פנחס להב

פנחס (פינייה) להב (1921 – 22 בינואר 1992) היה דובר צה"ל במלחמת יום הכיפורים, קצין אספקה ראשי וקצין תחזוקה ראשי הראשון, בדרגת תת-אלוף.

ביוגרפיה
להב נולד למשה ושרה הלברשטאט בפולין. עלה לארץ ישראל ב-1938, לאחר שסיים את לימודיו התיכוניים. הוא החל ללמוד בטכניון, אולם עם פרוץ מלחמת העולם השנייה וניתוק הקשר עם הוריו, שנותרו בפולין (ונספו בשואה), נותר ללא מקור מחייה ועל כן עזב את לימודיו והתגייס ב-1940 למשטרת היישובים העבריים, שם שירת עד 1943.

בהמשך התנדב לצבא הבריטי ונשאר באירופה בתום המלחמה לסייע בהעלאת ניצולי השואה במסגרת המוסד לעלייה ב'.

להב שב לארץ ישראל ב-1947. במלחמת העצמאות שירת בפלוגת הסיור של חטיבת קרייתי. לאחר המלחמה נותר בשירות הקבע ושירת תחילה כמ"פ מפקדה בבית הספר לחי"ר. בהמשך שירת בתפקידי מטה והדרכה, בהם מפקד קורס קציני אפסנאות. ב-1957 מונה לקצין אפסנאות של חטיבה 7 ושירת תחת דוד אלעזר, שמינה אותו ב-1962 לשליש גייסות השריון. בתפקיד זה הוא עסק בבניית תדמית חיובית לשירות בשריון. אחרי לימודים במכללה הבין-זרועית לפיקוד ולמטה מונה ב-1964 על ידי אלעזר לקצין שלישות של פיקוד הצפון. בתפקיד זה היה עסוק בקשרים של צה"ל עם המערכת האזרחית. תקופת שירותו התאפיינה באירועים ביטחוניים רבים במסגרת מלחמת ההתשה בצפון.

ב-1970 קודם לדרגת אלוף-משנה ומונה לראש מחלקת פרט באגף כוח האדם. מתוקף תפקידו היה חבר בוועדה לחלוקת עיטורים בצה"ל.

דובר צה"ל
באוגוסט 1972 מונה לדובר צה"ל, ובפברואר 1973 הוענק לו דרגת תת-אלוף. היה דובר צה"ל במהלך מלחמת יום הכיפורים. על תפקודו במלחמה ואמינות דיווחיו נמתחה ביקורת ציבורית. ועדה שהוקמה לאחר המלחמה לבחון את תפקוד דובר צה"ל במלחמה, בהרכב ד"ר ירמיהו יובל, דוד פדהצור ואלוף-משנה (מיל.) נחמן קרני קבעה שהעומס על דובר צה"ל היה כבד ולא היה גורם מסייע להסברה, שחוסר האמינות נבע מהפער בין ציפיות להתגשמותן ושהצהרות של ראש הממשלה, שר הביטחון והרמטכ"ל הרחיבו את פער האמינות.

לאחר המלחמה, בנובמבר 1973, ביקש שר הביטחון משה דיין להדיח את דובר צה"ל והתפשר על מינוי תת-אלוף אהרון אבנון כממונה על ההסברה שאליו יוכפף דובר צה"ל. לאחר זמן לא רב הודיע להב על התפטרותו, ובינואר 1974 הוחלף להב על ידי אפרים פורן, אבנון התפטר ומשרת הממונה על ההסברה בוטלה. הרמטכ"ל, דוד אלעזר, טען שההחלפה אינה נובעת מכישלון של להב, אלא מהווה יישום של לקחי המלחמה. בחודשים הראשונים נשא להב בשתיקה את ההאשמות שהוטחו בו. באפריל 1974 הוא התראיין וטען שהפרסומים של מחלקתו היו אמת ושהוא לא יכול להיות אחראי לפרסומים של אחרים.

שנים מאוחרות
במרץ 1974 מונה לקצין אספקה ראשי, ולאחר הקמת חיל התחזוקה בנובמבר 1975 נתמנה למפקדו הראשון.

השתחרר מצה"ל באוגוסט 1976 והמשיך לשמש במילואים כעוזר ראש אגף האפסנאות. לאחר שחרורו שימש מנהל שירותי עיריית תל אביב-יפו מספטמבר 1976, ובתפקידו זה יזם חלוקת פרסים לעובדים מצטיינים. לקראת סוף שנות השמונים עבר לכהן כמנהל החברות העירוניות ומתוקף תפקידו זה היה מנהל בפועל של הספארי ברמת גן במשך שמונה חודשים עד פברואר 1988.

במקביל לעבודתו היה פעיל בספורט. באוגוסט 1977 הוא נכלל ברשימת הפועל תל אביב בבחירות להתאחדות לכדורגל. להב היה חבר איגוד הכדורסל בישראל ומאוקטובר 1977 עד אפריל 1979 היה יו"ר מחלקת הכדורסל של אגודת הפועל תל אביב. הוא חזר לתפקיד יו"ר מחלקת הכדורסל של הפועל תל אביב בשנים 1984-1986 והתמודד עם גרעון כספי של הקבוצה.

פנחס להב נפטר בינואר 1992. הותיר אחריו את רעייתו פנינה לבית מדהלה (נפטרה ב-2009), הבן מוסי ושני נכדים.

קישורים חיצוניים


 פנחס להב באתר אט"ל


הערות שוליים

קטגוריה:ישראלים ילידי פולין
קטגוריה:אנשי העלייה החמישית
קטגוריה:לוחמי ההגנה
קטגוריה:פעילי ההעפלה
קטגוריה:תתי-אלופים בצה"ל
קטגוריה:דוברי צה"ל
קטגוריה:קציני לוגיסטיקה ראשיים
קטגוריה:אנשי משטרת היישובים העבריים
קטגוריה:מתנדבי היישוב לצבא הבריטי
קטגוריה:עסקני כדורסל ישראלים
קטגוריה:אישים הקבורים בבית הקברות קריית שאול
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1921
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-1992