ארצות הברית נגד ספר בשם יוליסס

ארצות הברית נגד ספר בשם יוליסס (אנגלית: United States v. One Book Called Ulysses) הוא משפט שהתנהל בארצות הברית ב-1933 ועסק בשאלת חופש הביטוי  על רקע הניסיון להוציא לאור את "יוליסס", רומן פרי עטו של ג'יימס ג'ויס.

 רקע 
שמאל|ממוזער|170px|יוליסס: כריכת המהדורה הראשונה מ-1922. הספר יצא לאור  בפריס, בשפה האנגלית

ג'ויס החל לכתוב את "יוליסס" ב-1915. ב-1918 החלו שתי העורכות של המגזין האמריקאי  "The Little Review", מרגרט אנדרסון וג'יין היפ, לפרסם פרקים מהספר בהמשכים. משרד הדואר האמריקאי החרים שלושה גיליונות של המגזין  והעלה אותם באש, בתואנה ש"יוליסס" כולל דברי תועבה.
על כך אמר ג'ויס, ברומזו לעותקי "דבלינאים" שנשרפו בדבלין כעשור קודם לכן:

בגיליון יולי 1920 פורסם במגזין הפרק נאוסיקה, בו לאופולד בלום מאונן בקרבת כנסייה. נגד המגזין הוגשה תלונה  על ידי "האגודה הניו-יורקית נגד תועבה" בגין פרסום דברי זימה. עורכות המגזין נעצרו, הועמדו לדין ב-1921 בבית המשפט המחוזי של ניו יורק, הורשעו ונקנסו ב-50 דולר כל אחת, והודיעו כי אין בכוונתן לפרסם עוד חומר פרי עטו של ג'ויס.

ב-2 בפברואר 1922, יום הולדתו ה-40 של ג'ויס, יצאה לאור המהדורה הראשונה של הספר בפריז, באנגלית, על ידי סילביה ביץ', בעלת חנות ספרים ובית הוצאה פריזאי קטן בשם "שייקספיר אנד קומפני". המהדורה יצאה לאור ב-1,000 עותקים ממוספרים. 
חלקים מסוימים של הספר, ובמיוחד הפרק האחרון, פנלופי, כללו טקסט שעלול היה להיתפס בחוגים מסוימים כפורנוגרפי. (דוגמה בחלונית משמאל)

בשתי הארצות המובילות של דוברי האנגלית, ארצות הברית ובריטניה, נתקל הספר בהתנגדות עזה של חוגים שמרניים. בבריטניה עשה עורך הדין השמרן ארצ'יבלד בודקין, ששימש כתובע הכללי החל מ-1920, כל אשר לאל ידו כדי למנוע את הפצת הספר והוצאתו לאור. בודקין כתב, בהתייחסו לפרק "פנלופי" הכולל את המונולוג של מולי בלום, כי:

ארצות הברית נהגה באותו אופן. באוקטובר 1922 הוציא בית ההוצאה של הארייט שו ויבר בלונדון, שנקרא "האגואיסט", את המהדורה השנייה, ושלח לארצות הברית 500 עותקים ממוספרים שנשרפו על ידי שלטונות המכס. ב-1929 יצאה בניו-יורק מהדורה פירטית של הספר.

 המשפט 
הניסיונות לאי-לגליזציה של ג'ויס ויצירתו איימו להתרחב גם ליצירות אחרות שלו, עד שב-1933 הפכה פסיקת בתי המשפט בארצות הברית את הקערה על פיה. באותה שנה ניסה בית ההוצאה "רנדום האוס", בעל הזכויות על הספר בארצות הברית, להכניס למדינה עותק אחד של הספר, בניסיון לבדוק אם השלטונות יאשרו זאת. העותק הוחרם על ידי שלטונות המכס.

במשפט שהתנהל בבית המשפט המחוזי של דרום מדינת ניו יורק טענה המדינה כי הספר מכיל דברי תועבה ולכן אין להכניסו לתחומי ארצות הברית.
בית ההוצאה יוצג על ידי הפרקליט מוריס ארנסט, ממייסדי האיגוד האמריקאי לחירויות אזרחיות. ארנסט היה עורך דין שנרתם למאבקים בנושאים עקרוניים, ושזכה כבר במשפט סביב הוצאתו לאור של הספר "תהום הבדידות". הוא טען כי אין בספר תועבה וכי איסור הכנסתו לארצות הברית מנוגד לתיקון הראשון לחוקת ארצות הברית.

בפסק הדין קבע השופט וולסי ג'ונס:

ג'ויס אמר על פסק הדין כי "מחצית מהעולם דובר האנגלית כבר נכנעה; המחצית השנייה תלך בעקבותיה". הפרקליט שייצג את "רנדום האוס", מוריס ארנסט, ביקש מראש ששכרו יהיה תמלוגים מ"יוליסס", והוא זכה לתמלוגים עד יום מותו ב-1976.

בפברואר 1934, לאחר ניסיון כושל לערער על ההחלטה, יצא הספר לאור בארצות הברית באופן חוקי, ותוך חודשיים נמכרו ממנו 33,000 עותקים. בבריטניה נדרשו עוד כשלוש שנים של מאבק משפטי וציבורי, עד שבנובמבר 1936 אישרו השלטונות את פרסום הספר. לבקשת ג'ויס נכללו במהדורה הבריטית של הספר פסקי הדין באנגליה ובארצות הברית עד שנת 1960.

קישורים חיצוניים
United States v. One Book Called "Ulysses"'', 5 F.Supp. 182 (S.D.N.Y. 1933). lower court decision.
 United States v. One Book Entitled Ulysses by James Joyce'', 72 F.2d 705 2nd Cir. 1934. appellate court decision.
הערות שוליים

קטגוריה:יוליסס
קטגוריה:משפטים ופסקי דין בארצות הברית
קטגוריה:1933 בארצות הברית
קטגוריה:צנזורה בארצות הברית
קטגוריה:צנזורה בספרות