מלכודת עכברים

מלכודת עכברים היא מתקן להמתה או לכידה של מכרסמים קטנים, בעיקר עכברים. המלכודות מונחות לרוב במקום שבו יש חשד לשריצתם של המכרסמים.
דרכי הפעולה של המלכודות שונות, חלקן נועדו לפגוע ולרסק את גופו של המכרסם ולהמיתו וחלקן ללכוד אותו חי. ישנן מלכודות חד-פעמיות וישנן מלכודות לשימוש רב-פעמי. המלכודות מיוצרות במגוון גדלים בהתאם למין המכרסם שאותו נועדו ללכוד, החל במלכודות שגודלן סנטימטרים אחדים ללכידת עכברים קטנים כגון עכבר השדה ועד למלכודות גדולות שנועדו ללכוד חולדות.

ברוב סוגי המלכודות משתמשים בפתיון – ברוב המקרים פיסת מזון.

ישנם הבדלים ניכרים בין הסוגי המלכודות מבחינת היעילות, הנזק הפוטנציאלי לחיות בר וחיות מחמד, ומידת הסבל הנגרם לחיית המטרה (ראו: חששות סביבתיים ואתיים לפי סוג המלכודת).

 מלכודת טעונת-קפיץ 
ממוזער|מלכודת עכברים, פרסומת מהמאה ה-19
סוג נפוץ ומוכר של מלכודת עכברים מכנית הוא המלכודת המרסקת את גופו של המכרסם באמצעות קפיץ רב-עוצמה. הקפיץ נדרך לאחור על גבי לוח-בסיס כשזיז (קרס) נועל אותו במצב דרוך ומזדקר בצד השני של הלוח. על הזיז מניחים, טרם טעינת הקפיץ, פיסת מזון (כגון גבינה צהובה, נקניק, שוקולד, חמאה וכיוצא בזה). אל הקפיץ המתוח מחוברת מסגרת מתכת חזקה. לחיצה קלה על הַזיז (לרוב יהיה זה מגע חוטמו של עכבר), גורמת לשחרור מהיר של הקפיץ והטחת מסגרת המתכת אל הקצה הנגדי של לוח הבסיס. מסגרת המתכת נועדה לפגוע ולרסק את גופו או ראשו של העכבר, ובכך להביא למותו.

חידוש זה פותח על ידי ויליאם הוקר (Hooker) מאילינוי, שב-1894 זכה בפטנט עליו. הממציא הבריטי ג'יימס הנרי אטקינסון (Atkinson) בנה שלוש שנים אחר כך אבטיפוס דומה, בשם "המַצְבֵּט הקטן", אולם קרוב לוודאי שהוא ראה קודם לכן את המלכודת של הוקר והשתמש בה כבסיס למודל שלו. ב-1899 רשם ג'ון מאסט (Mast) מפנסילבניה פטנט חדש עבור דגם משופר של התרשים המקורי של הוקר – שבו בלט לראשונה נושא הבטיחות, בכל הנוגע לאדם המפעיל את ההתקן (ליתר דיוק אצבעותיו) במקרה של "תאונת עבודה" שבה משוחרר הבריח קודם זמנו.

ממציא נוסף שמזוהה עם מלכודת עכברים הוא הבריטי-אמריקני היירם מקסים (Maxim).

לאחר שהעכבר נתפס, ניתן לחלץ מעליו את מסגרת המתכת ולהשליכו לפח. חולדות, בהיותן גדולות משמעותית מעכברים, יכולות להילכד באופן זהה בגרסה גדולה יותר של אותה מלכודת בדיוק.

 מלכודת פֶּה 
טיפוס אחר של מלכודת עכברים הוא פיתוח מודרני קל-משקל שמורכב מצמד "לסתות" פלסטיק משוננות שיוצרות "פה" פעור שבתוכו מוטמן הפתיון; הפה מופעל באמצעות מנגנון גירוי קפיצי שנמצא בקרבו - שמביא לסגירת הלסתות והורג את המכרסם.

 מלכודת חשמלית 
מלכודת מסוג שונה, קטלנית אף היא, משחררת מנה של זרם חשמלי כאשר העכבר משלים את המעגל החשמלי בכך שהוא נוגע בשתי אלקטרודות שממוקמות בכניסה למלכודת, או בין הכניסה לפתיון. האלקטרודות שוכנות בתוך קופסה מחומר מבודד לשם מניעת פגיעה אקראית בבני אדם או בחיות מחמד. מלכודת זו יכולה לבוא בגרסה לשימוש ביתי - לתפיסה בודדת, או בגרסה מסחרית לתפיסה מרובה. גם המצאה זו נרשמה כפטנט אמריקני.

 מלכודת כלוב 
ממוזער|עכבר בתוך מלכודת כלוב

עיצובים אחרים מאפשרים לכידת עכברים ללא הריגתם כך שניתן לשחררם בטבע. הסוג השכיח הוא כלוב קטן שבו קבועה דלת שניתנת לפתיחה תוך מתיחתו של קפיץ, ש"הדק" השחרור שלו נמצא בתוך הכלוב ועליו נח הפתיון. הפעלת המנגנון סוגרת את הדלת בעוד החיה לכודה בתוך הכלוב.

בשלב זה ניתן הן לשחרר את העכבר והן להרוג אותו. אם הבחירה היא לשחררו, יש לעשות זאת מיידית, שכן עכברים שבויים יכולים למות מעקה או מהתייבשות; כמו כן יש לשחרר אותו רחוק מהבית היות שעכברים הם בעלי אינסטינקט התמצאות מפותח. אף לאחר שחרורו אין ההישרדות מובטחת לעכבר המצוי, מאחר שהוא לרוב ינסה לחפש בתים של בני אדם, שם הוא עשוי לפגוש מלכודות-עכברים שיקטלו אותו או, לחלופין, להיאכל על ידי טורפים בדרך.

הרחק מטריטוריה אנושית, עכבר הבית נמצא בנחיתות מול מתחרים אחרים בבית הגידול הפראי.

 מלכודת דבק 
מלכודות אלו עשויות מגשית קרטון, קל-קר, פלסטיק או חומר דומה, שבחלקה העליון שכבה של חומר אלסטי דביק (סינתטי או טבעי) שבו חומר מדיף ריח מושך מכרסמים. בחלק מהמלכודות החומר הדביק לבדו מושך את המכרסמים ובחלק מוצב פתיון במרכז המשטח. רגלי העכבר שמתהלך על המלכודת שוקעות בשכבת החומר האלסטי ונדבקות אליו. ניסיונותיו של העכבר לחלץ עצמו מביאים להדבקות של פרוותו וחלקי גוף נוספים. מלכודות דבק יעילות בדרך כלל בתוך מבנה מאחר שתכונות ההדבקות של המצע פוחתות בתנאי לחות, אבק וקרינת שמש.

לאחר לכידתה ניתן לשחרר את החיה הדבוקה באמצעות שמן צמחי תוך הפרדתה בעדינות מהמשטח. עם זאת, מרבית החיות שנלכדות במתקן זה סובלות פציעות חמורות שכוללות קריעת גפיים ועור שנגרמת מהכרסום שלהן את עצמן תוך ניסיון הימלטות. מבחינת מפעיל המלכודת, המלכודת בטוחה לשימוש ובלתי רעילה. עבור העכבר, המוות איטי בהשוואה למלכודות אחרות, ובשל כך פעילי זכויות בעלי חיים וארגונים כ-PETA מתנגדים לשימוש במלכודות דבק. עכברים לכודים מתים בסופו של דבר מהיפותרמיה, מהתייבשות, מרעב, מהפסקת אספקת החמצן, או בטריפה על ידי חיה אחרת, או שהאדם עצמו הורג אותם כשהלכידה מתגלית. בחלקים שונים של העולם (כאוסטרליה, אירלנד) חלות הגבלות חוקיות על שימוש במלכודת זו.

 מלכודת דלי 
שמאל|ממוזער|250px|מלכודת עכברים עתיקה מנורדריין-וסטפאליה
מלכודת דלי יכולה להיות הן קטלנית והן לא, שני הסוגים כוללים מעין רמפה שמובילה לשפתו של כלי-קיבול עמוק שלתוכו נופל העכבר שנמשך על ידי פתיון. הדלי יכול להכיל נוזל שבו טובע העכבר - או להיות ריק, מה שמשאיר את העכבר ללא פגע אך לכוד (ואז ניתן לשחררו בחוץ). במקרה שהמטרה היא מות העכבר - ניתן להוסיף לנוזל כימיקלים רעילים, בתור זרזי-המתה.

קיימות וריאציות שונות למלכודת, מהן שמיועדות לתפיסה יחידה ואחרות שמאפשרות לכידה מרובה. בין האחרונות כדאי למנות את מלכודת הנדנדה ההומאנית.

 חששות סביבתיים ואתיים לפי סוג המלכודת 

הועלו חששות חזקים לגבי הנזק הסביבתי ומידת הסבל של חלק מהמלכודות, ביחס ליעילות שלהן.

במלכודות דבק יש סכנה נרחבת לחיות בר וחיות מחמד, אשר מדי שנה רבות מהן נדבקות למלכודת ומוצאות את מותן.BVA, BVZS, "BVA and BVZS position on the use and sale of rodent glue traps", October 2021 WildCare, " The Case Against Glue Traps: Perspectives from WildCare’s Wildlife Hospital", 2025RSPCA, "RSPCA warn of deadly glue trap dangers after hedgehog case" כמו כן הועלו חששות מפני סכנה הגיינית ובריאותית של מלכודות דבק, והעברת מחלות לבני הבית ולאדם שמפנה את המלכודת.the U.S. Centers for Disease Control and Prevention (CDC), "How to Trap Up to Remove Rodents", April 2024AnimalKind, "Harms of using glue traps to control rodents and safer alternatives to use"

מחקר משנת 1998 מצא ששיעור הלכידה של מלכודות דבק נמוך מזה של מלכודות מוכרות אחרות.

מחקר משנת 2003 דירג שיטות הדברה שונות של מכרסמים לפי מידת ההומאניות שלהן. המחקר מצא פערים משמעותיים במידת הסבל הפוטנציאלי של השיטות השונות ובמידת היעילות שלהן. לטענת החוקרים, שיטות מניעה כגון איטום פתחים מפני מכרסמים הן שיטות יעילות שאינן מנוצלות מספיק.

בהשוואה בין מלכודות, המחקר מצא שמלכודות התחשמלות, וכן מלכודות קפיץ, אם הן מעוצבות היטב, הן בחירה הומאנית באופן יחסי מפני שהן הורגות באופן מידי ומצמצמות סבל מיותר. לעומתן, מלכודות דבק מעלות חששות חמורים מאוד לרווחת המכרסמים, שכן הן גורמות גסיסה ממושכת. המכרסם סובל מחרדה עמוקה ומכאבים כתוצאה מתלישת פרווה, קריעת עור ולעיתים שברים בגפיים. 

בהשוואה בין רעלים, החוקרים טוענים ששימוש ברעלים בעלי השפעה חזקה ומהירה, כגון alpha-chloralose וציאניד, הם הומאניים וממזערים סבל, לעומת רעלים נוגדי קרישה, אשר פעולתם נמשכת מספר ימים ובמהלכם הם גורמים למצוקה, נכות וכאב.

גם בין מלכודות הקפיץ יש שונות גדולה מבחינת יעילות ההרג. יעילות המלכודת חשובה הן להדברה אפקטיבית והן לצמצום סבלו של המכרסם הנלכד, שכן היא תורם להרג מהיר וממוקד. מלכודות בעלות איכות ירודה יכולות להשאיר את העכבר בחיים אך עם נכות, או לגרום לגסיסה ממושכת. מחקר מאוניברסיטת אוקספורד מ-2012 מצא שלמלכודות מסוימות ישנה חבטה חזקה פי 6-8 ממלכודות אחרות, וכוח אחיזה חזק פי 5. שני המדדים הללו היו קשורים לזווית פתיחת המלכודת (trap-opening angle) וסוג הקפיץ (spring type). מחקר אחר מאותה השנה דירג 61 מלכודות עכברים 42 מלכודות חולדות, על-פי מדדים מכניים של עוצמת הפגיעה, כוח האחיזה ואנרגיית הקפיץ. 

מדד ישיר ליעילות המלכודת הוא שיער התמותה של המכרסמים הנלכדים בה, וכן משך הזמן עד לתמותה או איבוד הכרה. אלו כלולים בסטנדרטים הבינלאומיים לרווחת בעלי חיים. גם בקריטריון זה יש שונות גדולה בין סוגי המלכודות, עם שיעורי הרג של 74% לעומת 99% במלכודות השונות, שנמצאו במחקר מ-1993. עם זאת, בשל הקושי המתודולוגי רק מלכודות מעטות נבדקו על פי קריטריון זה. מלכודות Goodnature® A24 עם איפוס עצמי (A24s) נבדקו, ונמצא ששיעור ההרג המהיר שלהן עבור העכברים הנלכדים עומד על כ-95.5%, אשר נחשב לשיעור גבוה באופן יחסי. עוד נמצא ששיעור ההרג גבוה יותר כאשר הפיתיון המשמש הוא חמאת בוטנים (98%) לעומת שוקולד (70%).

 ראו גם 
 הדברת מזיקים

 קישורים חיצוניים 

 הערות שוליים 

קטגוריה:כלי בית
קטגוריה:הדברה
קטגוריה:מלכודות