דיאטת השלום העולמי

דיאטת השלום העולמי (באנגלית: World Peace Diet) הוא ספר עיון פרי עטו של המוזיקאי ואיש החינוך ויל טאטל, העוסק בקשר בין תזונת הפרט להלכות חייו והסביבה. טאטל טוען בספר כי בחירת המזון של הפרט עלולה להביא לבעיות סביבתיות, בריאותיות וחברתיות. כמו כן מדגיש טאטל את היחס לבעלי חיים בתעשיית המזון, אותו הוא מתאר כאכזרי. טאטל מבקש לתאר בספר סט עקרונות אוניברסליים אשר, לטענתו, שמירה עליהם תביא לאושר ושיפור בחיי הפרט. ראש לעקרונות אלו הימנעות מאכילת מוצרים מהחי ומשימוש במוצרים שמקורם בחיות.

תוכן הספר
לפי טאטל, מורים רוחניים רבים לאורך ההיסטוריה הדגישו את חשיבות היחס שלנו למזון. הוא מציין בין היתר את בודהה ומהווירה, פיתגורס, נביאי התנ"ך, וכן אל אפלטון ואבות הכנסייה, עם זאת לטענתו מסרים אלה הושתקו במשך מאות שנים, והשכחה הזו אינה מקרית – היא מצביעה על פצע תרבותי עמוק.

אוכל איננו רק צורך ביולוגי – הוא סמל מרכזי בתרבות ובחיינו: של אהבה, חגיגה, אבל גם של שליטה, וכן הרגלים של אלימות. הבחירות שאנו עושים סביב אוכל, או שנעשות עבורנו, מעצבות את יכולתנו לקשר אנושי עמוק ולחמלה. המודעות שמתוכה אנו בוחרים מזון משפיעה עלינו רוחנית ותרבותית וקובעת אם נהפוך להיות מגני החיים או מנציחי אכזריות ומוות באופן בלתי מודע.

לפי הספר, בבסיס תודעתנו אנו כמהים לחיבור אותנטי, לחוויה של אמת ושלמות. ההתבוננות במה שאנחנו אוכלים – ובאיך – חושפת רבדים נסתרים בתרבות ובנו. באופן מפתיע, תשומת לב למשהו יומיומי כמו אוכל עשויה להאיר את הדרך לשחרור, לאהבה ולחיים מודעים באמת. 

טאטל מודה שטענה זו, להתייחס לאוכל כאל מפתח רוחני עמוק, עשויה להראות מגוכחת. שהרי אוכל הוא כל כך יומיומי. אבל לטענתו התבוננות עמוקה יותר מגלה תמונה אחרת שכן מזון הוא סמל אוניברסלי לאינטימיות. אנשים רבים מכירים את הדחף להתמזג עם מה שאנחנו אוהבים: זריחה, מנגינה, או אדם אהוב. אבל לטענתו רק באכילה מתקיים באמת איחוד כזה שכן המזון הופך להיות חלק מאיתנו. זהו מעשה של טרנספורמציה: מה שהיה "אחר" הופך ל"אני". כמו אהבה, סליחה או הארה, זו פעולה של פתיחה וקבלה שמרפאת ומאחדת. הכנת מזון היא אמנות הכוללת את כל החושים – ואפילו את הפעילות המנטלית שמעניקה לכל אלה משמעות. היא מקפלת בתוכה זיכרונות, תרבות, זהות. האכילה היא רגע אינטימי עמוק, שבו מתרחש חיבור מלא בין הסובייקט והעולם. 

לכן, תרבויות רבות ראו באכילה פעולה קדושה – טקס של חיבור עם האלוהי, עם הקהילה ועם העצמי. לחם הקודש, סעודות חג, ברכות – כולם מבטאים נקודת השקפה דומה: שמזון הוא לא רק חומר, אלא שער. כשאנחנו אוכלים בלי תשומת לב, זה סימן לאובדן קשר עמוק עם עצמנו ועם החיים. לפי טאוטל ברגע שמבינים את המשמעות הרוחנית של המזון, נפתחת דרך – לא רק לשינוי אישי, אלא לריפוי תרבותי.

 ראו גם 
 הג'ונגל - ספרו של אפטון סינקלר על תנאי העבודה האיומים בתעשיית הבשר של תחילת המאה ה-20, ועל החקיקה בעקבות הספר לרגולציה על המזון ועל תרופות. 
 כל יום הוא טרבלינקה - ספר עיון הטוען כי היחס לבעלי החיים בידי בני האדם שימש כהשראה, כמודל וכהצדקה למעשי אלימות או זוועה שבוצעו כנגד בני אדם.
 שחרור בעלי-החיים (ספר) - ספר עיון מאת הפילוסוף פיטר סינגר העוסק בזכויות בעלי החיים. 
 לאכול בעלי חיים - ספרו הפרו-צמחוני של ג'ונתן ספרן פויר.

קישורים חיצוניים

 תרגום בהתהוות של הספר לעברית


קטגוריה:ספרי 2005
קטגוריה:ספרי עיון
קטגוריה:זכויות בעלי חיים: ספרות