פונוטקטיקה

פונוטקטיקה (מיוונית: φωνή (פוֹנֶה) – צליל, τάξις (טאקסיס) – סדר) הוא תת-תחום בפונולוגיה, העוסק בחוקי צירוף הגאים בשפה – בתוך ההברות ובמילים. בשפה מסוימת, לא כל צירוף פונמות הוא אפשרי. קיימות מגבלות פונוטקטיות הקובעות אילו פונמות יכולות להימצא בתחילת הברה או מילה, אילו מהן יכולות לסיים הברה או מילה, ואילו פונמות יכולות להימצא בשכנות או צמידות זו עם זו. תחום אחר של הפונולוגיה הוא הפונמיקה או פונמטיקה, העוסק באופן היווצרות הפונמות.

המגבלות הפונוטקטיות הן אופייניות לכל שפה ושפה. לדוגמה, ביפנית לא קיימת אפשרות לצרור עיצורים כמו /st/. באנגלית המודרנית אסורים צרורות הגאים כ-/kn/ או /gn/ בראש מילה (לא מדובר באותיות הללו, כי אם בהגאים). לעומת זאת, הייתה אפשרות כזאת באנגלית הקדומה ובאנגלית האמצעית, ואפשרות זו קיימת בשפות גרמנית והולנדית. התחלה של מילה מסוימת בצירוף /zv/ אפשרית ברוסית, אך לא באנגלית.

לימוד שפה מסוימת כולל את לימוד המגבלות הפונוטקטיות שלה. להברות יש מבנה מקטעי פנימי, שחלקיו הם:
תחילת ההברה (לא חובה) (Onset) – כוללת עיצור אחד או יותר
יחידת חריזה (חובה) (Rhyme) – מורכבת מגרעין וזנב ההברה
גרעין ההברה (Nucleus) – תנועה (כמו במילים האנגליות lamb ו־copper) או לפעמים עיצור הברתי (כמו בהברה השנייה במילים האנגליות lesson, bottle ו־schism).
זנב ההברה (Coda) – עיצור או עיצורים שלאחר הגרעין.
ההתחלה והזנב יכולים להיות ריקים, ואז ההברה היא חד-תנועתית. במקרים אחרים, הגרעין הוא עיצור הברתי. המגבלות הפונוטקטיות מתייחסות לחלקים אלה של ההברות.
הברה יכולה להיות פתוחה או סגורה.
הברה פתוחה – מורכבת מתחילה + גרעין או מגרעין בלבד, ללא זנב. למשל בעברית: המילים "לא", "מי" ו"תא".
הברה סגורה – הברה שיש בה זנב. למשל, באנגלית: green – CCVC; eggs – VCC; and – VCC; ham – CVC (כאשר C מייצגת עיצור, ו־V מייצגת תנועה).

באנגלית
ההברה (והמילה) האנגלית twelfths /twɛlfθs/ מחולקת לתחילה [tw], גרעין [ɛ] וזנב [lfθs] ולפיכך יכולים לייצג אותה כ־ (כאשר C מייצגת עיצור, ו־V מייצגת תנועה). על בסיס תיאור זה יכולים לקבוע כללים לפיהם יצוגי פונמות יכולים למלא דפוס זה. אנגלית, למשל, מאפשרת לכל היותר שלשה עיצורים בתחילת ההברה או המילה, אולם בקרב המילים הילידיות ובמבטאים סטנדרטיים, הפונמות בתחילה תלת-עיצורית מוגבלות על ידי כללים פונוטקטיים מסוימים. למשל בהיגוי המילה blue התנועה הייתה צריכה להיות זהה לזו מ-cue, בערך [iw]. ברוב הניבים של האנגלית, [iw] הפך [juː]. תאורטית היה צריך להיווצר [bljuː]. אולם הצרור [blj] מנוגד לכללים הפונוטקטיים לתחילות תלת-עיצוריות באנגלית. לפיכך הצטמצם ההיגוי ל-[bluː] על ידי השמטת ה-[j].

אנגלית מאפשרת צרור פותח של עד שלושה עיצורים, וצרור סוגר של ארבעה – .

בספרדית
בספרדית בתחילת ההברה ייתכן צרור של עד שני עיצורים בלבד. גם בזנב ההברה ייתכן צרור של עד שני עיצורים.
הצורות ההברתיות  בעלי פונוטקטיקה פשוטה מאפיינים מעל 98% מהמילים. מהסיבה הזאת מילים שמתחילות באות s וכוללות רצף עיצורים (למשל המילה Spain) יכתבו ויהגו בספרדית עם האות E בתחילת המילה (España). תופעה זו נפוצה בקרב דוברי ספרדית שמדברים אנגלית, ואומרים מילים כמו Eschool או Estreet.

בעברית
הצורות ההברתיות מסוג  שכיחות בעברית. תחילה הברתית /tl/ אפשרית, בשונה מאנגלית: "טלאי" ו"תלולית". לעולם אין הצליל הסותם הסדקי [ʔ] המסומן ב"א" בסוף הברה.  הוא המבנה המרבי בעברית.

צרורות העיצורים [ʃf] ו־[ʃv] בתחילת ההברה קיימים בעברית הישראלית – למשל בהיגוי המילים "שביתה" ו"שפיטה" – משום שהניקוד שווא נע הפך בהשפעת ההגייה האשכנזית לאפס תנועה. לעומת זאת, צרורות העיצורים /lv/ ו־/nv/ אינם מקובלים בתחילת ההברה. לכן מבטאים ביניהם [e̞], המפרק את הצרור ([e̞] מסומן על ידי הניקוד שווא נע), כמו ב"לביבה" וב"נביטה". אין בעברית צרור של עיצורים סותמים שווים בבסיס חיתוכם בתוך הברה אחת. במילה "יָרַקְתְּ" (גוף שני נקבה), "רַקְתְּ" ניתן להיגוי ללא פירוק צרור העיצורים האחרונים. אך במילה "יָרַדְתְּ" (גוף שני נקבה), הצרור "רַדְתְּ" אינו תואם את הכלל הפונוטקטי והוא מפורק על ידי e – [jä-rä-det] (אם הייתה ההבחנה בדגושות ורפויות נשמרת בשפה המדוברת, אז מילים מסוג זה היו קלות להיגוי – יָרַדְֿתְּ [jʌɾäðt]). כללי הפונוטקטיקה מיושמים גם לגבי מילים שאולות משפות זרות: בעברית המדוברת (בדומה לערבית) מתקשים להגות את צרורות העיצורים בסוף שמות כמו Lincoln, Stern, Film, Chelm, בגלל הפרת הכללים הפונוטקטיים שלה, ואז יש מבטאים אותן כ־Lincolen, ʃteren, Filim ו־Helem, בהתאמה.

כללים פונוטקטיים בכמה שפות
רצפי צלילים אפשריים ובלתי אפשריים
בכל שפה ישנם כללים הקובעים אילו צלילים יכולים להימצא זה אחרי זה. באנגלית, לדוגמה:
 העיצור /h/ עומד תמיד לפני תנועה ולא אחריה.
 אחרי /ŋ/ יכולות לבוא רק תנועות קצרות (/ɪ/, /æ/, /ʌ/, /ɒ/).

צרורות מרביים של עיצורים בהברה
כללי הצרורות האפשריים של עיצורים שונים משפה לשפה. האפשרויות מגוונות: מאי אפשרות לשום צרור עיצורים ועד לצרור של מעל שלושה עיצורים. הכללים מושפעים גם על ידי גורמים כמו מיקום העיצורים במילה או בהברה ואיזה סוג של עיצורים נצמדים זה אחר זה.
 הוואית – קיימות רק הברות פתוחות, אין צירופים של עיצורים זה אחר זה.
 יפנית – גם כן אין צרורות עיצורים בתוך אותה הברה. אפשריים רצפי עיצורים זה אחרי זה רק בהברות שונות ורק אם הם זהים, למשל, הוק-קאי-דו. או אם העיצור הסופי בהברה הוא /n/ כמו ב"הונדה". /n/ הוא גם העיצור היחיד היכול להופיע בסוף הברה.
 סינית – אין צרורות עיצורים באותה ההברה. בסוף הברה מותרים הצלילים /n/, וגם /ŋ/ ו־|ɻ].
 קוריאנית, טורקית ופולה  – אין צרור עיצורים באותה הברה.
 תאילנדית – מותרים צרורות של שני עיצורים באותה הברה. בסוף הברה יכולים להופיע העיצורים /m/, /n/, /ŋ/, /p/, /t/ ו־/k/ בלבד.
 צרפתית – צרור העיצורים המרבי המותר באותה הברה כולל שלושה עיצורים. אמנם צרור של שלושה עיצורים הוא נדיר. יכול להופיע בהתחלת הברה, ומספר הצירופים המותרים מוגבל. מותרים, למשל, הצרורות /stR/ (לדוגמה, strident – צורם) ו-/skR/ (לדוגמה, scruter – לבדוק, לחקור, לבחון) אולם אין צרור /pms/ למשל. קיימות הגבלות גם לגבי צירופים של שני עיצורים בתחילת ההברה. מקובלים צרורות כמו /ps/  (psychologie), /pR/ (prendre – לקחת), /tR/ (traire – לחלוב), /pl/ (plaire – למצוא חן), אבל לא מקובלים /ml/, /bm/, /ms/, /rs/ או /jl/. בסוף ההברה מותרים צרורות מסוימים בני שני עיצורים.
 אנגלית – צרורות העיצורים המרביים בתחילת ההברה ובסופה כוללים שלושה עיצורים, אבל הדוגמאות הן נדירות: sprint (מרוץ קצר ומהיר), strength (כוח). אין אפשרות לצירופי עיצורים כמו /fs/, /spm/ או /ps/. הצרור /gz/ אפשרי רק בפנים מילה (exhaust – מיצה, סחט, התיש) או בסוף מילה (legs – רגליים, גפיים תחתונות).
 הונגרית – גם בהונגרית הצרור המרבי של עיצורים מורכב באופן יוצא דופן משלושה עיצורים, בתנאי שעיצור הראשון יהיה [s], השני יהיה [p], [t] או [k] והשלישי יהיה [r]. בהברות נפרדות יכולים להופיע גם רצפי ארבעה עיצורים, במילים זרות כמו absztrakt. רצפי תנועות בהברות נפרדות יכולים להגיע גם לשש תנועות: fiaiéiért (עבור... של בניו).
גרמנית ונורווגית – ניתן למצוא בסוף מילים גם צרורות בני חמישה עיצורים: Herbsts (של הסתיו – יחסת שייכות של Herbst). skjelmskt (בבדיחותא).

הכללים הנוגעים לצרורות עיצורים יכולים להשתנות במהלך ההיסטוריה של שפה. למשל בהונגרית עתיקה שני עיצורים בתחילת מילה היו לא מקובלים, כפי שרואים בהשאלות העתיקות משפות סלאביות – "דבור" שהפך ל"אודוואר" – חצר; דוגמה מרומנית – plăcintă שהפך ל־palacsinta (בלינצ'ס); דוגמה מלטינית – schola שהפך ל־iskola – בית ספר. במילים שהושאלו יותר מאוחר, לעומת זאת, נשארו צרור העיצורים ההתחלתי.

טיבו של גרעין ההברה
בשפות אחדות, כמו הונגרית, הגרעין של ההברה יכול להיות אך ורק תנועה. בשפות אחרות יכול להיות או תנועה או דיפתונג, אם כי קיימת מחלוקת אם החלק של הדיפתונג הקרוי חצי-תנועה או חצי-עיצור הוא באמת כך או שהוא עיצור ממש. שפות כאלה הן רומנית, ספרדית (bueno – טוב) או צרפתית (traduire – לתרגם).

ישנן שפות שבהן עיצורים מסוימים (במיוחד /r/, /l/, /n/ ו־/m/) יכולים להיות גרעין של הברה. בצ'כית, לדוגמה, Brno, ובשפות שבדיאסיסטם הסלאבי הדרומי-מרכזי: vrt – גן, bicikl – אופניים, או באנגלית - העיצורים ההברתיים: bottle (בקבוק); button (כפתור).

ראו גם
 רשימת עיצורים

 לקריאה נוספת 
 אשר לאופר, מבוא לבלשנות' 4-5, האוניברסיטה הפתוחה, 1981, עמ' 17–29
 George Yule The Study of Language, sixth edition, Cambridge University Press, 2017
 Bussmann, Hadumod (coord.), Dictionary of Language and Linguistics, Londra – New York, Routledge, 1998,
(לקסיקון השפה והבלשנות) 
 Crystal, David, A Dictionary of Linguistics and Phonetics, VIth edition, Blackwell Publishing,
(לקסיקון לבלשנות ופונטיקה) 2008, 
 Kálmán, László şi Trón, Viktor, Bevezetés a nyelvtudományba második bővített kiadás, Budapesta, Tinta, 2007 (מבוא לבלשנות), 
 Halvor Eifring, Rolf Theil, Linguistics for Students of Asian and African LanguagesOslo University, 2005 (בלשנות ללומדי שפות אסיאתיות ואפריקאיות
 A. Jászó Anna (szerk.) A magyar nyelv könyve. 8. kiadás. Budapest: Trezor. 2007. 
 Maurice Grevisse, André Goosse, Le bon usage. Grammaire française(השימוש הנכון בשפה. דקדוק צרפתי), ed XIV-, Bruxelles, De Boeck Université, 2007,
 Dubois, Jean et al., Dictionnaire de linguistique Larousse-Bordas/VUEF, Paris 2002 (לקסיקון לבלשנות),

קישורים חיצוניים

 פרקים במורפולוגיה עברית - לפי ספריה של אורה (רודריג) שוורצוולד, האוניברסיטה הפתוחה, 2002, יחידות 1–12
 מבוא לבלשנות - לפי ספריו של רפאל ניר, האוניברסיטה הפתוחה, 1989
 קורס מבוא לבלשנות מאת כריסטיאן גילבו- Phonologie - Structure syllabique
 Guilbault, Christian, Introduction à la linguistiqueSimon Fraser University Burnaby (Canada), 2005 (מבוא לבלשנות)

 הפונטיקה והיגוי הצרפתית עבור דוברי פינית
Jean-Michel Kalmbach - La Phonétique et la prononciation du français pour apprenants finnophones2011-2017 Kielten laitos, Jyväskylän yliopisto
 Kattán-Ibarra, Juan and Pountain, Christopher J. Modern Spanish Grammar. A practical guideed II. London / New York, Routledge, [2003''(https://hillcrest-webmaster.squarespace.com/s/Modern-Spanish-Grammar-WB.pdf דקדוק מודרני של השפה הספרדית. מדריך שימושי],
 דקדוק קרואטי
Barić, Eugenija et al., Hrvatska gramatika ed II revised Školska knjiga,Zagreb 1997, 

הערות שוליים

קטגוריה:פונולוגיה
קטגוריה:עברית