אריח על גבי לבנה

ממוזער|268x268px|אריח על גבי לבנה|טקסט=אָרִיחַ עַל גַּבֵּי לְבֵנָה (שם מלא: אריח על גבי לבנה ולבנה על גבי אריח) הוא השם שמופיע בכתבי חז"ל לצורת הכתיבה שבה נכתבות חלק מהשורות בתנ"ך.

 מקור וטעם 
מקור השם הוא בכך שבתקופת התלמוד 'אריח' היה שמה של מחצית ה'לבנה', ונראה שהיה זה שמה של שיטת בנייה שהייתה נפוצה אז, וכך יש קווי דמיון בין צורת בנייה זו לסדר בה מסודרות השורות בשירות.

דרשת רבי שילא איש כפר תמרתא על צורת עשרת בני המן נותנת טעם לשינוי צורת הכתיבה בין השירות השונות:

קיימים דיונים בספרות חז"ל על כשרות הכתיבה בדיעבד באופן הפוך (כתיבה רגילה במקום אריח על גבי לבנה, או כתיבת אריח על גבי לבנה במקום כתיבה רגילה).

לגבי שירת דוד יש מחלוקת: על פי מסורת חז"ל היא נכתבת אריח על גבי לבנה, אולם בכתר ארם צובא היא כתובה אריח על גבי אריח.

 צורות הכתב 
 אריח על גבי לבנה 
בצורה זו המילים מסודרות כך ששורה אחת מופרדת ברווח לשלושה חלקים, כששני החלקים הקיצוניים מורכבים ממילה אחת בלבד, ושורה שנייה מופרדת ברווח לשני חלקים. בצורה כזו:

בצורה זו של אריח על גבי לבנה מופיעות:
 שירת הים ()
 שירת דבורה ()
 לפי מסורת חז"ל, שירת דוד ()

 אריח על גבי אריח 
שמאל|ממוזער|375x375px|עשרת בני המן כתובים בצורת אריח על גבי אריח ולבנה על גבי לבנה
צורה נוספת היא "אריח על גבי אריח ולבנה על גבי לבנה". כך:

בצורה זו מופיעות:
 שירת האזינו ()
 שלושים ואחד המלכים ()
 לפי כתר ארם צובא, שירת דוד ()
 הריגת עשרת בני המן ()

הערות שוליים

קטגוריה:שירה בתנ"ך
קטגוריה:סת"ם