סמיח אל-קאסם

סמיח אל-קאסם (בערבית: سميح القاسم; 11 במאי 1939 – 19 באוגוסט 2014) היה משורר דרוזי ישראלי, יליד עבר הירדן. קומוניסט ופעיל פוליטי. הוא כתב בשפה הערבית וייצג קבוצה בציבור הדרוזי, אשר מעוניינת בחיזוק הזהות הערבית-פלסטינית של הדרוזים בישראל, ומתנגדת לגיוס החובה של הציבור הדרוזי לצה"ל.

קורות חיים
אל-קאסם נולד ב-1939 בעיר זרקא (כיום בירדן). אביו שירת בלגיון הערבי והגיע במקור מהכפר ראמה שבגליל. לפני מלחמת העצמאות חזרה המשפחה לכפר ראמה, שם למד בבית ספר יסודי ובתיכון למד בנצרת. לאחר מכן החל לעבוד בהוראה. אל-קאסם הוא הצעיר הדרוזי הישראלי הראשון שסירב לשרת בצה"ל מטעמים ערביים-לאומיים. ב-1965 פוטר ממשרתו כמורה עקב פעילותו הפוליטית.

אל-קאסם שימש כעורך עיתון המפלגה הקומוניסטית – אל-איתיחאד. זו הייתה במת הפרסום הראשונה שלו. עוד ערך את עיתון "האדא אל עאלם", המהדורה הערבית של העולם הזה, והתפטר מתפקידו ב-1966.

את שיריו הראשונים של אל-קאסם ניתן להגדיר כ"שירים קומוניסטיים". שירתו חברתית ופוליטית - דבר שניכר גם בשירתו הלירית. הוא אמן השיר הארוך. רבים משיריו הולחנו והם ידועים בכל רחבי העולם הערבי. בערוב ימיו, שיריו הגותיים, בצל המחלה.

בינואר 1968 הטיל עליו אלוף פיקוד הצפון דוד אלעזר צו ריתוק שחייב אותו להתייצב פעמיים ביום בתחנת משטרה ואסר עליו לצאת את ביתו כל יום משעה 17:00 עד 05:00 בבוקר.

באוקטובר 1968 נעצר בשובו מהרפובליקה העממית של בולגריה, כאשר ברשותו חומר הסברה של פת"ח.

ב-1969 הביא פרסום קובץ שיריו "והיה כי תבוא ציפור הרעם" למעצרו בחשד להסתה למרד. עותקי הספר נאספו על ידי המשטרה.

במאי 1978 נחשפה כוונה לצנזר שיר שלו שהודפס בכתב העת אריאל, בטרם הופץ. במחאה על כך דרשו המשוררים דליה רביקוביץ', יהודה עמיחי ומאיר ויזלטיר לגזור גם את שיריהם מן החוברת.

בשנת 1992 החליף את מוחמד ותד כעורך השבועון "כל אל-ערב". בין השנים 1986 ל-1988 פרסם יחד עם מחמוד דרוויש את הספר "מכתבים בין שני חלקי התפוז". בשנת 1995 תרגם משירי רוני סומק לערבית.

בבחירות לכנסת השמונה עשרה ולכנסת התשע עשרה הוצב אל-קאסם במקום סמלי ברשימת חד"ש.

בשנת 2001 היה אמור אל-קאסם לנסוע ללבנון בהזמנת הנשיא אמיל לחוד. תוכננה לו גם פגישה עם המנהיג הדרוזי וליד ג'ונבלט אך גורמי ביטחון בישראל אסרו עליו לנסוע.

אל-קאסם נפטר בכפר ראמה ב-19 באוגוסט 2014, ממחלת הסרטן. לפני מותו עבר אשפוז אחרון בצפת.

ב-2020 יצא לאור מבחר משיריו בספר "פני החירות", בתרגום לעברית של ששון סומך ועידן בריר (הוצאת קשב לשירה). בנוסף, יצא במסגרת סדרת הספרים מכתוב הספר "אלרסאא'ל - האיגרות", ובו חלופת איגרות בינו לבין המשורר מחמוד דרוויש, בתרגום לעברית של חנה עמית-כוכבי.

פרסים שקיבל
סמיח אל-קאסם קיבל הרבה פרסים, תעודות הערכה והוקרה ואות כבוד ממוסדות רבים, כמו:
 "ע'אר א-שער" מספרד
 שני פרסים מצרפת על יצירותיו שתרגם לצרפתית הסופר והמשורר המרוקאי עבד אל-לטיף אל-לעבי
 קיבל פעמיים את הפרס של התרבות הירושלמית מיאסר ערפאת
 קיבל פרס נגיב מחפוז ממצרים
 קיבל את "פרס השלום" מנווה שלום
 קיבל את פרס השירה הפלסטינית

יצירותיו
 מוואכב אלשמס (مواكب الشمس) - שירה (בית דפוס אל-חכים, נצרת 1958)
 אע'אני אלדרוב (أغاني الدروب) - שירה (בית דפוס אל-חכים, נצרת 1964)
 דמי עלא כפי (دمي على كفي) - שירה (בית דפוס אל-חכים, נצרת 1967)
 דח'אן אלבראכין (دخان البراكين) - שירה (חברת הספרייה העממית, נצרת 1968)
 דיוואן סמיח אלקאסם (ديوان سميح القاسم) - שירה (דאר אלעוודה בירות, 1970)
 הספר השחור - יום האדמה (الكتاب الأسود - يوم الأرض) (תיעוד עם סאליבא ח'מיס), (בית דפוס אלאתיחאד, חיפה 1981)
 אלד'אכרה אלזרקאא' (الذاكرة الزرقاء) (ספר שירה מתורגם מהעברית, עם נזיה ח'יר), (עלוני מפרץ, 1991)
 יסמין (ياسمين) (שירה לרוני סומיק, תרגום מהעברית, עם נזיה ח'יר), (בית דפוס, כרמל, חיפה 1995)
 כתאב אלקדס (كتاب القدس) - שירה (עריכת בית השירה ראמאללה, 2009)
 מנתצב אלקאמה אמשי (منتصب القامة أمشي) - אוסף שירה (מנשוראת אלאסוואר, עכו, 2012)
ועוד 63 יצירות אחרות.

קישורים חיצוניים



 ראיון עם סמיח אל-קאסם, אתר ממרי, 15 ביולי 2000




מפרי עטו:
  (תרגום: אנטון שמאס)

 נצייר חץ ברור בדיו של הרוח, מתוך אסופת המכתבים של מחמוד דרוויש וסמיח אלקאסם "האיגרות-אלרסאא'ל", סדרת מכתוב.

 הערות שוליים 

קטגוריה:אנשי חינוך דרוזים ישראלים
קטגוריה:עיתונאים דרוזים ישראלים
קטגוריה:משוררים דרוזים ישראלים
קטגוריה:פוליטיקאים דרוזים ישראלים
קטגוריה:קומוניסטים ישראלים
קטגוריה:פעילי חד"ש
קטגוריה:סרבנים ישראלים
קטגוריה:ראמה (יישוב): אישים
קטגוריה:ישראלים ילידי ירדן
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1939
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2014