דרוהיצ'ין

דרוהיצ'ין (בפולנית: Drohiczyn, ביידיש: דרוהיטשין) היא עיירה עתיקה במחוז סמיאטיץ' בפרובינציית פודלסיה שבפולין על גדת נהר הבוג ובה 2,086 תושבים (נכון לשנת 2006).

היסטוריה
בדרוהיצ'ין נתגלו שרידי יישוב נאוליתי, וכן משרפות וקברים מתקופת הברזל.

דרוהיצ'ין הייתה נתיב סחר בין אוקראינה ופולין, ובמאה ה-13 הייתה חלק מארץ בשם "ברסטיה", בנסיכות גאליץ'-וולין.
היא עברה לשליטת מזוביה בשנת 1238, כשהיא הייתה עוד מדינה בפני עצמה, לפני שאוחדה עם ממלכת פולין. בשנת 1253, הנסיך דניאל מגליציה הוכתר על ידי הארכיבישוף בדרוהיצ'ין כמלך הראשון של כל רוּס (בלטינית: רוּסיאי).

מ-1443 דרוהיצ'ין הייתה בתחום ליטאי וב-1569, באיחוד לובלין, היא הועברה לפולין. 

העיירה זכתה לזכויות עיר ב-1498 על ידי אלכסנדר יגיילו. מ-1520 עד לשנת 1795 היא שימשה כבירת חבל פודלסקיה. בשנת 1795 עברה לשליטת פרוסיה. משנת 1807 עד 1916 הייתה חלק מהאימפריה הרוסית, בשנת 1916 נכבשה על ידי הגרמנים וב-1918 דרוהיצ'ין חזרה להיות תחת חסות הרפובליקה הפולנית השנייה. בין מלחמות העולם נמנו בעיירה כ-800 יהודים, כשני שלישים מתושביה.

בשנים 1939 ו-1940, כאשר פולין נכבשה על ידי גרמניה הנאצית וברית המועצות, הפכה דרוהיצ'ין לעיירת גבול בין המדינות. הסובייטים בזזו את העיירה, הרסו את הכנסיות הקתוליות והאורתודוקסיות בה, וגירשו מספר מתושביה לסיביר. באביב 1940, השלטונות הסובייטים הורו להשמיד את כל המבנים שבמרחק של 800 מטרים מנהר הבוג.

עם כיבוש העיירה בידי הגרמנים במבצע ברברוסה, ביצעו אלו מעשי שוד ורצח ביהודיה, והטילו עליהם גזירות שונות. באפריל 1942 רוכזו יהודי העיירה בגטו מגודר שהוקם במספר בתים רעועים בה, והועסקו בקבורת רבבות יהודים שנרצחו באזור בתעלות נגד טנקים. ב-2 בנובמבר 1942 בוצעה בגטו סלקציה, בה נרצחו הזקנים והתשושים, והיתר שולחו לגטו סמיאטיץ', וממנו לטרבלינקה.

ב-1991 העיירה נהפכה למקום מושבו של "הדיוקסיה הקתולית של דרוהיצ'ין" כחלק מה"ארכידיוקסיה הקתולית של ביאליסטוק".

קישורים חיצוניים


 ספר זיכרון ליהודי דרוהיצ'ין





230px|ממוזער|מבני הדיוקסיה בדרוהיצ'ין

קטגוריה:פודלסיה: יישובים
קטגוריה:פודלסיה: עיירות יהודיות
קטגוריה:גטאות בפולין
קטגוריה:יישובים שהוקמו במאה ה-15