ברונו גנץ

ברונו גנץ (בגרמנית: Bruno Ganz; 22 במרץ 1941 – 16 בפברואר 2019) היה שחקן תיאטרון וקולנוע שווייצרי בינלאומי. מוכר בעיקר בזכות דמות המלאך "דמיאל" שגילם בסרט "מלאכים בשמי ברלין", ודמותו של אדולף היטלר בסרט "הנפילה".

 ביוגרפיה 
גנץ, בנם של מכונאי שווייצרי ואם איטלקיה, החליט להיות שחקן כבר במהלך לימודיו בתיכון. בגיל תשע עשרה שיחק בסרטו הראשון, "האדון עם הכובע השחור" ("Der Herr mit der schwarzen Melone"). חרף התמיכה שקיבל מהשחקן הראשי, גוסטב קנוט (Knuth), הופעתו בסרט זה לא הייתה מוצלחת במיוחד ורק כעבור שנים החלה לנסוק הקריירה הקולנועית שלו. גנץ למד בסטודיו לבמה "Zürcher Bühnenstudio" (כיום בית הספר הגבוה לאמנויות). במקביל עבד כמוכר ספרים והשלים לימודי חובשות בבית ספר של הצבא השווייצרי. ב-1961 שיחק בתפקיד של חובב ג'אז בסרט "Chikita". באותה שנה חלה הופעת הבכורה התיאטרלית שלו, ובמשך כשני עשורים אחר כך התמסר בעיקר לתיאטרון.

את פריצת הדרך שלו כשחקן עשה גנץ בסרט "Sommergäste" ב-1976, שזיכה אותו בהכרה רחבה באירופה ובארצות הברית. ב-1978 שיחק לצד סר לורנס אוליבייה במותחן "הנערים מברזיל", וב-1979 כיכב לצד קלאוס קינסקי בסרט של ורנר הרצוג "Phantom der Nacht". אולם גנץ מוכר כנראה בעיקר בזכות תפקיד המלאך "דמיאל" שגילם ב"מלאכים בשמי ברלין" של הבמאי וים ונדרס. כן שיחק לצד דניס הופר בסרט "הידיד האמריקאי" של ונדרס (עיבוד לרומן "המשחק של ריפלי" של פטרישיה הייסמית'). לאורך השנים עבד עם במאים נודעים נוספים כאריק רוהמר ופרנסיס פורד קופולה.

בשנת 1992 שיחק בסרט הדרמה האוסטרלי "ימים אחרונים שלנו" בבימויה של ג'יליאן ארמסטרונג.

ב-2004 גילם את אדולף היטלר בסרט "Der Untergang" ("הנפילה"), לאחר שהקדיש כארבעה חודשים לחקר התפקיד. ב-2008 הופיע בסרט "נער קריאה" וב"כנופיית באדר מיינהוף", שניהם היו מועמדים לפרס אוסקר בקטגוריות הסרט הטוב ביותר, והסרט הזר הטוב ביותר. בשנה זו גם שיחק בסרט הדרמה היווני "אבק זמן" של הבמאי תיאו אנגלופולוס.

גנץ שימש כקריין בשורה של יצירות מוזיקה קלאסית, כולל היצירה של לואיג'י נונו "Il Canto Sospeso", שהוקלטה עם התזמורת הפילהרמונית של ברלין. ב-2010 נבחר ביחד עם איריס ברבן לנשיאות האקדמיה הגרמנית לקולנוע.

חייו האישיים
נישא ב-1965 לסבין, לה נשאר נשוי עד יום מותו, אף שנפרדו. בנו היחיד התעוור בהיותו בן ארבע שנים. הוא התגורר לסירוגין בעיר הולדתו ציריך, בוונציה ובברלין, יחד עם הצלמת ושותפתו הוותיקה רות ולץ.

גנץ נפטר ב-16 בפברואר 2019 מסרטן המעי הגס, בגיל 77.

פילמוגרפיה

קישורים חיצוניים



הערות שוליים

קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה שווייצרים
קטגוריה:שחקני תיאטרון שווייצרים
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת ציריך לאמנויות
קטגוריה:מעוטרי מסדר הכבוד של הרפובליקה הפדרלית של גרמניה
קטגוריה:שווייצרים ממוצא איטלקי
קטגוריה:שווייצרים שנולדו ב-1941
קטגוריה:שווייצרים שנפטרו ב-2019