סלווה נקארה

סלווה נקארה-חדאד (בערבית: سلوى نقارة-حداد; נולדה ב-2 בפברואר 1959) היא שחקנית תיאטרון קולנוע וטלוויזיה ערביה-ישראלית, זוכת פרס לנדאו.

ביוגרפיה
סלווה נקארה נולדה וגדלה בחיפה. התחנכה בתיכון הנוצרי-אורתודוקסי הערבי שבעיר הולדתה. דודה הוא עורך הדין ואיש הציבור חנא נקארה.

נקארה היא בוגרת בית צבי – בית הספר הגבוה לאמנויות הבמה, רמת גן, בו למדה משנת 1977 עד 1980. נקארה הייתה במשך שנים רבות יועצת האמנותית וחברת הנהלת תיאטרון אל-מידאן.

 קריירה 

 קריירה בתיאטרון 
נקארה החלה את הקריירה ב, בהצגות: "הם" ו"החוצה" בבימוי ג'וזף צ'ייקין בשנים 1981–1983. אחר כך עברה לתיאטרון חיפה, שם שיחקה בתפקיד הראשי במחזה "פלסטינית" מאת יהושע סובול, בבימוי גדליה בסר, בשנת 1985. היא שיחקה בתפקידים ראשיים בתיאטרון זה במשך שבע שנים, בשנים 1983–1989. בין השאר במחזה "סינדרום ירושלים" מאת סובול, בבימוי בסר. בשנות ה-90 שיחקה בחיפה בהצגות: "בית קפה של ירח אוגוסט", בבימוי רוני ניניו. "בדרך אל החתולים", "העלמה והמוות", בבימוי נולה צ'לטון.

ב-1987 שימשה שופטת בפסטיבל עכו.

במרץ 1993 שיחקה בהצגת יחיד במסגרת פסטיבל תיאטרונטו, "האבן הראשונה" מאת מרים יחיל וקס ובבימוי מכרם ח'ורי. שעלתה גם בפסטיבל עכו בסוף אותה שנה.

נקארה הייתה מעורבת בתיאטרון אלמידאן מאז הקמתו ב-1994, שם שיחקה, בשנים 1999–2005, בהצגות "בית ברנרדה אלבה" מאת לורקה, "ביבר הזכוכית" מאת טנסי ויליאמס ובבימוי מוניר בכרי, "אי העיזים" מאת אגו בוטה ובבימוי מאזן ג'טאס, "אנרכיסט מפוקפק" מאת דריו פו.

בשנות ה-2000 הייתה שחקנית קבועה בתיאטרון אנסמבל הרצליה, שם שיחקה בהצגה אנטיגונה, בבימוי גדליה בסר, בשנת 2002 ובהצגה איפיגניה באאוליס בבימוי יוסי יזרעאלי בשנת 2009. וב-2011 שיחקה במחזה " המשרתות" בבימוי יעל קרמסקי.

בשנת 2002 שיחקה ב"הבימה" במחזה "פרגודים" מאת ז'אן ז'נה בבימוי אופירה הניג.

בשנת 2006 שיחקה בהצגות של תיאטרון אל-קאסבה, רמאללה, "רוחות" מאת הנריק איבסן בבימוי קאמל באשה ו"הסערה" מאת שיקספיר בבימוי עמוס מוקדי.

בשנת 2007 שיחקה בהצגות "קפוצ'ינו ברמאללה" מאת סועאד עאמרי בבימוי נולה צ'לטון. בתיאטרון אלמידאן "דרך הררית" מאת בבימוי אורנה עקאד. ו"גשם שחור" בימוי אופירה הניג, שעלתה במסגרת פסטיבל ישראל.

בשנת 2008 שיחקה בהצגות תיאטרון אלמידאן, "כאב אהבה" מאת ובבימוי סאמח חיג'אזי. ו"סיפור סתיו" בבימוי ניזאר זועבי. בשנת 2009 שיחקה בהצגות "המסיק" בבימוי מוניר בכרי ו"הדירה" בבימוי מיכאל רונן.

בשנת 2011 שיחקה בתיאטרון חיפה במחזה "איש ואישה אחת", בבימוי אופירה הניג.

בשנת 2013 השתתפה במחזה "זוז, אתה מסתיר לי את השמש", בבימוי אופירה הניג. הפקה בינלאומית שחברו לה ארבעה תיאטראות אירופיים והופיעה גם בגרמניה ובשווייץ.

בשנת 2014 שיחקה ב"רוח ים" בתיאטרון חיפה, בבימוי אופירה הניג.

בשנת 2017 שיחקה במחזה "שקולים" מאת יהושע סובול, בתיאטרון הקאמרי, בבימוי אלון טיראן.

 קריירה בטלוויזיה 
בשנות ה-90 השתתפה במספר פרקים של הסדרה "רחוב סומסום".

ב-1992 השתתפה בהפקת ענק של ערוץ 4 הבריטי, מיני-סדרה בשם "הגדודים הגדולים" ("The Big Battalions") שהופקה בתקציב כולל של עשרה מיליון דולר בשלוש יבשות. הסדרה עוקבת אחר חייהן של שלוש משפחות, נוצרית, מוסלמית ויהודית - על פני חמש מדינות, בריטניה, אתיופיה, ערב הסעודית, ירדן וישראל. העלילה המפותלת והמסובבת מקשרת בין כל הגורלות של הנפשות הפועלות.. הסדרה צולמה בישראל ובלונדון והשתתפו בה גם טוביה צפיר ויואב צפיר.

ב-2004 שיחקה בדרמה "מכתוב", בבימוי אבי מוסל, סיפורו של קצין משטרה דרוזי, שמנסה לפענח את תעלומת הרצח של אשה

בשנים 2007–2012 (שלוש עונות) שיחקה בסדרה "עבודה ערבית" בבימוי רוני ניניו, ששודרה בשידורי קשת בערוץ 2. הסדרה זכתה בשורה של פרסים, בהם פרס האקדמיה לטלוויזיה לסדרה הקומית הטובה לשנת 2011.

ב-2019 כיכבה בסדרה "מונא" ששדורה בערוץ כאן 11, בתפקיד אמא של מונא.

ב-2023 כיכבה בסדרה "מדרסה" ששדורה בערוץ כאן חינוכית, בתפקיד אמא של אימאן, המורה בבית ספר דו לשוני יהודי - ערבי בירושלים.

ב-2025 גילמה את אמל מנסור, בסדרת המתח יאפא של כאן 11. 

 קריירה בקולנוע 
 "גשר צר מאד" (1985), בבימוי ניסים דיין. משחקה בסרט הזה זיכה אותה בתואר שחקנית השנה 1985.
 "נאדיה" (1986), בבימוי אמנון רובינשטיין.
 "חצוצרה בואדי" (2002), בבימוי לינה וסלבה צ'פלין.
 "נגטיב" (2005), בבימוי לנה טוראל. דרמה בת 50 דקות שזכתה בציון לשבח בפסטיבל הסרטים חיפה 2006 בקטגוריית סרטי הדרמות.
 "בחודש התשיעי" (2002), בבימוי עלי נסאר.
 "ג'נקשן 48" (2016), בבימוי אודי אלוני..
 "Inshallah Walad" (2023), בבימוי אמג'ד אל-ראשיד.
 "העתיד" (2023), בבימוי נעם קפלן.

פרסים והוקרה
ב-2013 זכתה בפרס לנדאו.
 קישורים חיצוניים 

  - כתבת פרופיל
 הילה אהרון בריק, ריאיון: 5 המלצות של סלווה נקארה, באתר הבמה, 7 ביולי 2011

הערות שוליים

קטגוריה:ערביות נוצריות ישראליות
קטגוריה:ערבים נוצרים ישראלים
קטגוריה:בוגרי בית ספר אורתודוקסי ערבי
קטגוריה:בוגרות בית צבי
קטגוריה:בוגרי בית צבי
קטגוריה:שחקניות קולנוע וטלוויזיה ישראליות
קטגוריה:שחקניות תיאטרון ישראליות
קטגוריה:שחקני תיאטרון ישראלים
קטגוריה:שחקניות ערביות ישראליות
קטגוריה:שחקניות ישראליות
קטגוריה:שחקנים ערבים ישראלים
קטגוריה:זוכות פרס לנדאו לאמנויות הבמה
קטגוריה:זוכי פרס לנדאו לאמנויות הבמה
קטגוריה:חיפה: אישים
קטגוריה:בוגרות בית ספר אורתודוקסי ערבי
קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה ישראלים
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1959
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1959