תאית (שפה)

תָּאִית (ภาษาไทย, - IPA: ; מכונה גם תאילנדית או סיאמית) היא השפה הלאומית והרשמית בתאילנד, ושפת האם של בני התאי - הקבוצה האתנית המהווה את הרוב בתאילנד. השפה התאית חברה במשפחת השפות המכונה קרא-דאי. מבחינת בלשנות-היסטורית, לא נמצא קשר בין משפחת שפות זו לבין משפחת שפות אחרות. ישנן מילים בתאית אשר הושאלו מן השפות פאלי, סנסקריט וקמרית עתיקה, בעיקר מילים הקשורות לדת.

הגיית השפה וכתיבתה
התאית היא שפה אנליטית וטונאלית. היא נכתבת כיום בכתב אבוגידה הנחשב מורכב ונקרא "הכתב התאי". לתאית ניב הקרוי "איסאן" המובן לדוברי לאית ללא צורך בתרגום, ולהפך.

הכתב התאי הוא תוצר של הכתב החמרי העתיק (อักขระเขมร), אשר נובע מגרסה דרומית של הכתב הבראהמי, הנקרא "וטלוטו". על-פי המסורת, המלך רם קמאהנג הגדול (พ่อขุนรามคำแหงมหาราช) נחשב למי שבשנת 1283 יצר את שיטת הכתב של השפה התאית.

עיצורים
+פונמות בתאית סדקי וילוני (מכתשי־)חכי מכתשי שפתי(־שִנִּי) אפיŋnm סותם ʔ kʰ ʨʰdtʰbpʰ מחוכך חוכך h s f מקורב(צדי)wjl רוטטr * תוספת פונמה בהתאמה לסטנדרט
שמאל|ממוזער|250px|תצורת המקלדת לכתב התאי

תנועות
 שמאל|ממוזער|250px|תנועות בתאית שמאל|ממוזער|250px|דיפתונגים בתאית

קישורים חיצוניים




הערות שוליים

קטגוריה:שפות
קטגוריה:שפות טונאליות