .
 .
 תנאי העבודה של הפועל לפי ההלכה, מחניים צ"א, תשכ"ד, עמ' 10–15, באתר "דעת".
 .
 .
 .

ערכים אנציקלופדיים
 Joseph Heinemann, Nahshon, Encyclopaedia Judaica, 2nd edition, Jewish Virtual Library website
 Joseph Heinemann, Zechariah, Encyclopaedia Judaica, 2nd edition, Jewish Virtual Library website.

הערות שוליים

קטגוריה:חוקרי תפילה ופיוט
קטגוריה:חברי ברית חלוצים דתיים
קטגוריה:ציונות דתית: אנשי חינוך
קטגוריה:חוקרי מדרש ואגדה
קטגוריה:חוקרי יהדות ישראלים
קטגוריה:קינדר-טרנספורט
קטגוריה:ישראלים ילידי גרמניה
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת מנצ'סטר
קטגוריה:בעלי תואר דוקטור מהאוניברסיטה העברית בירושלים 
קטגוריה:סגל האוניברסיטה העברית בירושלים: ספרות עברית
קטגוריה:עולים לאחר קום המדינה: 1948–1950
קטגוריה:סגל אוניברסיטת בר-אילן: תלמוד ותורה שבעל-פה
קטגוריה:יהודים הקבורים בהר הזיתים: חלקת קהילת ירושלים
קטגוריה:ישראלים שנפטרו מסרטן
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1915
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-1978