נמירוב

נמירוב (באוקראינית: Немирів, ברוסית: Немиров) היא עיר באוקראינה במחוז ויניצה המהווה את מרכז נפת נמירוב. אוכלוסיית העיר מונה כ-11 אלף תושבים. העיר נמירוב ידועה לשימצה בהיסטוריה היהודית, בשל הטבח של היהודים שבוצע על ידי קוזאקים של חמלניצקי.

מזקקת הוודקה האוקראינית נמירוף ממוקמת בנמירוב.

היסטוריה 
בעת הקדומה, התקיים במקום בו נמצאת נמירוב, יישוב סקיתי. בחפירות ארכאולוגיות, שנערכו באזור התגלו שרידי מבצר סקיתי מהמאה ה-5 לפני הספירה. במאות 10–11 התקיים במקום יישוב סלאבי בשם "מירוב", אשר נהרס במהלך פלישת הטטרים לרוס של קייב.

העיר בשם נמירוב מוזכרת לראשונה בכתבים פולנים משנת 1506. בשנת 1581 העיר קיבלה את זכויות מגדבורג. בשנת 1595 נכבשה העיר על ידי הקוזקים בפיקודו של סברין נליבייקו, אשר מרד בשלטון הפולני. ב-10 ביוני (31 במאי לפי הלוח היוליאני שהיה נהוג שם אז) 1648, כ' בסיון ה'ת"ח, נכבשה נמירוב ללא קרב על ידי קוזקים, שטבחו ביהודיה (גזירות ת"ח ת"ט). כעבור שנה הצליחו הפולנים לכבוש את העיר מחדש.

בשנת 1672 עברה נמירוב עם שאר ערי חבל פודוליה לשליטת האימפריה העות'מאנית. בתקופת השלטון הטורקי הייתה נמירוב מקום מושבו של מושל האזור. בשנת 1699, לפי הסכם קרלוביץ, הוחזרה נמירוב לידי הפולנים. בשנת 1793, בחלוקה השנייה של פולין, עברה נמירוב לשליטת האימפריה הרוסית.

יהודי נמירוב
יהודים החלו להתיישב בנמירוב בתחילת המאה ה-17, ובאמצע מאה זו נרצחו בידי הקוזקים. לאחר מכן, השתקמה הקהילה. סמוך לגזרות ת"ח–ת"ט כיהן ברבנות העיר חתנו של רבי מרדכי בעל הלבושים הרב יחיאל מיכל מנמירוב, שאף נרצח בפרעות.

בסביבות השנים ה'ת"ף–ה'תק"ם, היה המגיד מישרים בעיר רבי שכנא צבי מנמירוב, תלמידו של רבי מנחם נחום מצ'רנוביל בעל המאור עיניים, ומחבר ספר "הרי בשמים" על חמשה חומשי תורה ועל חידושי הלכות ואגדות (מצאצאיו - הרב בן ציון לִכטמן). העיר ידועה גם כמקום הולדתו ומגוריו של נתן מנמירוב, תלמידו של נחמן מברסלב. 

נכון לשנת 1847 התגוררו בנמירוב כ-4386 יהודים, בשנת 1897 עלה מספר היהודים ל-5287 (כ-60% מאוכלוסיית העיר). בנמירוב פעלו 7 בתי כנסת, עשרות חיידרים. כל החנויות בעיר, מחסני עצים ובתי מלון היו בבעלות יהודית.  במהלך מלחמת האזרחים ברוסיה ניצלו יהודי נמירוב מפרעות של כנופיות מקומיות בשל יחסים טובים עם האוכלוסייה הנוצרית של העיר. בתום המלחמה וכינון המשטר הקומוניסטי, נסגרו כל בתי הכנסת בעיר בפקודת השלטונות. בעיר נפתח בית ספר תיכון, בו שפת הלימוד הייתה יידיש. נכון לשנת 1926 התגוררו בנמירוב 4167 יהודים (57% מהאוכלוסייה). 

ב-22 ביולי 1941, במהלך מבצע ברברוסה, נכבשה העיר בידי הגרמנים, ואלו ריכזו את יהודיה כעבור כחודש בגטו מוקף גדר תיל שהוקם בה, בו חויבו בענידת סרט זרוע, בביצוע עבודות כפייה ובתשלום סכומי כופר לגרמנים. בנובמבר 1941 נרצחו כ-2,680 מיהודי הגטו בבית חרושת ללבנים בעיר, ונקברו בקברי אחים. בסוף יוני 1942 נערכה בגטו שבעיר סלקציה, והיהודים שנמצאו בלתי כשירים לעבודה נרצחו בבור ירי. כ-250 יהודים שהושארו בעיר שוכנו במתחם בית הכנסת הגדול בעיר, ונלקחו ממנו מדי יום לעבודות כפייה. בהמשך צורפו למתחם זה יהודים נוספים שנתפסו בסביבת העיר, והוא נשמר בידי שוטרים מקומיים, והוקף בגדר. באוגוסט 1942 הועברו למתחם זה כ-360 יהודים שגורשו מבסרביה ומבוקובינה, ורבים מהם נספו במקום בשל תנאי המחיה הקשים בו. ב-3 בספטמבר 1942 נרצחו כ-160 הילדים והקשישים היהודים ששהו במתחם. בדצמבר 1942 ובפברואר 1943 נרצחו יהודים נוספים במתחם, אשר נמצאו כלא כשירים לעבודה. כ-250 היהודים האחרונים במקום נרצחו ב-8 במאי 1943. בתקופה זו פעל בעיר חסיד אומות העולם וילי ארם. 

בתום המלחמה חזרו כמה עשרות יהודים לעיר. נוכחות יהודית בעיר פסקה לגמרי בתחילת שנות ה-90. 

בשנת 2018 חוללו בנמירוב קברי יהודים על ידי שודדי קברים

 ילידי עיר מפורסמים 

 רבי הרב נתן שטרנהרץ - תלמידו המובהק של רבי נחמן מברסלב ומפיץ תורתו המרכזי
 מרדכי נמיר - שר בממשלות ישראל וראש עיריית תל אביב-יפו (במקור נמירובסקי). דרך נמיר נקראת אם כך בעקיפין על שם נמירוב.
 ניקולאי נקרסוב - משורר וסופר רוסי.

קישורים חיצוניים







הערות שוליים

קטגוריה:בורות ירי בשואה
קטגוריה:גטאות באוקראינה
קטגוריה:קהילות יהודיות באוקראינה
קטגוריה:מחוז ויניצה: ערים
קטגוריה:יישובים שהוקמו במאה ה-16