יוקר המחיה

במשך הזמן, משתקפים השינויים ביוקר המחיה במדד המחירים לצרכן (הקרוי לעיתים "מדד יוקר המחיה"). עלייה מתמשכת במדד המחירים לצרכן קרויה אינפלציה, וירידה מתמשכת קרויה דפלציה.

מדדי יוקר המחיה משמשים לרוב כדי להשוות את עלות ההוצאות הנדרשת לשם שמירה על רמת חיים מסוימת באזורים גאוגרפיים שונים. את ההבדלים הגאוגרפיים ביוקר המחיה ניתן למדוד במונחים של השוואת שיעורי שווי כוח הקנייה במדינות או בערים שונות בעולם. השוואה מצומצמת בתחום זה נעשית במדד ביג מק, המשווה את מחירו של כריך המבורגר "ביג מק" ברשת "מקדונלד'ס" במדינות שונות.

יוקר המחיה גבוה יותר במדינות מפותחות מאשר בשווקים מתעוררים, ואף יותר בהשוואה למדינות מתפתחות. לדוגמה, במדינה נחשלת כגון סומליה ניתן לרכוש בעשרה דולרים כמות סחורות ושירותים אשר גדולה במידה ניכרת מזו שניתן לרכוש באותו הסכום במדינה מפותחת כגון ארצות הברית, אם כי טיב הסחורות וזמינותן ירודים בהתאמה.

 מדידת יוקר מחיה 
יוקר המחיה נמדד בהשוואה למספר משתנים, בעיקר רמת המחירים והתמ"ג לנפש, המבטא את העושר של כלל תושבי המדינה. אם מחירים במדינה מסוימת גבוהים מהממוצע, אולם גם ההון שבידי התושבים גבוהים במידה דומה - מעשית פירוש הדבר הוא שיוקר המחיה מתאזן ואינו נחשב כגבוה.

על פי הספרות המחקרית, קיים מתאם חיובי בין תמ"ג לנפש לבין רמת המחירים.

המדד המשולב של רמת המחירים וכוח-קנייה מכונה PPP, ונמדד על ידי הלשכות המרכזיות לסטטיסטיקה במדינות השונות, ומרוכזים על ידי ארגונים שונים דוגמת ה-OECD, במדידות המשוות בין מחיריהם של למעלה מ-3,000 מוצרים ושירותים שונים בכל מדינה.

גורמים שונים מקשים על השוואה מדויקת בין המדינות השונות, וביניהם שינויים בשער החליפין ושינויים בסיווג מוצרים ושירותים לקטגוריות שונות בין המדינות השונות.

ארגון המזון והחקלאות מקיים מדידה בינלאומית של עלות מוצרי המזון, לפי שיטה אחידה החל משנות ה־90. במדידות הארגון הגיעו מחירי המזון לשיאם ביולי 2011 וסוף שנת 2021.

 יוקר המחיה במדינות ה-OECD 
אם משווים בין רמת המחירים לבין התמ"ג לנפש, ישנו מתאם יחסי בין הגורמים, כך שמדינות עם רמת מחירים גבוהה לרוב מתאפיינות גם בתמ"ג גבוה לנפש. בקרב מדינות ה-OECD פערי מחיר מתאזנים בדרך כלל בין החברות השונות בארגון, כאשר מבצעים את ההשוואה לתמ"ג לנפש. מספר מדינות החברות בארגון מעט חורגות מהשוואה זו.

על פי גישת מדידת יוקר המחיה על פי השוואה זו, מדינות בהן התמ"ג לנפש גבוה ביחס לרמת המחירים הן כאלו בהן יוקר המחיה נמוך, כאשר בין חברות ה-OECD לשנת 2017 בולטות בין מדינות אלו לוקסמבורג, אירלנד וליטא, ובולטות במידה פתוחה שאר מרבית מדינות מזרח אירופה החברות בארגון, להן תל"ג לנפש נמוך מהממוצע, אולם רמת מחירים נמוכה עוד יותר.

בין חברות הארגון בהן התמ"ג לנפש נמוך ביחס לרמת המחירים, להן ניתן לייחס יוקר המחיה גבוה, בולטות יחסית איסלנד וישראל, ובמידה פחותה גם ניו זילנד ומדינות סקנדינביה.

 בישראל 
בהשוואת רמת המחירים בין ישראל לארגון ה-OECD, נכון לשנת 2024 ישראל מדורגת כמדינה השלישית הכי יקרה מבין מדינות ה-OECD. אם משקללים את התמ"ג וכוח הקנייה של הישראלים היא יכולה להחשב למדינה היקרה ביותר מבין המדינות המפותחות. רמת התמ"ג לנפש של ישראל עומדת על 92% מהממוצע במדינות ה-OECD. שווי כוח קנייה של ישראל (מדד ה-PPP) מצביע על כך שכוח הקנייה של האזרח הישראלי נמוך יחסית למדינות אחרות, בעיקר בשל יוקר המחיה. סל הצריכה הישראלי הוא השלישי הכי יקר ממדינות ה-OECD והוא התייקר ב-40% משנת 2009. על פי דו"ח העוני של לתת, בשנת 2025 חל גידול של 5.5% באומדן עלות המחיה המינימלית לנפש ועליה של 10% בעלות המחיה הנורמטיבית המייצגת את עלות המחיה הסטנדרטית של מעמד הביניים.

במדד אחר שפורסם בשנת 2020 על ידי המגזין CEOWORLD, ישראל דורגה במקום השמיני ברשימת המדינות היקרות ביותר בעולם למחיה. גם במדד שפורסם בשנה זו במגזין Business דורגה ישראל במקום השמיני בעולם בדירוג יוקר המחיה

עוד טרם הצטרפותה של ישראל ל-OECD, נמדד יוקר המחיה במדינה בהשוואה למדינות החברים בארגון. מאז שנת 2007 ועד שנת 2017 התייקר מדד המחירים בהשוואה ל-OECD ב-36.4% (בעת שהתל"ג לנפש עלה ב-17.6%, והשכר הממוצע הריאלי עלה ב-8.9%), כאשר לאורך 11 שנים אלו בולטות במיוחד 3 קפיצות ביוקר המחיה, בשנים 2008 (עלייה של 15.9% בהשוואה ל-OECD), שנת 2013 (עלייה של 9.9%) ושנת 2017 (עלייה של 6.2%).
שנהרמת המחירים בישראל (OECD = 100)200788200810220091002010104201110520121012013111201411320151122016113201712020181212019128202013220211362022138 (הגבוה בעולם)

מדידת המחירים בענפים השונים במדינות ה-OECD מתבצעת מדי כמה שנים, ומשקללת את רמת המחירים במונחי כוח קנייה (כלומר, בשקלול תמ"ג לנפש). הטבלה מעודכנת בהתאם למדידה של שנת 2017.
השוואה ל-OECD, ממוצע הארגון = 100ענף בישראל20142017טבק, משקאות אלכהוליים וסמים145150דיור, מים, חשמל, גפ"מ ודלקים123148ריהוט, ציוד ואחזקת בית134121תחבורה130122מסעדות ובתי מלון129139מזון והמשקאות לא-אלכהוליים125137בריאות119131תרבות ובידור116121תקשורת9077ביגוד והנעלה103121חינוך94112

משנת 2020 העולם נמצא במשבר כלכלי בעקבות משבר הקורונה ששיבש את שרשראות ההספקה ופגע בהתנהלות המשקים בעולם. במהלך 2021 בארצות הברית נרשמה אינפלציה שנתית של 7%, בבריטניה 5.4% ובגרמניה 5.3%. בשנה זו בישראל האינפלציה עמדה על כ-2.8%. בין אוקטובר 2020 לאוקטובר 2021 שיעור האינפלציה בישראל עמד על כ-2.4% בעוד שיעור חציון ה־OECD עמד על כ-4.2%.

 יוקר המחיה בענף הדיור 
בישראל, רכישת דירה ממוצעת דורשת כ-12 שנות שכר. לפי דו"ח של מרכז טאוב, מספר שנות העבודה הנדרשות לרכישת דירה עלה מ-7.8 שנים בשנת 1998 ל-12.1 שנים בשנת 2016.

מחקר שערכו פרופ' דני בן-שחר פרופ' סטוארט גבריאל וד"ר אליאור כהן הראה כי חלה עלייה חדה של 89 אחוז בממוצע מספר החודשים הנדרשים לרכישת דירה נורמטיבית בישראל משנת 2003 עד שנת 2022: מ-93 חודשים ב-2003 ל-176 חודשים ב-2022.

על פי דו"ח הנדל"ן לשנת 2022 של חברת דלויט, מבין מדינות ה-OECD ישראל מדורגת בין חמש המדינות שבהן הכי קשה לרכוש דירה.

בשנת 2024 מחירי הדירות התיקרו ב-6.7% בשנה זו. מדד שכר הדירה של הלמ"ס עלה בין 2021 לאוגוסט 2024 ב-14.4%. בשנים 2022–2023 עלה שכר הדירה בערים הגדולות בשיעור ממוצע של 6%. בין אוגוסט 2022 לאוגוסט 2023 עלו מחירי השכירות בכ-13% בממוצע. על פי מדד הנשיגות, בין השנים 2022–2023, כ-11.7% ממשקי הבית בישראל איבדו את היכולת לרכוש דירה, נוכח העלייה בריבית ובמחירי הדירות. על פי נתוני הלמ"ס הלשכה נכון לסוף 2023, עבור 77% ממשקי הבית בישראל דירה אינה בת השגה, לעומת 65.4% ב-2019.

יוקר המחיה בענף המזון
יוקר המחיה החל לתת אותותיו בתחום המזון בענף הפירות בראשית 2010 כאשר מחירם של הפירות השונים הגיע לרמה של 10 ש"ח ומעלה לק"ג בודד. יש הטוענים כי אחד הגורמים לעליית מחירים זו הוא כישלון בניית מיזם השוק הסיטונאי החדש במתחם מסובים, עקב התנגדות רשתות השיווק אשר קיבלו רישיון כסיטונאיות ולא הסכימו להקמת שוק שיתחרה בצורה ישירה במרכזים הלוגיסטיים שלהן, והפעילו לחצים על הממשלה לא לבנות את השוק בטענה שהוא לא יכול לתת שירות לרשתות הגדולות עקב גודלו הקטן וההיקף המצומצם של הסחורה שתימכר בו.

נכון לשנת 2024 יוקר המחיה בישראל הוא הגבוה מבין מדינות ה־OECD. מחירי המזון בארץ הם השניים בגובהם בין המדינות המפותחות, וגבוהים ב-52% מהממוצע.

בדו"ח מבקר המדינה שפורסם בנובמבר 2024 כותב מבקר המדינה כי מדינת ישראל מתאפיינת בריכוזיות גבוהה בתחום המזון ומביע ביקורת על תפקוד הממשלה בנושא.

להלן פירוט רמת המחירים בענף המזון בישראל בהשוואה ב-OECD במונחי כוח קנייה (כלומר, בשקלול תמ"ג לנפש). נתוני הטבלה משנת 2014.

ההשוואה אינה מלאה, מכיוון שמוצרי המזון במדינות השונות נבדלים באיכות המזון, והשוואת המחירים עשויה להיות מושפעת משינויים בשערי החליפין. בנוסף, ההשוואה משקללת את הממוצע לכל תת-ענף מבין מוצרים שונים השייכים לאותה קטגוריה, או ממוצע של מוצרים זהים שנמצאים בנקודות מכירה שונות, כך שייתכן מצב בו קבוצת מוצרים יקרה יותר בממוצע, אולם בתוך הקבוצה פריטים שונים או נקודות מכירה מסוימים זולים מה-OECD.

מבין תת-הענפים, רמת המחירים גבוהה בעיקר בענפים בהם מתקיים פיקוח ממשלתי הדוק ומתבצע ניהול מכסות, כמו משקי החלב והביצים.
השוואה ל-OECD, ממוצע הארגון = 100תת-ענף בישראל20142017חלב, גבינה וביצים167179משקאות אלכוהוליים168155מזון אחר143166שמנים143143לחם ודגנים136154משקאות קלים137149בשר122143דגים110124ירקות ופירות9296

הגורמים והסיבות ליוקר המחיה בענף המזון בישראל

המזון בישראל יקר באופן יחסי למדינות בעולם. בין הגורמים ליוקר המחיה העדר תחרות, וריכוזיות גבוהה ביחס לעולם. רבים מהמוצרים הבסיסיים הנמכרים ברשתות המזון משווקים על ידי מונופולים ואוליגופולים, להם יכולת לשמר את רמת המחירים הגבוהה.

בישראל ישנן עשר חברות ששולטות בכ-70% מכלל מכירות המזון והצריכה, שישה יצרני מזון גדולים (תנובה, אסם, שטראוס, קוקה קולה ישראל, נטו ויוניליוור), שני יבואנים גדולים (דיפלומט ושסטוביץ) ושתי חברות טואלטיקה (סנו וחוגלה). לאלו יכולת רבה להשפיע באופן מהותי על גובה המחירים בענף המזון, בגלל שהן מספקות סל נרחב של מוצרים ומותגים מובילים לרשתות השיווק. לאורך שנים, הן רכשו עוד ועוד חברות כך שברבים ממוצרי המזון הבסיסיים קיים מונופול או לכל היותר שניים עד שלושה יצרנים.

למרות כמה רפורמות שקידמו ממשלות ישראל מאז תחילת המאה ה-21 להגברת התחרות בענף המזון, חלק ניכר ממחירי המזון לא ירדו ואילו הרווחיות של אותם ספקי מזון גדולים עלתה בהתמדה. השליטה המוחלטת של אותם ספקי מזון במדפי רשתות השיווק, מבוססת על כך שהם מייצרים או מייבאים סל מוצרי מזון נרחב ומחזיקים במספר רב של מותגים חזקים, שחלקם מהווים מונופול ולרבים מהם נתח שוק משמעותי. הספקים רכשו במשך השנים חברות מתחרות וצברו כוח רב, המתורגם לתלות גבוהה של רשתות השיווק בהם, מגבילה את "כוח המיקוח" של הקמעונאים וכן חוסמת מתחרים - יצרני ויבואני מזון קטנים ממדפי הסופרמרקטים.

סיבה נוספת ליוקר המחיה בשוק המזון בישראל הוא המע"מ. השוק מגלגל כ-40–50 מיליארד שקל בשנה כלומר, המע"מ הנגבה הוא בסביבות כ-7 מיליארד שקל. לפי נתוני האיחוד האירופי, שיעור המע"מ על מזון בישראל גבוה ב-7% עד 9% ממדינות ה-OECD. המע"מ בסך 17% על המזון (למעט פירות וירקות) הוא מהגבוהים בעולם - מקום שישי מתוך כ-40 מדינות.

קיימים מספר חסמים בשוק המזון בישראל שתורמים ליוקר המחיה בענף המזון:

מכסות ייצור – בחלק ממוצרי המזון השוק הישראלי מגדיר ליצרן את הכמות שייצר ואת המחיר בו ימכור את מוצרים. למעשה מדובר בהגבלת התחרות בין היצרנים המקומיים ויצירתו של קרטל ייצור מקומי במודע. ענפי החלב והביצים הם השרידים האחרונים מתקופות בהן ענף המזון כולו תוכנן על ידי הממשלה לכל אורך שרשרת הייצור. הגבלת הייצור המקומי לבדה אינה אפקטיבית ללא חסימת ייבוא. לכן המדינה מונעת ייבוא באמצעות מכסי מגן.
מכסי מגן – מדינת ישראל מטילה מכסי מגן שיכולים להגיע עד מאות אחוזים. המכס נועד למנוע ייבוא מוצרי מזון זולים לישראל ולחייב את הצרכן המקומי לקנות תוצרת מקומית יקרה. גם כאשר מעניקה המדינה מכסות ייבוא בפטור ממכס מדובר לרוב על כמות מצומצמת שאין בה בכדי להשביע את הביקוש המקומי. מעבר לכך, מדובר בדרך כלל על מעט זוכים במכסות אלו וממילא נוצרת ריכוזיות במקטע הייבוא, שמעלה את יוקר המחיה בכך שהיא גורפת לכיס היבואן את רוב הורדת המכס. זאת לעומת יבוא חופשי ללא מכסים, בו יבואנים רשאים לקום ולהתחרות, ובכך התועלת מתגלגלת לצרכן.
תקינה – בתחום המזון ישנן חובות תקינה רבות המקשות על ייבוא מזון לארץ. החל מהחוק להגנת הצומח המשמש בעיקר להגנה על תוצרת מקומית מפני תחרות (ולא בהכרח מפני מחלות ומזיקים) וכלה בשירותי בריאות המזון המונעים ו/או מייקרים ייבוא מוצרי מזון לישראל בסבך בירוקרטי המקשה על היבוא המסודר.

 ניסיונות לפתור את יוקר המחיה 
לאחר המחאה החברתית בישראל בשנת 2011, שהתמקדה בעיקר ביוקר המחיה, במשך מספר שנים הנושא היה על סדר היום הציבורי ובוצעו מספר מהלכי חקיקה או רפורמה במטרה לשפר את הנושא.
 רפורמות בתחום הדיור - תחום הדיור היה אחד הנושאים המרכזיים במחאת 2011, ובעשור שלאחריה שרי אוצר הציעו מספר מתווים במטרה להקל על יוקר המחיה בתחום הדיור. אף על פי כן, נכון לתחילת 2022 מחירי הדיור ממשיכים לעלות. מחירי הדיור עלו בהתמדה מאז שנת 2008, זאת למרות ניסיונות של ממשלת ישראל לרסן עלייה זו. במרוצת השנים עלו מספר ניסיונות לטפל בכך: מע"מ אפס, מחיר למשתכן, מחיר מופחת, מחיר מטרה, דירה בהנחה, תמ"א 38 ופינוי בינוי.
 הגברת התחרות בתחום התקשורת הסלולרית - החלה בסוף שנת 2011, ובתוך זמן קצר הביאה לירידה ממוצעת של למעלה מ-50% בעלות התקשורת הסלולרית.
 הסכם שמיים פתוחים - ההסכם בין ישראל לאיחוד האירופי נחתם בשנת 2013 ואפשר את כניסתן של חברות לואו קוסט רבות להפעלת טיסות בישראל.
 חוק המזון - נכנס לתוקף בשנת 2015 לאחר שנחקק כתוצאה מוועדת קדמי שהוקמה במחאה החברתית של 2011, ובו מספר סעיפים שמטרתם להוריד את יוקר המחיה. בדיקה שבוצעה לאחר 5 השנים הראשונות של החוק, הראתה כי החוק אמנם חסך עלויות לרשתות המזון, אולם בפועל לא גולגל החיסכון לצרכנים, אלא הגדיל את הרווח של הרשתות.
 רפורמת ה"ביוש" – נכנסה לתוקף בשנת 2018. משרד הכלכלה כפה הצבת שילוט ברשתות למיניהן. בכל מדף, בצמוד לכתריסר מותגים, נכתב מה המחיר הממוצע, במדינות נבחרות. היא הובילה להורדת מחירים במוצרים שנבחרו ואף בכמה מאלה שלא הוצגו. הרפורמה פקעה במהלך המשבר הפוליטי בישראל.
 רפורמת הייבוא – אושרה בשנת 2021. הסרת חסמים ביבוא כמו התרה של כניסת מוצרים לישראל תותר אם הוא בעל תו תקן אירופי או אמריקאי גם אם הם חסרי תו תקן ישראלי.
 רפורמת החקלאות – אושרה בשנת 2022. כללה הקלה על יבוא ביצים, פירות וירקות יחד עם שינויים נוספים כמו שינוי במבנה פיקוח המחירים על הביצים.

בשנת 2021 המגזין The Economist קבע כי תל אביב היא העיר היקרה בעולם.

מענק עבודה ונקודת זיכוי

ב-9 בפברואר 2022 פרסם משרד האוצר תוכנית להפחתת יוקר המחיה. במסגרת התוכנית נכללו כמה צעדים כגון: נקודת זיכוי ממס הכנסה לכל הורה לילדים בגילאים 6–12 והגדלת מענק עבודה לעובדים בשכר נמוך.

ב-3 במרץ 2023 ממשלת ישראל אישרה את הצעת החוק של שר האוצר בצלאל סמוטריץ׳ להענקת נקודת זיכוי נוספת במס להורים לילדים בגילאים 6 עד 17 והשוואת מענק העבודה של אבות עובדים לזה של אמהות עובדות.

כמו כן, במסגרת תוכנית מענק עבודה רשות המיסים מעניקה כ-4000 ש"ח בממוצע לשנה לעובדים העונים על הדרישות לקבלת מענק זה. ישנה המלצה להגיש תביעה למענק הכנסה עד חודש מאי 2023, כדי לזכות בתשלום הראשון של המענק כבר ב-15 ביולי 2023.

הורדת מכסים

במסגרת התוכנית להפחתת יוקר המחיה שפרסם משרד האוצר ב-2022 הוצע לבטל את המכסים על מגוון מוצרי מזון, כגון, בשר בקר, דגי ים, רטבים, עוגות וקמח. כמו כן, הוצע להרחיב את המכסות הפטורות כדי שיחולקו במחיר מינימום לצרכן בשמן זית, ביצים ודבש. בפברואר 2022 הודיע השר סמוטריץ' על ביטול המכסים בתחום המזון ובמוצרים טכנולוגיים שהוחל בתקופת הממשלה הקודמת.

 ראו גם 
שווי כוח קנייה
מדד המחירים לצרכן
רמת חיים
שכר ריאלי
מחאת האוהלים (2011)

 קישורים חיצוניים 

מילקי ייקח חולצות זולות, דצמבר 2018, אורי כץ, פורום קהלת
נתונים על יוקר המחיה בישראל בהשוואה למדינות המפותחות, 2018, מרכז המחקר והמידע של הכנסת
מדדי מחירים - הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה


 אתר OECD

הערות שוליים

קטגוריה:מקרו-כלכלה