מקרים קשים יוצרים דין רע

מקרים קשים יוצרים דין רע (מאנגלית: Hard Cases Make Bad Law) היא אמרת כנף הגורסת כי חוקים שנחקקים או הלכות שנפסקות כדי לתקן מקרי קיצון קשים, חלים בסופו של דבר על קשת רחבה יותר של מקרים מאשר אלה שהתכוונו לתקן, ולכן נוצר בסופו של דבר דין רע.

גרסה ראשונה של האמרה נטבעה בידי השופט האנגלי רוברט רולף בפסק הדין בעניין וינטרבוטום נ' רייט מ-1842 שעסק בזכותו של נהג כרכרת דואר שנפצע בתאונת דרכים עקב תקלה בכרכרה לתבוע את מי שהתחייב לדאוג לאחזקתה, אף שהחוזה לא נכרת ביניהם באופן ישיר, אלא בין כל אחד מהם לבין חברת הדואר. באותה העת, לפי הדין בממלכה, ניתן היה לתבוע בעילה של רשלנות רק עקב הפרת חוזה. השופט רולף, שדחה את התביעה, קבע בפסק דינו כי על אף הקושי שבהותרת התובע ללא פיצוי, המשמעות של הפיכת ההלכה וקבלת התביעה קשה הרבה יותר:


את גרסתו המוכרת של הביטוי טבע השופט האמריקאי אוליבר הולמס בפסק הדין נורת'רן סקיוריטיז נ' ארצות הברית מ-1904, בו נפסק כי חברת נורת'רן סקיוריטיז היא מונופול בתחום הרכבות:


גם בתי המשפט בישראל עושים שימוש בביטוי בפסיקותיהם. כך, למשל בפרשת פלונית מ-1964, שעסקה בסמכותו של בית הדין הרבני לדון בתביעה של אדם נגד אשתו שאינה תושבת ישראל. דעת הרוב קבעה כי אין לבית הדין סמכות, בהסתמך על הלכה שנקבעה בפסק דין קודם, אך השופט משה זילברג, שהיה בדעת מיעוט, השתמש בביטוי כדי לקבוע כי לדעתו אין להרחיב את הפסיקה, שהתאימה לעובדות המקרה הספציפי ההוא, לכדי הלכה גורפת, וכי החלתה גם על המקרה הנדון תפגע בבני הזוג. במקרה אחר השתמשה השופטת דליה דורנר בביטוי בפסק דין שעסק בהתיישנות עבירות חניה, בקובעה כי "הכרעתנו בתחולת דיני ההתיישנות חייבת להיות מנותקת מן המקרה הקונקרטי. שכן, כדברי האימרה הידועה, Hard cases make bad law".

גם חברי הכנסת משתמשים לעיתים בביטוי, כדי להביע את התנגדותם להצעת חוק מסוימת. כך, למשל, פתח חבר הכנסת דב חנין את התנגדותו להארכת תוקפו של חוק שהייה שלא כדין (איסור סיוע), במילים "החוק שמובא בפנינו היום הוא עוד דוגמה לאותה אמירה ידועה ומוכרת hard cases make bad law – מקרים קשים מייצרים חוקים רעים".

הערות שוליים

קטגוריה:אמרות כנף באנגלית
קטגוריה:מונחים משפטיים