הנס פלדה

הנס פלדה (Hans Pallada; 1955 – 23 במרץ 2025) היה מעצב, שחקן ופסל ישראלי. גישתו הייחודית השפיעה על מעצבים רבים אחרים והיוותה אבן דרך בהתפתחות העיצוב בישראל.

 ביוגרפיה 
הנס פלדה נולד ב-1955 בהולנד, גדל באמסטרדם וסיים בית ספר גבוה לצילום בהאג. ב-1980 יצא על אופנוע להגשים חלום ולהגיע למדגסקר. הוא הגיע לחיפה כשבכוונתו לעבור לאפריקה. כשהתברר שהמעבר אינו אפשרי, חזר לתל אביב ועבד כ"שיפוצניק" שם פגש את אילנה הרשנברג, מעצבת בוגרת בצלאל והשניים עברו לגור יחד.

לזוג נולדו שלושה ילדים.

פלדה נפטר קצת לפני יום הולדתו ה-70, במרץ 2025 ונטמן בבית העלמין בפרדס חנה.

 תל אביב 
 פלסטיק פלוס 
אילנה עסקה בעיצוב גרפי וציור על גופי תאורה. הנס הצטרף והחל לעצב גופי תאורה תוך שימוש בחומרים פשוטים זולים וזמינים כגון קרטון, פוליפרופילן ופוליקרבונט (המוכרים בשמות הגנריים "פוליגל" ו-"מפל"), בעיצוב שנתן ביטוי לפוטנציאל שלהם כחומרים מעבירי אור. בנוסף לגופי תאורה החל הנס לעצב מוצרים לבית המבוססים על שימוש בחומרים יום-יומיים, פשוטים וזמינים בהקשר חדש ומקורי, עם "טוויסט" או קריצה הומוריסטית ההופך את המוצר לייחודי ונושא אמירה. אלו היו מוצרים מודרניים, אטרקטיביים, צבעוניים, זולים ו"ברי-חלוף" שהתאימו לקהל הצעיר שהתגורר בדירות שכורות - אחד המאפיינים של החברה התל אביבית הדינמית שנוצרה באותה תקופה.

כך עוצבו מאות אביזרים דקורטיביים ופריטי ריהוט תוך שימוש בחומרים פלסטיים נוספים כמו מלמין ולינולאום וכן אלומיניום וברזל, כולם ברוח העיצובית המיוחדת של המותג.

בהיעדר חנויות ייעודיות לעיצוב פתח הזוג ב-1982 את "פלסטיק פלוס" בשינקין פינת יוחנן הסנדלר, כמקום שבו יוכלו למכור את המוצרים שעיצבו בביתם. החנות הפכה לאייקון שסימל את השינוי שעבר שינקין מרחוב אפרורי עם בתי מלאכה קטנים וחנויות סדקית לדגל של ההתחדשות של לב תל אביב כמרכז תרבותי חי ותוסס. תוך זמן קצר נפתחו עוד גלריות, חנויות ייחודיות, פאבים ובתי קפה. לאזור החלה להגיע אוכלוסייה חדשה שהביאה איתה רוח חדשה וערכים חדשים.

הקהילה המתגבשת החלה בשורה של יוזמות קהילתיות מקומיות כגון העדליידע (1984), חידוש גינת שינקין, הקמת גני ילדים ומוסדות חינוך ברוח שתאמה את סדרי העדיפויות שלה. היזמות והחדשנות משכו עוד אוכלוסייה שמצאה באזור כר נוח לערכיה ועקרונותיה. כל הפעילויות היו יוזמות פרטיות, לא-ממוסדות וללא תמיכה חיצונית - שהגיעה רק אחר כך כשממסד המקומי הבין את הפוטנציאל של השינוי המתהווה.

היוזמות אמנם ללא קשר ביניהן, אבל הן ביטאו "רוח זמן" שהגדירה את ההוויה התל אביבית של סוף המאה העשרים ותחילת המאה ה־21. עיתון "העיר" שהחל לצאת לאור ב 1980 כמקומון תל אביבי נתן במה לרוח זו. שלוש שנים אחר כך, ביוזמתם של הנס ואילנה, בחנות של "פלסטיק פלוס" נוסדה קבוצת מעצבים רב-תחומית (גד צ'רני, טלי לב צ'רני, ורה ולרשטיין, דליה לוין, הנס ואילנה) שמוצריה נמכרו תחת המותג "קקטוס". בשנת 1987 הוענק לזוג פלדה פרס סנדברג לפיתוח   מטעם מוזיאון ישראל שהווה הכרה בתרומתם לפריצת הדרך המקוריות של תפיסתם העיצובית והיותם חלק משרשרת החיפוש אחר סגנון עיצוב ישראלי.

באתר הספרייה הלאומית ניתן למצוא את הארכיון המלא של פלסטיק פלוס

 שינקין 
בשנות התשעים בעקבות הפופולריות הגואה, הפך רחוב שינקין לאחד הרחובות המסחריים המרכזיים של תל אביב. אופיו האוונגרדי, ה"בועט" הועם והוא הפך, לדברי הנס ואילנה "מווילאג' לקניון".

אסתר זנדברג כתבה ב"הארץ": "למרבה האירוניה, לחלוצי שינקין, אמנים אוונגרדיים רעבים וחינניים, נשמר תפקיד מרכזי בתהליך הג'נטריפיקציה של הרחוב. הם הגיעו אליו כשהיה עדיין 'מציאה' קורצת, בגובה העיניים ובהישג יד. כשנהפך הרחוב, בזכותם, ל'מושג ולמקום', הגיעו אליו גם בעלי עסקים עתירי ממון ולקחו להם את הרחוב שבנו".

 פרדס חנה 
ב- 1994 החליטו הנס ואילנה לעזוב את תל אביב בעקבות חיפוש אחר חיים בסגנון אחר . הם עברו לפרדס חנה-כרכור, שם התאפשרה הקמת סטודיו, מפעל וחנות ל"פלסטיק פלוס". המקום שכן בחצר גדולה של אזור שהוגדר "מלאכה ומגורים" באזורי התעשייה המנומנמים של המושבה, שנוצרה מאיחוד של שתי המושבות הוותיקות שאוחדו כ-25 שנה קודם. ב-2009 פרצה שריפה שכילתה את המפעל והחנות. הנס ואילנה הבינו שעם התחרות עם מוצרים מהמזרח וכניסת הרשתות הבינלאומיות המותג הפך פחות רלוונטי והחליטו לסגור סופית את פלסטיק פלוס.

 ריטיירד 
ימין|ממוזער|ריהוט גן - צמיגים ובטון צבעוני 
ממוזער|יצירת רהוט יחד עם הקהילה |ימין
בשנת 2000 הנס מימש רעיונות של קיימות והקים מותג חדש " RETIRED". הוא ייצר רהוט רחוב, גדרות, מתקני משחק, ברכות נוי מצמיגים משומשים ובקבוקים פלסטיק חד פעמיים יחד עם בטון ומוזאיקה. בדרך כלל זה נעשה בשיתוף הרשויות ומעורבות של חברי הקהילות המקומיות שהשתתפו באופן אקטיבי בבניית המתקנים השונים. לרעיון קמו מחקים רבים ומבחינת הנס היה בכך מימוש של חזון הקיימות שלו.

 הידית 
בשנת 2002 הצטרף הנס לסדנת משחק ותיאטרון בהדרכת שירי ג'ורנו בבנימינה. שירי היא בוגרת סמינר הקיבוצים וחברת אנסמבל "מרכז שלומי לתיאטרון אלטרנטיבי" שייסד דודי מעיין בשלומי. שירי הביאה את גישתה הייחודית לתיאטרון של השחקן היוצר והנס מצא הזדמנות להביא את יכולתו וכישרונו למחוזות חדשים, השניים הקימו את תיאטרון "הידית".

השניים מצאו נגרייה ריקה, שהייתה חלק ממתחם נטוש של בית החרושת "הידית", מפעל שעסק בייצור מוצרי נוי מעץ. החלל התאים לחזון והותאם לפעילות ותיאטרון "הידית"קם כעמותה. בשנת2011 התיאטרון הוכר על ידי מפעל הפיס כ"מעבדת תרבות" וזכה לראשונה בתמיכה ממוסדת. השניים הובילו את התיאטרון יחד עד לפטירתו של הנס.

ב 2016 זכה התיאטרון בפרס קיפוד הזהב עבור ההצגה "טקטוניה" וב 2017 פעם נוספת עבור מופע היחיד "החיים עפים". ב-2017 קיבל התיאטרון הכרה כקבוצת תיאטרון על ידי משרד התרבות.
ממוזער|הנס באחת ההפקות של תיאטרון "הידית" (צילום: ליאור ג'ורנו)  
הנס עיצב עבור התיאטרון את כל הפקותיו כשהוא מביא לסביבה שיצר את גישתו העיצובית הייחודית - פשטות, בהירות, ומשמעות חדשה מפתיעה, עם הומור ועומק - כדי ליצור חוויה שלמה. הוא גם לקח חלק פעיל ומשמעותי כשחקן ברוב ההפקות.

התיאטרון לקח על עצמו תפקיד פעיל בקהילה ובנוסף הפקות ופעילויות רבות במרחב הציבורי אותן הוביל הנס מתוך אמונה שאמנות צריכה להיות נוכחת במרחב הציבורי וחלק מהזהות של הקהילה.

למרות ההצלחה האמנותית לתיאטרון לא היה מקום קבוע והוא נדד ממתחם הידית למספר מקומות בפרדס חנה-כרכור ולבסוף התמקם קיבוץ כפר גליקסון. הנס עיצב מחדש את חדר האוכל הנטוש של הקיבוץ כביתו הזמני של התיאטרון. קצת לפני פטירתו, ב-2025 קיבל התיאטרון בתמיכת המועצה המקומית את מבנה ה"אמפי" הישן בפרדס חנה. עד אשפוזו עסק הנס באינטנסיביות בעיצוב המקום למשכן הקבע של התיאטרון.

 קהילת פרדס חנה-כרכור 
הנס ואילנה - הובילו תהליך של שינוי באופי המושבה. בעקבותיהם הגיעו אמנים ויוצרים רבים למושבה והפכו אותה לשם נרדף לקהילה שאמנות, יצירה אלטרנטיבית, רוחניות לגווניה השונים הם מרכז עולמה.

באופן שמזכיר את התהליך שעבר על רחוב שינקין בתל אביב הנהירה למושבה שבנוסף לקהילה הציעה יתרונות אחרים (קרבה לטבע, רכבת, קרבה לכביש 6) שינתה את אופייה הכפרי (נכון ל-2025 מעל 50,000 תושבים) והגדילה את הביקוש שגרם לעליית מחירים ובנייה רוויה ברחובות הכפריים ההולכים ונעלמים

 פטירתו והנצחה 
הנס נפטר כשהוא עטוף בבני משפחתו וחבריו. נטמן בבית העלמין בפרדס חנה במסע לוויה שנערך ברוח חייו הייחודית.

חודשיים אחרי פטירתו בהיעדרו הפיזי, נחגג יום הולדתו השבעים של הנס, ב"אמפי" - הבית החדש של הידית, מחווה של חבריו מכריו ושותפיו הרבים. הנס השאיר אחריו הרבה אהבה.

 קישורים חיצוניים 



 "נפטר הנס פלדה מייסד פלסטיק פלוס", 23 מרץ 2025, מגזין D+A


 Hans Pallada, Pinterest
 Plastic Plus, Ilana and Hans Pallada Archive - Representative Sample, National Library of Israel
 דף הפייסבוק של הנס פלדה

 הערות שוליים 

קטגוריה:מעצבים ישראלים
קטגוריה:ישראלים ילידי הולנד
קטגוריה:אישים הקבורים בפרדס חנה
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1955
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2025