אסד עזי

אסד עזי (בערבית: أسد عزي; נולד ב-21 באפריל 1955) הוא צייר ומשורר ערבי, דרוזי, פלסטיני, ישראלי (על פי הגדרתו העצמית.

 קורות חיים 
עזי נולד בשפרעם, הוא מתגורר ביפו. הוא הבכור מבין חמישה אחים, לאמו אכאבר ולאביו סיאח, דרוזי ממוצא לבנוני. בשנת 1961 אביו נהרג מירי צלף סורי בעת שסייר כחייל במשמר הגבול בצפון. אסד למד בבית ספר תיכון יהודי בקריית אתא. לאחר שירות צבאי למד לתואר ראשון באוניברסיטת חיפה (1976–1980), ולתואר שני בתולדות האמנות באוניברסיטת תל אביב (1980–1981). בשנות השמונים הוא היה חבר ב"קבוצת רגע" שעסקה ביצירת יצירות בעלות מטען תרבותי מקומי ובין חבריה אבישי אייל, דוד וקשטיין, דוד ריב, יורם קופרמינץ, יצחק ליבנה, מיכל גולדמן וראובן זהבי.

משנת 1987 מלמד עזי במדרשת בית ברל. בשנת 2001 לימד במכללת קיי בבאר שבע. כמו כן לימד בבית ספר מימד ת"א (1996–1999). משנת 2015 מרצה באוניברסיטת חיפה. לימד ציור במכון לאמנויות תל-חי בין השנים 1988 עד 2016.

ב- 2022 יצא לגמלאות מבית ברל, אולם המשיך ללמד באוניברסיטת חיפה.

יצירתו

עבודתו עוסקת בכמה נושאים עיקריים: החמור כסמל; האישה והזוגיות; אוטופורטרט; ציורי משפחה ועוד. הטכניקה האומנותית היא קולאז'יסטית בעיקרה, מצרפת ומדביקה חומרים שונים, מפות ותוכניות בתים כמו גם תווי מוזיקה, בתוספת ציור ורשום.

עבודתו מושפעת משאלת הזהות האישית האנושית והפוליטית, מתוך התלבטויות של זהותו כאינדיבידואל ובהתייחסות לקוטביות של שאלת הערביות מול הישראליות וביטוי לתחושת הניגודיות התרבותית-ערכית-סגנונית של המזרח מול המערב.

עבודותיו הוצגו בגלריות ומוזיאונים רבים בישראל ומחוצה לה, והן נמצאות באוספים רבים, ביניהם אוסף מוזיאון ישראל ירושלים, אוסף מוזיאון תל אביב ומוזיאון העיר חיפה.

בריאיון עיתונאי ציין שהאמנים שהשפיעו עליו, בהם מארק רותקו, לוצ'יו פונטנה, הנרי שלזניאק, אורי רייזמן וכן את האיקונות של ג'וטו.

תערוכות יחיד נבחרות

תערוכות קבוצתיות נבחרות

פרסים
 1987 - פרס יד ליעד מטעם נשיא מדינת ישראל
 1990 - זכה בפרס קולינר מטעם מוזיאון ישראל.
 1993 - פרס רוטארי מטעם איגוד הרוטארי בישראל
 1996 - זכה בפרס עידוד היצירה ממשרד החינוך אולם החזיר אותו כמחאה פוליטית.
 2000 - פרס עידוד היצירה מטעם שר החינוך והתרבות.
 2020 - פרס השרה למפעל חיים.

פרסומים
 1976 - ספר שירים, שחף
 1978 - עונת הלחישות שירים, רנסאנס
 1980 - אמן דרוזי מציג יצירותיו בבית אבא חושי, בחיפה, קול חיפה
 1980 - אמא וילד אל-אתחאד, שישי
 1981 - אצא מתוך עצמי פסק זמן
 1981 - הורדה מהצלב, אל-אתחאד
 1986 - רגע בבקשה, מעריב
 1986 - אסד עזי לוונציה, אל-אופוק
 1986 - מתמונה לתמונה זה נעשה מעודן יותר חדשות/תערוכה, רותי רובין
 1989 - הצייר הדרוזי הלך ונשיא ניגריה הודח מעריב/סוף שבוע, ברוך מאירי.

קישורים חיצוניים



 כתבי אסד עזי, במאגר "נקודת מבט: כתבי אמניות ואמנים"

 "לשאלה 'מי אני? דרוזי, ישראלי, פלסטיני, ערבי?' אני משיב: 'אני צייר!"





 הערות שוליים 

קטגוריה:ציירים דרוזים ישראלים
קטגוריה:משוררים דרוזים ישראלים
קטגוריה:פעילים במדורי המועצה הישראלית לתרבות ואמנות
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת חיפה
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת תל אביב
קטגוריה:יפו: אישים
קטגוריה:יתומי צה"ל
קטגוריה:סגל המדרשה לאמנות
קטגוריה:שפרעם: אישים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1955