ורוולף

ורוולף (שמו המלא בגרמנית: Führerhauptquartier Werwolf) היה שמו של מחנה מפקדה ליד העיר ויניצה שבאוקראינה, אשר שימש את שליט גרמניה הנאצית אדולף היטלר במהלך המלחמה בחזית המזרח במלחמת העולם השנייה. היה זה אחד ממספר מחנות ואתרי מפקדה שהוקמו עבור היטלר לפני המלחמה ובמהלכה, והמזרחי ביותר מביניהם ששימש את היטלר בפועל.

המחנה
שם המחנה נקבע בהשראת המלה Werwolf – הביטוי הגרמני לאדם זאב. היטלר ציווה לכתוב אותו כ-Wehrwolf (בדומה לכתיב המלה Wehrmacht - שמו של צבא גרמניה הנאצית).

המחנה הוקם בתוך יער אורנים, כ-12 קילומטרים מצפון לוויניצה. אפשר שבחירת המיקום למחנה הייתה קשורה לתוכנית הנאצית לבנות כביש מהיר ממערב אירופה לחצי האי קרים, אשר היה אמור לעבור ליד האתר. בוויניצה שכנה המפקדה האזורית של הצבא הגרמני, ושדה תעופה גדול של הלופטוואפה שכן בקאלינובקה, כ-20 קילומטרים משם.

המחנה נבנה תחת מעטה סודיות כבד בין דצמבר 1941 ליוני 1942 על ידי עובדי כפייה ושבויי מלחמה שהובאו לשם על ידי ארגון טודט, בתוספת עובדים אוקראינים מקומיים.

משכנו של היטלר במחנה היה צריף עץ שנבנה סביב חצר פרטית, ובצמוד אליו בונקר בטון. במחנה היו כעשרים צריפי עץ ושלושה בונקרים נוספים. האתר הוקף על ידי גדר תיל ועל ידי עמדות הגנה, שהיו מקושרות ביניהן במנהרות. שתי עמדות תצפית מוגבהות נבנו ביער המקיף את המחנה. המחנה כלל גם מתקני שירותים שונים – בית תה, מספרה, בית מרחץ וסאונה, בית קולנוע ואפילו בריכת שחייה קטנה. כן היה בו גן ירק גדול שנועד לספק מזון להיטלר (שתזונתו הייתה צמחונית רוב הזמן). שתי בארות ארטזיות סיפקו מים למחנה והיו לו מתקני ייצור חשמל משלו.

מדי יום יצאה אל המחנה מברלין טיסה (בת 3 שעות), שנחתה בשדה התעופה הצבאי בקאלינובקה. גם שירות רכבת יצא באופן סדיר מתחנת ברלין-שרלוטנבורג  אל תחנה בקרבת המחנה (נסיעתה נמשכה 34 שעות).

במהלך המערכה במזרח שהה היטלר בעיקר במאורת הזאב, מטהו שבפרוסיה (כיום בפולין). הוא שהה במחנה ורוולף שלוש פעמים, בתקופות אלו:
16 ביולי עד 30 באוקטובר 1942 – במהלך מתקפת הקיץ הגרמנית ברוסיה, שהובילה לקרב סטלינגרד;
19 בפברואר עד 13 במרץ 1943 – לאחר כניעת הארמייה הגרמנית הששית בסטלינגרד;
27 באוגוסט עד 15 בספטמבר 1943 – לאחר סיום קרב קורסק, המתקפה הגרמנית הגדולה האחרונה בחזית המזרח.

כאשר עזב היטלר את המחנה, במרץ 1943, הטמינו קצינים גרמנים שקשרו קשר נגדו פצצה במטוס שבו טס, אך היא לא התפוצצה.

פינוי המחנה
הצבא הגרמני נסוג מן המחנה במרץ 1944 מפני הצבא האדום המתקרב. לפני עזיבת המחנה הרסו אותו הגרמנים ומיקשו את הכניסות למתקנים התת-קרקעיים שבו.

אתר המחנה נסרק על ידי הכוחות הסובייטיים לפי פקודתו של סטלין, אך לא נמצאו בו מסמכים. הרוסים חתמו את הכניסות לחלקיו התת-קרקעיים.

כיום האתר הוא קרחת יער, שבה נותרו שברי בטון ושרידי בריכת השחייה של המחנה. האתר איננו מגודר ומשמש את האוכלוסייה המקומית לטיולים ונופש.

בקרבת האתר ניצבת אנדרטה לאלפי עובדי כפייה (שחלקם אף בנו את האתר עצמו) שנרצחו על ידי הגרמנים ונקברו בקברי המונים ליד הכפר סטריז'בקה הסמוך. 

ראו גם
קן הנשרים
פיהררבונקר

קישורים חיצוניים

רשמי ביקור באתר המחנה בבלוג Villagefure.
תמונות של אתר המחנה באתר LiveJournal.

קטגוריה:אדולף היטלר: מפקדות
קטגוריה:זירת מזרח אירופה במלחמת העולם השנייה
קטגוריה:אוקראינה במלחמת העולם השנייה