הלל זקס

הרב הלל זקס (ט"ו בשבט ה'תרצ"א, פברואר 1931 – כ"ב בטבת ה'תשע"ה, 13 בינואר 2015) היה ראש ישיבת חברון וראש ישיבת כנסת הגדולה במודיעין עילית. סבו מצד אמו היה החפץ חיים.

ביוגרפיה
נולד בראדין לרב מנחם מנדל יוסף זקס ולפייגא, בתו של החפץ חיים. בזמן לידתו הייתה אימו בסכנה והגיעו לבקרה בבית החולים החפץ חיים יחד עם הרב חיים עוזר גרודזנסקי. נקרא על שם אבי סבתו, הרב הלל שניידר. לסנדקאות בבריתו כובד הרב חנוך העניך אייגש (בעל ה'מרחשת') ובברכות כובד הרב ברוך בער ליבוביץ ראש ישיבת קמניץ בעל הברכת שמואל. בגיל 8, בעקבות פלישת הצבא האדום לפולין, עברה משפחתו לאיישישוק, ולאחר מכן ל. לאחר קבלת אשרת כניסה לארצות הברית חצתה משפחתו את ברית המועצות לאורכה ומשם עברה ליפן ולארצות הברית. בהגיעו לאמריקה בגיל 9 למד אצל הרב משה פיינשטיין בישיבת תפארת ירושלים, לאחר מכן אצל הרב ראובן גרוזובסקי בישיבת בית מדרש עליון ובישיבת לייקווד בראשות הרב אהרן קוטלר. את שני האחרונים החשיב לרבותיו המובהקים. הוא למד בחברותא עם הרב שניאור קוטלר כעשר שנים וכחמש שנים עם הרב שמואל קמינצקי.

בשנות ה-50 נישא לאסתר ליבא חברוני, בתו של ראש ישיבת חברון הרב אברהם משה חברוני לאחר שהרב אהרון קוטלר הציע את השידוך לרב חברוני באחד מביקוריו בארץ. לאחר נישואיו התגורר בארצות הברית. בשנת 1960 עלה לישראל. היה הרב הראשון של היישוב מעלה עמוס. לאחר מכן התיישב בשכונת גאולה בירושלים, סמוך לישיבת חברון. מאוחר יותר התמנה לר"מ בישיבה ולאחר מכן לראש ישיבה לצד ראשי הישיבה הרב שמחה זיסל ברוידא והרב אברהם פרבשטיין.

 ישיבת כנסת הגדולה 
בשנת תשנ"ו בעקבות סכסוכים פנימיים שהתגלעו בין ראשי ישיבת חברון, פרש מתפקידו בישיבת חברון וייסד עם קבוצה מתלמידי הישיבה את ישיבת כנסת הגדולה במודיעין עילית, המכונה על שמו, "ר' הלל" (הוא התגורר בקארווילה בתוך מתחם הישיבה). אך המשיך למסור שיעור כללי ('שיעור פתיחה') בישיבה בכל תחילת 'זמן' עד לשנת תשס"ח 2008. לאחר מכן, עד כשנתיים קודם פטירתו היה מגיע בעשרת ימי תשובה לישיבת חברון למסור שיחה קודם יום כיפור.

בישיבתו היה מוסר למעלה משלושים שיחות שבועיות, ביניהם שני שיעורים כלליים בסוגיות הנלמדות בישיבה, שיעור בספר חפץ חיים, שיעור בספר מסילת ישרים, שיעור בספר דרך ה', שיעור בין קבלת שבת למעריב, שיחה בסעודה שלישית, שיעור במלוה מלכה, ושיעור חומש. בנוסף, היה מוסר במועדים שיעורים כמו בחול המועד, ובימות החנוכה בכל יום לפני הדלקת נרות, שיעורי החנוכה נשאו אופי יותר למדני והתעסקו בעיקר בסוגיות החנוכה ופחות בענייני מחשבה.

לאחר פטירתו ממלא את מקומו בראשות הישיבה בנו, הרב יצחק זאב זקס.

בשנת תשע"ג פתח בסמוך לישיבה הגדולה את ישיבת כנסת הגדולה לצעירים, והעמיד בראשה את הרב מרדכי ברגמן, נכדו (נשוי לבת חתנו הרב חיים מן) ובוגר הישיבה. וכעבור כמה שנים נפתח אף תלמוד תורה לבני תלמידי הישיבה.

בישיבה מושם דגש מיוחד על לימוד ספרי ברכת שמואל והרמח"ל.

 דרכו בלימוד 
שיטתו בלימוד היא מקורית ויצירתית, מבוססת בעיקר על שיטתו של רבי חיים הלוי סולובייצ'יק מבריסק, וכפי שהובנה על ידי תלמידו רבי ברוך בר ליבוביץ ראש ישיבת קמניץ, שאותו הגדיר כרבו על ידי תלמידיו (רבי ראובן ורבי אהרן) וספריו. בנוסף התבסס גם במידת מה על דרכו של רבי אברהם ישעיהו קרליץ בעל החזון איש. ואף היה בקשרים קרובים עם גדולי תלמידיו.

 דרכו והשקפתו 
הרב זקס ראה בספרי הגר"א והרמח"ל את התשתית להשקפתו התאולוגית. כמו כן ראה את עצמו ממשיך דרכם של סבו החפץ חיים ורבו רבי אהרן קוטלר. היה מרבה ללמד את ספרי הרמח"ל ובייחוד את הספרים מסילת ישרים ודרך השם, כמו כן היה מרבה לצטט מכתבי רבי ברוך בר ליבוביץ שאף אותו ראה כאב רוחני.

הרב זקס ביקש ליצור משנה מקורית והיה ביקורתי באופן קיצוני ביחס להשקפות ולנורמות המקובלות בעולם היהודי בכלל ובמגזר החרדי בפרט (הרב זקס היה מיודד עם הרב גדליה נדל, והיה אחד מהמעטים שהספידו אותוהספדו מופיע בספר "מילי דהספידא ודברי הערכה" עמ' נה). הרב זקס החזיק בעמדות מקוריות וקיצוניות במגוון תחומים. בין היתר התנגד לשימוש במילים שחודשו בעברית המודרנית, התנגד להצבעה בבחירות,גם מצד התנגדותו למדינת ישראל וגם משום שראה בכך מעשה חסר תועלת, שכן "לב מלכים ושרים ביד ה', כחלק מהתנגדותו למדינת ישראל היה צם ביום העצמאות. ראה בביטול העבדות שפל אנושי, והטיף למחיית עמלק "בשמחה ובשנאה" (החזיק בביתו סכין שהוקדשה לקיומה העתידי של מצווה זו, כשהיא נתונה במסגרת לראווה). ישנה שמועה שנמנע מלהצטרף למועצת גדולי התורה אף שהתבקש בכך מהרב שך.

החזיק שראש הישיבה הרוחני הוא צריך לשלוט גם במרחב הגשמי של הישיבה (זהו אחד הרקעים לסכסוך בהנהלת ישיבת חברון), כמו כן החזיק שתלמידי הישיבה ראוי שיגורו בסמיכות לישיבה (ולכן רצה שהבוגרים יבואו לגור בשכונת גבעת מרדכי, אך ראש העיר טדי קולק מנע זאת בבנותו מגדלים שלא היו מותאמים לציבור החרדי מסביב לישיבה). התנגד למושג של קבלת ברכות מרבנים שהתחיל להיות נפוץ במגזר הליטאי בהשפעת החסידים ובני עדות המזרח. כמו כן התנגד להחזקת עיתונים גם חרדיים כמו יתד נאמן והמודיע מפאת הלשון הרע והרכילות שיש בהם לדבריו.

בתקופה שהוציא ידידו מישיבת ליקווד רבי נתן קמנצקי את ספרו Making of a Godol (גידולו של גדול) ויצאו נגדו כמה מגדולי ישראל על גבי כרזות בעיתון יתד נאמן, החזיק את ידיו ועודד את רוחו, ואף הזמינו למסור את השתלשלות העניינים בקעמפ של ישיבתו.

אחד השיחות שאפיינו אותו ביותר הוא ההספד שמסר על הרב שך, ובו הסביר שכאשר נפטר תלמיד חכם וגדול בתורה, אז כל הדור יורד ממדרגתו, ועל זה צריך להיות הבכי, ולא על כך שמעכשיו אין לנו מי שנוכל להתייעץ עמו או לקבל ממנו ברכות.

בצעירותו היה מגדולי התומכים בתנועות התשובה ואף היה ממיסדיהן, אך במשך השנים שינה את השקפתו והפסיק לתמוך בהם, וזאת על פי מאמר חז"ל (בבא מציעא פג עמוד ב) 'יבוא בעל הכרם ויכלה את קוציו'. ואמר שהקב"ה מוציא מקרב עם ישראל את צאצאי הערב רב.

 דרכו בחינוך תלמידיו 
הרב זקס התאפיין בחזון תאולוגי רחב ובשאיפה לגבש משנה סדורה שהתבססה על כתבי הרמח"ל, כמו דעת תבונות, דרך ה ומאמר הגאולה.

הרב נודע בסגנונו הייחודי, אשר שילב שנינות, ביקורת בונה ויכולת להעלות רעיונות מורכבים באופן מרתק. תלמידיו זוכרים את שיעוריו כמרחיבי אופקים ומעוררי השראה, אשר אתגרו תפיסות מקובלות והובילו אותם לבחון את השקפותיהם מחדש. אף שתלמידיו לא הצליחו תמיד לתפוס את מלוא היקפה של משנתו התאולוגית, תרומתו לחיזוק הלימוד והדיון הרוחני נשארה בקרב שומעיו.

מורשתו של הרב זקס ממשיכה לשמש מקור השראה ללימוד ולמחפשי דרך, ומדגיש את החשיבות שבשאיפה להבנה מעמיקה של התאולוגיה והאמונה.

הרב זקס היה מוסר בשבוע כשלושים שיעורים ויותר לבני הקהילה והישיבה, עד שבעצת רופאיו (בערך כשנתיים לפני פטירתו) עקב העומס הגדול החל למסור מספר מועט יותר של שיעורים. היה מוסר שיעור כללי פעמיים בשבוע (בימי שני ושישי). כמו כן מסר שיעורים מיוחדים כל יום מימי החנוכה לפני הדלקת הנרות ובמוצאי יום כיפור כשעה וחצי לאחר צאת הצום.

הרבה לדבר על הצורך לשמור על צורת ולבוש בן תורה, והרבה לעורר על החשיבות והצורך ללכת עם כובע וחליפה בכל יציאה לרחוב.

בשיעוריו ביזה באופן הומוריסטי את מנעמי העולם הזה ואת החכמות החיצוניות לתורה, וחזר והדגיש את החשיבות הרבה של חכמת התורה. כמו כן הרבה לדבר על הצורך בעמל התורה בעבודה אינטנסיבית ועקשנית

וכה דבריו בספרו

 סגנונו האישי 
היה מראשוני בעלי הצדקה בירושלים, ואף הלך יחד עם ידידו בהנהלת ישיבת חברון משגיח הישיבה רבי צבי הירש פאליי, לאסוף כספים עבור חולים שהוצרכו לסכומים נכבדים לצורך הוצאות הרפואה.

ביתו היה פתוח לרווחה לתלמידיו ולשאר אנשים, עוד מתקופת היותו מתגורר ברחוב צפניה בגאולה. כמו כן נהג לשמח את תלמידיו בחתונתם באופן יוצא מן הרגיל.

הרב זקס החזיק בקשר חם עם תלמידיו, ולפני כל יציאה למסע גיוס כספים בחו"ל היה אוסף את בני הישיבה בבית המדרש ומתנה בפניהם את צערו על כך שהוא נאלץ לעזוב אותם ולצאת אל הניכר. בסוכות ובפסח היה מקבל בביתו אלפי תלמידים ובוגרים מרחבי הארץ שהיו עולים להקביל פני רבם.

כמחנך שנקט בשיטת "גדלות האדם", נתן אמון רב בתלמידיו והעניק להם חירות רבה, והיה נמנע מלפקח עליהם ולבקר בפנימיות. היה נוהג בחביבות רבה כלפי תלמידיו, והיה משלב בשיעוריו ובשיחותיו הפרטיות הומור רב. כתוצאה מכך ההווי בישיבה מתאפיין ברצינות משולבת בהומור ושובבות, באופטימיות, ובגאוות יחידה הנובעת מהימנעות מנורמות והשקפות שנתפסות בישיבה כחסרות טעם ובלתי מבוססות.

נפטר בכ"ב בטבת תשע"ה, 13 בינואר 2015.

 ספריו 
לאחר פטירתו הוציא בנו הצעיר (הרב מנחם מנדל יוסף) סדרת ספרים בשם 'הרופא לשבורי לב' (ראשי תיבות "הלל") שם רוכזו שיחותיו שנאמרו בישיבה לאורך השנים על פי סדר פרשיות השבוע ומועדי השנה. הספר מהווה את בסיס ההשקפה בישיבה לבחורים הצעירים שלא זכו לשומעו באופן ישיר. וכן הוציא ספר חפץ חיים עם שיעוריו על העמוד וקראם בשם "מענה לשון". כמו כן הוציא לאור ספר שיעורי רבי הלל על מסכת בבא קמא.

חוברות משיעוריו יצאו לאור ומופצים בין תלמידיו בישיבה.

כחלק מתפיסתו על הצורך של רב ותלמיד בעבודת השם, ושלא לומר דברים שהשומע יכול לטעות ולפרשם בצורה שונה מהנאמר, על פי המשנה באבות פרק א משנה יא 'אבטליון אומר, חכמים, הזהרו בדבריכםכג, שמא תחובו חובת גלות ותגלו למקום מים הרעים, וישתו התלמידים הבאים אחריכם וימותו, ונמצא שם שמים מתחלל'. אין תלמידיו מפיצים דברי תורתו (ואף בספרי הרופא לשבורי לב בעמוד הראשון נאמר שהספר מיועד לשומעי השיעורים בעל פה בלבד), והקלטות משיעוריו ושיחותיו אינם יוצאים מתחומי הישיבה, וגם שם רק אצל תלמידיו המבוהקים.

 חיים אישיים 
היה נשוי לאסתר ליבא (לבית חברוני). ילדיהם:
 הרב יעקב מרדכי מהר נוף.
 הרב צבי הירש.
 הרב יצחק זאב - ממלא מקום אביו בראשות הישיבה, חתנו של רבי צבי רוטברג ראש ישיבת בית מאיר.
 הרב אהרן - ראש כולל בבני ברק.
 הרב ישראל מאיר.
 הרב דוד.
 הרב מנחם מנדל יוסף - עורך ומו"ל כתבי אביו.
 בתו - אשת הרב חיים מן, רב קהילה במודיעין עילית, ראש ישיבת באר התלמוד באלעד ובנו של הרב מרדכי מן.
 מרים - נישאה לרב צבי וילנסקי, ראש ישיבה לבני חו"ל ונכדו של הרב אליהו לופיאן, כיום ראש הישיבה במעלות-תרשיחא.

 מתלמידיו 
 פרופ' שי עקיבא ווזנר - פרופסור למשפטים באוניברסיטת תל אביב
 הרב אברהם סטפנסקי - ראש הישיבה לצעירים "נתיבות יעקב"
 הרב שמואל יעקב בורנשטיין - ראש ישיבת קריית מלך
 הרב מנחם דן מייזלס - ראש ישיבת ראדין
 הרב חזקיהו יוסף מישקובסקי - משגיח ישיבת ארחות תורה
 הרב דוד כהן - ראש ישיבת חברון
 הרב צבי פרצוביץ - ראש ישיבת מיר ברכפלד
 הרב נח פאלי - משגיח ישיבת תורה בתפארתה
 הרב אברהם לויסון - ר"מ בישיבת חברון
 הרב בנימין מאיר כהן - ר"מ בישיבת מאור התורה ולשעבר ר"מ בישיבת כנסת הגדולה
 הרב אברהם סלומון - ר"מ בישיבת כנסת הגדולה
 אבי מימרן - שדרן רדיו חרדי
 מני וקשטוק - יוצר תוכן חרדי

לקריאה נוספת
 קונטרס יתהלל המתהלל', בתוך ישורון, לג, אלול תשע"ה, עמ' ק"מ ואילך

קישורים חיצוניים


 דיון אודותיו בפורום "ספרים וסופרים" באתר בחדרי חרדים
  הספד מפי הרב משה שפירא זצ"ל, לצפייה באתר בינינו

הערות שוליים

קטגוריה:עולים בשנות ה-1950
קטגוריה:ראשי ישיבת חברון כנסת ישראל
קטגוריה:משפחת החפץ חיים
קטגוריה:בוגרי ישיבת לייקווד
קטגוריה:יהודים הקבורים בהר הזיתים: חלקת הנביאים
קטגוריה:מעלה עמוס: אישים
קטגוריה:מודיעין עילית: רבנים
קטגוריה:משפחת חברוני
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1931
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2015