נורית אביב

נורית אביב (נולדה ב-11 במרץ 1945) היא צלמת קולנוע ובמאית החיה בין תל אביב לפריז.

 ביוגרפיה
נורית אביב נולדה בתל אביב להנס חיים פין, אחד מצלמי העיתונות הראשונים שפעלו בארץ, ומגיל צעיר סייעה לאביה במלאכת הצילום.

למדה צילום קולנוע, ב-IDHEC בפריז והייתה לאישה הראשונה שהתקבלה למגמת הצילום. היא הייתה גם האישה הראשונה בצרפת שזכתה להכרה כצלמת מהמכון הלאומי לקולנוע (CNC). כיום היא מלמדת קולנוע בבית הספר סם שפיגל בירושלים וכן בפריז ובמינכן.

נורית אביב ביימה 12 סרטים דוקומנטריים. בלב יצירתה העיסוק בשפה. סרטה "משפה לשפה" שפתח את הטרילוגיה על השפה העברית, זכה בשנת 2004 בפרס הראשון בפסטיבל דוקאביב. בשנת 2008 ערך לה המוזיאון "Jeu De Paume" בפריז תערוכת רטרוספקטיבה. בנובמבר 2015 ערך לה "מרכז פומפידו" בפריז רטרוספקטיבה גדולה, ובה הוקרנו 40 סרטים, ובהם סרטים שצילמה, סרטים שביימה וכמה סרטים של במאיות ובמאים שאביב בחרה להזמין. סרטיה מוצגים באופן קבוע בבתי קולנוע בפריז, ההקרנות מלוות בדיונים שמנחים אנשי רוח מתחומים שונים.

אביב צילמה כמאה סרטים עלילתיים ודוקומנטריים, הראשון שבהם הוא הסרט "שבלול" בבימוי בועז דוידזון. בין הבמאים שאיתם עבדה עמוס גיתאי, אנייס ורדה, רנה אליו, ז'ק דוילון, מיכל בת-אדם ("על חבל דק"). ב-1980 צילמה את "מעגלים של שישבת" ביחד עם גדי דנציג.

ב- 2023 הוקרן בפסטיבל דוקאביב סרטה של היוצרת זהר ברנט "נורית אביב - אישה עם מצלמה" דיוקן קולנועי של נורית אביב.

 סרטים שביימה 
 2020: Yiddish
2018׃ Signer
2015: פואטיקה של המוח
 2013: בשורות
 2011: שפה אחת ודברים אחדים
 2008: לשון קודש, שפת חול
 2004: משפה לשפה
 2004: האלף בית של ברולי בואברה
 2002: אובדן
 2001: אלנבי, קטע
 2000: מילה
 1997: מקום, עבודה
 1992: השבט האירופאי
 1989: כפר קרע, ישראל

קישורים חיצוניים





 עמיה ליבליך, מפגש של שפות, באתר פסיכולוגיה עברית, 19 בפברואר 2012



הערות שוליים

קטגוריה:צלמות קולנוע ישראליות
קטגוריה:במאיות קולנוע ישראליות
קטגוריה:במאי קולנוע ישראלים
קטגוריה:במאיות קולנוע יהודיות צרפתיות
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1945
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1945