1942 בברית המועצות

1942 בברית המועצות הייתה שנה בה נחגגה השנה ה-25 למהפכת אוקטובר.

ב-22 ביוני 1941 החלה המלחמה בין גרמניה לבין ברית המועצות הידועה ברוסיה כ"מלחמת הפטריוטית הגדולה" ושהייתה חלק של מלחמת העולם השנייה. המלחמה הסתיימה בשנת 1945 בתבוסה מוחצת של גרמניה.
 הנהגה 
 ראש הממשלה – יוסיף סטלין.
 יושב ראש הסובייט העליון של ברית המועצות – מיכאיל קלינין

מעשית, יוסיף סטלין בתפקיד המזכיר של המפלגה הבולשביקית והחל ממאי 1941 בתפקיד ראש הממשלה, מרכז בידיו את השלטון במדינה.

 אירועים בולטים 
 ינואר – תחילת העברת אזרחי ברית המועצות לעבודה בתחומי גרמניה. בסך הכול במהלך המלחמה הועברו לעבודות בגרמניה כ-5 מיליון אזרחי ברית המועצות.
 1 בינואר – ברית המועצות חתמה ביחד עם עוד 25 מדינות "הצהרת 26" בלונדון. מסמך זה סיים את הקמתה של ברית מדינות נגד גרמניה והיה בסיס להקמת ארגון האומות המאוחדות בהמשך.
שמאל|ממוזער|180px|לנינגרד הנצורה
 7 בינואר – תחילת מבצע שמטרתו הייתה לפרוץ את המצור על לנינגרד. למרות שהמבצע לא הצליח, הוא תרם לכך שכוחות הוורמאכט לא יכלו להמשיך בלחץ על מגני העיר.
 8 בינואר – תחילת קרבות באזור העיר רז'ב. הקרבות הסתיימו רק ב-31 במרץ 1943. במהלך הקרבות נהרגו מעל מיליון חיילים סובייטים.
 29 בינואר חתימת הסכמי ידידות בין ברית המועצות, בריטניה ואיראן
 24 בפברואר – אניית המעפילים סטרומה, אשר נשאה על סיפונה כ-760 פליטים יהודים שניסו להימלט מרומניה הפשיסטית שבהנהגת יון אנטונסקו, הוטבעה בים השחור בידי הצוללת הסובייטית "Shch-213". טביעת כל מעפיליה ואנשי צוותה למעט אחד, נחשבת לאסון הגדול בתולדות ההעפלה לארץ ישראל ולאסון הגדול ביותר בהיקפו של טביעת אונייה אזרחית בזמן מלחמת העולם השנייה.
 אפריל – החיים בלנינגרד הנצורה מתחילים להתייצב. מאז תחילת המצור נהרגו כחצי מיליון תושבים, בעיקר מרעב וקור.
 7 באפריל – הקמת הוועד היהודי האנטי-פשיסטי על ידי שלטונות ברית המועצות.
 12 במאי – 25 במאי – קרבות באזור חרקוב. הצבא האדום מובס ומאבד כ-100 אלף חיילים. תבוסת הצבא האדום אפשרה לוורמאכט להתחיל את ההתקדמות לדרום לכיוון סטלינגרד והרי הקווקז.
 20 במאי – למרות ההצלחה הראשונית, כוח שנחת בסוף 1941 בחצי האי קרים הובס. היקף האבדות הגיע לכ-300 אלף חיילים, מהם כ-170 אלף נפלו בשבי.
 26 במאי – אנתוני אידן וויאצ'סלב מולוטוב חתמו על הסכם ברית בין המדינות. ההסכם היה בתוקף עד לשנת 1955.
 30 במאי – הקמת מטה הפרטיזנים המרכזי במוסקבה.
 27 ביוני – יציאה לכיוון מורמנסק של שיירת אוניות PQ-17. שיירה זו לא הצליחה להגיע ליעד ורוב האוניות שהיו בה הוטבעו על ידי הגרמנים.
 28 ביוני – 24 ביולי – מבצע וורונז'-וורושילובגרד. המהלך הסתיים בנסיגה של הכוחות של הצבא האדום מקו ההגנה תוך אבדות קשות.
 3 ביולי – סבסטופול נכבש על ידי כוחות הוורמאכט.
 12 ביולי – מפקד ארמית המחץ מס' 2 שהייתה מכותרת דרומית ללנינגרד אנדריי ולאסוב נפל בשבי. בהמשך הוא שיתף פעולה עם הנאצים בהקמת "ארמיית שחרור רוסיה" שהורכבה מחיילי הצבא האדום שנפלו בשבי גרמני.
 24 ביולי – הוורמאכט נכנס לרוסטוב על דון.
 28 ביולי – הוצאה פקודת מס' 227. לפי הפקודה חל איסור מוחלט לנסיגה מקו הגנה ללא אישור. בהתאם לצו זה החלה הקמת יחידות עונשין בהם שרתו חיילים וקצינים שהואשמו בהתאם לצו.
 11 באוגוסט – בפרוורי רוסטוב על דון הוצאו להורג 27 אלף תושבי העיר, רובם יהודים.
 21 באוגוסט – כוחות הוורמאכט מציבים דגל גרמניה על הר אלברוס – הנקודה הגבוהה ביותר בהרי הקווקז.
שמאל|180px|ממוזער|כוחות הוורמאכט בעיר סטלינגרד
 23 באוגוסט – יחידות וורמאכט הגיעו לשפת הוולגה באזור סטלינגרד.
 18 בספטמבר – הקמת המשמרת הצעירה – ארגון מחתרתי שפעל בשטח שנכבש על ידי הגרמנים עד לתחילת 1943. פרסום דבר קיומו זכה לתהודה רבה וחברי הארגון (שרובם הוצאו להורג על ידי הגרמנים) נהפכו לגיבורי התרבות הסובייטי.
 11 בספטמבר – כוחות הצבא האדום עזבו את העיר נובורוסיסק. שיא התקדמות הגרמנים בפאתי הרי הקווקז לחופי הים השחור.
 25 באוקטובר – 12 בנובמבר – מבצע נלצ'יק-אורדז'וניקידזה. קרבות בפאתי הרי הקווקז. לאור לחימה הגנתית טובה של הצבא האדום לא הצליחו הכוחות הגרמניים לפרוץ את הקווים ולהתקדם לכיוון דרום. התמקדות הוורמאכט באזור פאתי הקווקז נעצרה.
 2 בנובמבר – הקמת ועדה ממלכתית מיוחדת לחקר פשעי הגרמנים בשטחים הכבושים.
 5 בנובמבר – לאחר קרבות קשים הגרמנים כבשו כ-99% מהעיר סטלינגרד.
 19 בנובמבר – קרב סטלינגרד: כוחות סובייטים בפיקודו של הגנרל גיאורגי ז'וקוב פותחים במתקפת הנגד באזור סטלינגרד (מבצע אורנוס).
 23 בנובמבר – הצבא האדום השלים את כיתור יחידות הארמייה ה-6 של הגרמנים באזור סטלינגרד.
 25 בדצמבר – ניסיונות של הוורמאכט לשחרר את הצבא המכותר נכשלו. בתחילת 1943 הכוחות הגרמנים נכנעו.

ללא מועד
 מאי – תחילת ייצור משאיות במפעל בעיר אוליינובסק. המפעל התבסס על הציוד שפונה ממפעל זיל שבמוסקבה.

 נולדו 
 1 בינואר – גנאדי סרפנוב, קוסמונאוט סובייטי (נפטר ב-2005)
 8 בינואר – ויאצ'סלב זודוב, קוסמונאוט סובייטי
 1 בפברואר – לב לשצ'נקו, זמר סובייטי ורוסי
 3 במרץ – ולדימיר קובליונוק, קוסמונאוט סובייטי
 11 באפריל – אנטולי ברזובוי, קוסמונאוט סובייטי (נפטר ב-2014)
 14 באפריל – ולנטין לבדב, קוסמונאוט סובייטי
 27 באפריל – ואלרי פוליאקוב, קוסמונאוט סובייטי
 29 באפריל – גלינה קולקובה ספורטאית סובייטית זכתה ב-8 מדליות אולימפיות (מהן 4 זהב)
 4 במאי – אנטולי וסילייב, במאי סובייטי ורוסי
 13 במאי – ולדימיר דז'ניבקוב, קוסמונאוט סובייטי
 10 ביולי – פיוטר קלימוק, קוסמונאוט סובייטי
 17 באוגוסט – מוסלים מגומאייב, זמר סובייטי ממוצא אזרי (נפטר ב-2008)
 25 באוגוסט – מרגריטה טרכובה, שחקנית סובייטית ורוסית
 30 בדצמבר – ולדימיר בוקובסקי, מתנגד למשטר הסובייטי (נפטר ב-2019)

 נפטרו 
שמאל|ממוזער|120px|מיכאל פוקין
 6 בינואר – אלכסנדר בליאייב, סופר סובייטי (נולד ב-1895)
 28 ביוני – יאנקה קופלה, משורר ומחזאי סובייטי ממוצא בלארוסי (נולד ב-1893)
 22 באוגוסט – מיכאל פוקין, רקדן וכוריאוגרף רוסי (נולד ב-1880)
 8 באוקטובר – סרגיי צ'פליגין, פיזיקאי רוסי וסובייטי (נולד ב-1869)
 23 בדצמבר – קונסטנטין באלמונט, משורר רוסי, (נולד ב-1867)

 קישורים חיצוניים 

*