מלח הרחה

מלח הרחה הוא תרכובת כימית המשלבת אמוניום פחמתי ובושם, ומשמש ממריץ כדי להחזיר את ההכרה לאחר התעלפות.

בדרך כלל מורכב מלח ההרחה מאמוניום פחמתי  - מוצק גבישי חסר צבע עד לבן, המעורב במים, ובתוספת חומר נוסף לצורך בישום, כמו שמן לבנדר או שמן אקליפטוס.

שימוש
בעבר שימש מלח ההרחה אנשי רפואה כדי לאושש אנשים מחולשתם, ולהעיר אנשים מהתעלפות או חוסר הכרה על ידי גירוי במלח זה.

מלחי ריח משמשים לעיתים קרובות עבור ספורטאים שאיבדו את הכרתם כדי להחזיר את ההכרה ואת הערנות המנטלית. מלחי ריח אסורים כיום לשימוש בטיפול בפציעות ברוב תחרויות האגרוף בשל החשש שהשפעתם עלולה להסתיר פציעה חמורה יותר.

הם משמשים גם כסוג של ממריץ בתחרויות אתלטיות (כגון הרמת כוח, היאבקות, רוגבי והוקי קרח) כדי לעורר את המתחרים ולסייע להם להגיע לביצועים טובים יותר. בשנת 2005 העריך מייקל סטרהן כי 70–80% משחקני ליגת הפוטבול הלאומית משתמשים בהם כממריצים.

יש שמשתמשים במלח הרחה כדי להקל בשעת צום, כגון ביום כיפור, במטרה להקל על תחושת הרעב וכאבי הראש.

היסטוריה

ממוזער|בקבוק עם מלחי ריח, המשמש להחייאת מטופלי שיניים לאחר הליך. צרפת, המאה ה-18

מלחי ריח היו בשימוש מאז התקופה הרומית ומוזכרים בכתביו של פליניוס הזקן בשם מלח אמוניה (Hammoniacus sal). קיימות עדויות לשימוש במאה ה-13 על ידי אלכימאים בשם מלח אמוניה. במאה ה-17, היו מזקקים תמיסת אמוניה נוזלית (שנקראה Aquila Coelestis) משבבי קרניים ופרסות של איילים.

ממוזער|שתי כמוסות של מלחי ריח מערכת עזרה ראשונה. צינור זכוכית פנימי דק מכיל אלכוהול ואמוניה; השכבה החיצונית היא כותנה ורשת. כאשר מרסקים את הצינורית, הנוזל משתחרר לתוך הכותנה, בעוד שברי הזכוכית נשמרים בפנים. ואת הכותנה הספוגה באמוניה מנופפים מול האף לטיפול בהתעלפות.
ממוזער|תיבת ויניגרט דקורטיבית להחזקת מלח הרחה
הם היו בשימוש נרחב בבריטניה הוויקטוריאנית כדי להחיות נשים מתעלפות, ובאזורים מסוימים, שוטרים היו נושאים עימם מכל מלח הרחה למטרה זו. במהלך תקופה זו, מלחי ריח היו מומסים בדרך כלל עם בושם, בתערובת חומץ או אלכוהול, והושרו על ספוג, אשר לאחר מכן נישא במכל דקורטיבי שנקרא "קופסת ויניגרט" (Vinaigrette box).

השימוש במלחי ריח הומלץ באופן נרחב במהלך מלחמת העולם השנייה, על ידי הצלב האדום הבריטי להחזיק בו בערכת עזרה ראשונה.

פעולה פיזיולוגית

מלחי הריח המעורבים במים משחררים במהירות גז אמוניה (NH3), המפעיל רפלקס שאיפה הגורם לשרירי הנשימה לעבוד מהר יותר, על ידי גירוי ריריות האף והריאות.

התעלפות יכולה להיגרם על ידי פעילות פאראסימפתטית וואגאלית מוגזמת שמאטה את קצב הלב ומפחיתה את אספקת הדם למוח. האפקט המגרה של מלח ההרחה משמש כדי לנטרל את ההשפעות הללו ובכך למנוע התעלפות.

סיכונים
גז האמוניה רעיל, ובריכוז גדול לתקופה ממושכת עלול להיות קטלני. אם ריכוז גבוה של אמוניה נשאף קרוב מדי לנחיר, הוא עלול לשרוף את רירית האף או הפה. המרחק המוצע הוא 10–15 סנטימטרים. אידי התערובת חריפים ביותר וכן נדיפים במהירות וצריך להיזהר בשימוש בחומר.

השימוש במלחי אמוניה להחייאת אנשים שנפגעו במהלך פעילות ספורטיבית אינו מומלץ בשל החשש שהשפעתם עלולה להסתיר פציעה חמורה יותר.

ראו גם
 התעלפות
 רפואה דחופה

קישורים חיצוניים

הערות שוליים

קטגוריה:מימן: תרכובות
קטגוריה:מלחים
קטגוריה:ציוד עזרה ראשונה
קטגוריה:בשמים