בירה נשר

שמאל|ממוזער|200px|בקבוק בירה נשר
שמאל|ממוזער|200px|בית החרושת "בירה נשר" בראשון לציון, 1941
בירה נשר הוא מותג בירה המיוצר מאז 1936, הראשון שיוצר באופן תעשייתי בארץ ישראל. לצד הבירה האלכוהולית ישנה גם "נשר מאלט", בירה שחורה לא אלכוהולית.

היסטוריה
בשנת 1934 החל ז'אק שפירא בהקמת מבשלת בירה "נשר", במימון משפחת רוטשילד, חברת פיק"א וחברה בנקאית מפריז בראשותו של גסטון דרייפוס, שהקימו את "Palestine Brewery Ltd" או בשמה העברי "תעשיית בירה א"י בע"מ". המבשלה הוקמה בראשון לציון בסמוך ליקב שגם הוא היה בשליטת משפחת רוטשילד. שיווק הבירה מהמפעל החל בינואר 1936. המבשלה ייצרה תחילה בירה בסגנון פילזנר, ומאחר ששתיית בירה לא הייתה פופולרית ביישוב היהודי, הוחלט לייצר גם משקה מאלט, בירה שחורה לא-אלכוהולית, בשם "נשר מאלט", שייוצר במפעל נוסף שהוקם בתל אביב.

מנהל המבשלה והברומייסטר הראשון שלה היה פרץ הירשברוך, שנענה לפניית גסטון דרייפוס להקים ולנהל אותה ועלה לארץ ישראל. הירשברוך היה מהנדס מכונות וכימיה יליד פולין, עם ניסיון של כ-30 שנה בייצור בירה בגרמניה.

השוק העיקרי של המבשלה היה חיילי הצבא הבריטי בארץ ישראל, הירשברוך אף נסע ב-1939 לאנגליה במטרה לרכוש ציוד לייצור בירה בסגנון הבריטי מסוג "אייל" ו"סטאוט". בעקבות העלייה מגרמניה ופרוץ מלחמת העולם השנייה גבר הביקוש לבירה. מספר החיילים ששהו בארץ ישראל גדל והמפעל ייצא את תוצרתו לחיילי הצבא הבריטי בהודו ובמזרח הרחוק. בשנת 1940 נרכש מפעל הבירה "כביר" שהיה בהקמה בבת ים במטרה לעמוד בביקוש. באותה שנה ייצר המפעל כבר חמישה מותגים: "נשר", "גולדסטאר", "סרביס ברנד בראון", "נשר מאלט" ו"משקמר". בשנות המלחמה היה "גולדסטאר" למותג הפופולרי ביותר של החברה. מספר העובדים של המבשלה הגיעה לכ-200.

אחרי סיום המלחמה ירד הביקוש לבירה, המפעל בראשון לציון התמקד בייצור המותגים: "נשר" ו"גולדסטאר", והמפעל בבת-ים בייצור "נשר מאלט". בסוף 1961 נסגר המפעל בראשון לציון והועבר לבת ים, לאחר שנבנה בו אגף חדש. שטח המבשלה בראשון לציון נמכר לאגודת הכורמים, לצורך הרחבת יקב "כרמל מזרחי" שהיה צמוד לה.

בשנת 1953 נחנך מפעל לתת במתחם החברה בבת ים, שפעל תחת חברת בת חדשה בשם "לתתיה נשר בע"מ". באותה שנה גם החלה לפעול המבשלה המתחרה "מבשלת שיכר לאומית" בנתניה, שתי החברות הגיעו להסכם ליצירת קרטל לחלוקת השוק ביניהן כש"נשר" קיבלה שני שלישים מהשוק, ולשיווק משותף של התוצרת. לצורך כך הוקמה חברת שיווק חדשה בשם "חשב"י" ("חברת שיווק בירה ישראלית"). שתי החברות גם פרסמו מדי פעם במשותף. הקרטל קיבל את אישור מועצת ההגבלים העסקיים.

בשנת 1955 הצטרף למבשלה בראשון לציון מנחם ברלינר, מהנדס כימיה עולה חדש מפולין. הוא נשלח לברלין ללימודים אקדמיים בתחום הבירה, והיה בין הישראלים הראשונים שהוכשרו כברומייסטר מקצועי. הוא שימש בתפקיד במשך כשלושים שנה.

בספטמבר 1957 רכש את השליטה במבשלה איש העסקים ויליאם רובינסון, יהודי-אנגלי שהתגורר בשווייץ, זאת לאחר שרכש את המניות שהוחזקו בידי חברת "פיק"א" ובידי "החברה הכלכלית לארץ ישראל". שנה אחר כך החליף רובינסון את גסטון דרייפוס בתפקיד יושב ראש הדירקטוריון.

ב-27 בנובמבר 1963 פתחה החברה את מפעל "בירה הגליל" במגדל העמק. "בירה הגליל" הוקם בסיוע של הלוואה ממשלתית עם ציוד של מבשלה שפורקה בארצות הברית. לפי הסיפורים אולץ רובינסון על ידי שר המסחר והתעשייה פנחס ספיר להקים את המפעל במגדל העמק, במטרה לספק פרנסה למאה משפחות בעיירת־הפיתוח הצעירה, למרות שטען כי אין לו צורך במפעל נוסף. לפיכך חלק מהתוצרת של המבשלה הופנה לייצוא. רובינסון הקים באותה עת גם מפעל לפקקים ומפעל לארגזי פלסטיק במצפה רמון, גם בסיוע ממשלתי ניכר.

בשנת 1965 מוזגה "תעשיית בירה א"י בע"מ" עם "מבשלת שיכר לאומית". בשנת 1985 נרכשה חברת "מבשלת שיכר לאומית" ובירה נשר עמה על ידי "טמפו".

תחת הבעלות של חברת "טמפו" שווק המותג בירה "נשר" כמוצר עממי, המשווק בבקבוקים לשימוש חוזר בנפח 480 מ"ל. מאחר שהיה בה אלכוהול בשיעור נמוך של 3.8% כוהל בנפח, היא הייתה פטורה ממס קנייה והייתה זולה יותר מבירות אחרות.

גרסאות
 בירה "לבנה" עם אלכוהול בשיעור של 3.8% כוהל בנפח
 בירה מאלט "שחורה" ללא אלכוהול
 בירה מאלט "דיאט" שהושקה ב-2004.

בשנת 1972 הושקה גרסה בשם "נשר זהב" - עם אחוז כוהל בנפח גבוה יותר.
פרסום
לאורך השנים הוצמדו לבירה נשר מגוון סיסמאות.
את בירה נשר הלבנה ליוותה הסיסמה "בירה נשר לגבר". סיסמה נוספת, שהפכה לחלק מהסלנג הישראלי, היא "מה הקשר? בירה נשר!".
הפרסום לנשר מאלט יועד בעיקר לילדים ולפיכך הופיע בעיתוני ילדים. סלוגנים מפורסמים היו "בירה מאלט - משקה בריאות - מרווה צמא מפיג לאות", "החבר'ה קוראים לזה בירה שחורה", "הבירה המזינה והמרעננת בעיר", "הטעם המדליק במחיר המצחיק", "הכל מוכן, שימי מאלט על השולחן", "עברתי למאלט כי מאלט עולה מעט".

בשנת 2004, לאחר שנים ארוכות שבהן לא זכה המותג לתמיכה פרסומית, הושק קמפיין פרסומי לבירה "נשר", באמצעות משרד הפרסום "מקאן אריקסון", תחת הסיסמה הוותיקה "מה הקשר? בירה נשר". הקמפיין זכה במקום הראשון בתחרות השיווק והפרסום הבין-לאומית "פרסי אפי".

עיצוב
הלוגו של בירה נשר נשאר כמעט ללא שינוי לאורך כל השנים. בשנת 2011 הוא עבר תהליך של "הצערה", ורוב נוצותיו הלבנות של הנשר שבלוגו נצבעו לשחור.

בשנת 2009 ערכה טמפו בשיתוף עם מכללת שנקר תחרות לעיצוב הבקבוק של בירה נשר מאלט, לכבוד חגיגות 100 שנה לתל אביב. העיצוב הזוכה, של הסטודנט נדב שטריימר, שווק במהדורה מוגבלת.

עקב בלבול שמקורו באנגלית העוף על הלוגו הוא למעשה עיט.

בשנת 2024 שונה עיצוב הנשר פעם נוספת ובין היתר כחלק מכך דמותו יותר מזכירה נשר ולא העיט כבעבר.

ראו גם
מאלט (משקה)

קישורים חיצוניים


הערות שוליים

נשר
קטגוריה:מוצרי טמפו תעשיות בירה
קטגוריה:נשר בתרבות
קטגוריה:טמפו תעשיות בירה