אנרי קוריאל

אנרי קוריאל (בצרפתית: Henri Curiel; 13 בספטמבר 1914 – 4 במאי 1978) היה פעיל קומוניסטי יהודי-מצרי ודמות מרכזית בשמאל הרדיקלי העולמי, אשר לאחר גירושו ממצרים קבע את מרכז חייו בצרפת, שם הפך לדמות משפיעה בזירה הבינלאומית. הוא נולד במצרים למשפחה יהודית אמידה ממוצא איטלקי, והקדיש את שנותיו הראשונות לפעילות פוליטית בקהיר, שם עמד בראש "התנועה הדמוקרטית לשחרור לאומי" . תנועה זו היוותה ניסיון משמעותי לאחד את הכוחות המרקסיסטיים במצרים תחת מסגרת אנטי-קולוניאליסטית רחבה, אך פעילותו במדינה נקטעה עם גירושו בשנת 1950.

עם השתקעותו בצרפת, הפך קוריאל לצומת דרכים אסטרטגי עבור תנועות שחרור לאומיות ברחבי העולם. הוא הגיש סיוע לוגיסטי ופוליטי נרחב לחזית לשחרור לאומי של אלג'יריה במהלך מלחמת העצמאות של אלג'יריה, והרחיב את רשת התמיכה שלו, שכונתה "סולידריות", גם למאבקים בדרום אפריקה ובאמריקה הלטינית. במקביל לפעילותו העולמית, היה קוריאל מעורב באופן פעיל במאמצים לכינון שלום במזרח התיכון, כשהוא יוזם ערוצי הידברות מוקדמים בין נציגים ישראלים לפלסטינים וערבים. 

חייו הסוערים באו לקצם ב-4 במאי 1978, כאשר נרצח בפריז. אף על פי שגורם אנונימי שהזדהה בשם "Delta", כינוי המרמז לקומנדו דלתא , חוליית חיסול של הארגון הצבאי החשאי שפעל כנגד עצמאות אלג'יריה. אולם מרבית החוקרים מעריכים כי השם שימש ככיסוי בלבד, וזהותו המדויקת של המתנקש מעולם לא נמצאה. קיימות סברות מתמשכות כי ההתנקשות בוצעה על ידי שכירי חרב שפעלו בשליחות שירותי ביון זרים או קבוצות חמושות אחרות.

 ביוגרפיה 
אנרי קוריאל נולד בקהיר למשפחת קוריאל, משפחה יהודית ממוצא איטלקי. אביו היה בנקאי והמשפחה גרה בבית רחב מידות ברובע זמאלכ בקהיר. בן דודו היה אוג'ניו קוריאל, פיזיקאי ופעיל אנטי-פשיסטי, שנרצח בשנת 1945. אחיו, ראול קוריאל, היה ארכאולוג שהתמחה בנומיסמטיקה.

למשפחת קוריאל הייתה אזרחות איטלקית וב-1935 קיבל אנרי גם אזרחות מצרית. הוא למד בבית ספר נוצרי פרטי בקהיר. על אף זיקתו למצרים, הוא לא שלט בשפה הערבית.

 התנועה הדמוקרטית לשחרור לאומי 
קוריאל היה אחד הקומוניסטים המובילים במצרים. הוא טען כי המשימה הראשונה של קומוניסטים מצריים הייתה לזכות בשחרור לאומי באמצעות חזית לאומית רב-מעמדית. לתפיסתו שחרור מצרים מהאימפריאליזם הבריטי הייתה המשימה הראשונה של התנועה הקומוניסטית המקומית. בשנת 1943 הקים את התנועה הקומוניסטית "התנועה לשחרור לאומי", אשר בשנת 1947 הפכה ל"תנועה הדמוקרטית לשחרור לאומי". חברי DMNL דרשו שבריטניה תעזוב את פלשתינה ובמקביל ניסו להבטיח שההפגנות לא יקבלו אופי אנטישמי. כאשר מפגינים תקפו חנות בבעלות יהודית באל-מנסורה, עמדו אנשי ה-DMNL בפתח החנות והגנו עליה. התנועה משכה אליה מוסלמים וקופטים מהאינטליגנציה וגם ממעמד הפועלים.

קוריאל נעצר פעמים רבות עקב פעילותו הפוליטית ובזמן המלחמה הישראלית-ערבית 1948, הוא ופעילים קומוניסטים נעצרו בגלל תמיכתם בתוכנית החלוקה של האו"ם והואשמו בתמיכה בציונות. בשנת 1950 אולץ להגר ממצרים על ידי שלטונו של המלך פארוק והתיישב בפריז, שם הקים יחד עם גולים יהודים קומוניסטים נוספים שלוחה של DMNL שנקראה "קבוצת רומא".

 קבוצת רומא 
200px|ממוזער|שמאל|קוריאל בצעירותו
קוריאל וקבוצת רומא פעלו לקידום פתרון לא אלים לסכסוך הערבי ישראלי כבר בשנות החמישים. הוא היה בקשר עם המפלגה הקומוניסטית הישראלית וארגן מפגשים בין ישראלים, מצרים וקומוניסטים ממדינות ערב נוספות ועודד תמיכה ישראלית בחזית הלאומית לשחרור אלג'יריה. בשנת 1976 יזם מפגשים בין קומוניסטים ישראלים לבין קומוניסטים פלסטינים, אשר נודעו כ"שיחות פריז". נציגי אש"ף כללו את עיסאם סרטאווי, ובצד הישראלי היו חברי "אנשי המועצה לשלום ישראל-פלסטין", בהם אורי אבנרי, דניאל עמית ומתי פלד.

תוכנית החלוקה
בספר "על מזבח השלום" קוריאל טען ש-DMNL קיבלה את תוכנית החלוקה במלואה למרות התנגדותן של רוב המפלגות במצרים. "ה-DMNL הסבירה שאין להיגרר אחר המנהיגים הערביים הריאקציוניים אשר דרשו יחד עם הפשיסט הנודע המופתי הירושלמי להשליך את היהודים לים". לטענתו, מאחורי התגייסות מדינות ערב לסיכול הקמת שתי המדינות עמד האימפריאליזם הבריטי שקיווה להנציח את שלטונו בעזרת שיסוי הצדדים זה בזה תוך סיכול התביעות הלאומיות המצריות ובניגוד לאינטרסים של הערבים הפלסטינים. מנהיגי המדינות הערביות, ביקשו להסיט את ההמונים מבעיותיהם, הם הנושאים באחריות לפי קוריאל להיווצרותה של בעיית הפליטים הפלסטינים.

לאחר מלחמת סיני, היה כמעט בלתי אפשרי לטעון במצרים כי אפשר להגיע לשלום עם מדינת ישראל. התנועה הקומוניסטית תמכה עתה בלאומית פאן-ערביות אנטי-אימפריאליסטית. כתוצאה מכך גורשו קוריאל וקבוצת רומא מכל הקבוצות הקומוניסטיות המצריות.

קבוצת רומא הסיטה את מאמציה לתמיכה בקבוצות אנטי-קולוניאליסטיות ברחבי העולם השלישי, בהם תנועת "החזית לשחרור לאומי" באלג'יריה, הקונגרס הלאומי האפריקני בדרום אפריקה, רודזיה הדרומית ואנגולה. בנוסף, תמכו קוריאל וקבוצת רומא במשפחות אסירים קומוניסטים מצרים שנכלאו בתקופת משטר נאצר בשנים 1959–1964. הוא היה חלק מרשת ז'אנסון, שסייעה בצרפת לחזית השחרור הלאומית. באוקטובר 1960 נעצר קוריאל על ידי משטרת צרפת, נכלא ל-18 חודשים והיה מועמד לגירוש מצרפת. בזמן שהיה אמור להיות מגורש, נחתם הסכם השלום בין צרפת והחזית הלאומית לשחרור אלג'יריה וגירושו בוטל.

בעת שהותו בכלא הקים קוריאל את תנועת "סולידריות" (Solidarité) שמטרתה לסייע לקבוצות פוליטיות מיליטנטיות, קומיניסטית או אנטי-פשיסטיות ברחבי העולם. ביוני 1976 פורסמה כתבה במגזין השמרני הצרפתי "Le Point" שהאשימה את קוריאל ותנועת סולידריות בקשר, סיוע ותמיכה כלכלית בקבוצות טרור ברחבי העולם. לטענת העיתון, "סולידריות" אימנה פעילים מכל רחבי העולם בזיוף מסמכים, שימוש בחומרי נפץ, ניווט, הסוואה ועוד. קוריאל עצמו לא היה מעורב בשום פעילות טרור. בעקבות החשיפה הואשם קוריאל בקשר עם הק.ג.ב. והושם במעצר בית. הוא שוחרר כאשר החשדות נגדו הוסרו."Henri Curiel, citizen of the third world", Le Monde diplomatique, April 1998 

 מותו 
200px|ממוזער|שמאל|לוח זיכרון בבבית שבו התגורר אנרי קוריאל רחוב רולן בפריז שבפתחו נרצח ב-1978
ב-4 במאי 1978 נרצח קוריאל בפריז בפתח ביתו ברחוב רולן מס.4. מספר ארגונים נחשדו ברצח, אולם לא נמצאו אשמים. חבריו של קוריאל האמינו כי ייתכן שהמאמר ב"לה פואן" ופרסומים אחרים שבאו אחריו בעיתונות הצרפתית הובילו להתנקשות בו. על מנת לְהָזֵים את השמועות הם העבירו לסופר הצרפתי ז'יל פרוט מידע על קוריאל כדי שיכתוב עליו ספר. ב-1984 פורסם הספר "A Man Apart: the Life of Henri Curiel" (איש החוץ: חייו של אנרי קוריאל).

הוא הובא למנוחות בבית הקברות פר לשז.

חייו הפרטיים
בנו הוא העיתונאי הצרפתי אלן גרש.
הנצחה
לזכרו הוקמה "Henri Curiel Society" העוסקת בהנצחתו וקידום מורשתו.
כתביו
בשנת 1982 יצא בעברית, בהוצאת מפרש, ספר על משנתו ופועלו של קוריאל, בשם "על מזבח השלום". בספר ביוגרפיה, תיאור הרקע ההיסטורי לפועלו ודברים לזכרו.

 קישורים חיצוניים 

Henri Curiel, citizen of the third world, Gilles Perrault




הערות שוליים

קטגוריה:פוליטיקאים יהודים מצרים
קטגוריה:פוליטיקאים יהודים צרפתים
קטגוריה:קומוניסטים יהודים
קטגוריה:קורבנות רצח בצרפת
קטגוריה:אישים הקבורים בבית הקברות פר לשז
קטגוריה:מקרי רצח בלתי מפוענחים
קטגוריה:מצרים שנולדו ב-1914
קטגוריה:מצרים שנפטרו ב-1978