שלמה בן שמעון דוראן

הרב שלמה בן שמעון דוראן (הרשב"ש; ה'ק"ס, 1400 - ה'רכ"ז, 1467) היה פוסק הלכה בולט, אב בית הדין ורבה של אלג'יר. בנו של הרשב"ץ.

 קורותיו 
נולד באלג'יר, דור שישי לרמב"ן ורבינו יונה. למד מפי אביו הרשב"ץ, ונהג להתייעץ עמו בענייני הלכה.ראו שו"ת הרשב"ש סי' תקמח. מלבד השכלתו התורנית היה בקיא במדעי הטבע, ברפואה ובפילוסופיה. עוד בחיי אביו השיב בהלכה לגלילות צפון אפריקה ואף לירושלים.ראו שו"ת הרשב"ש סי' רנ-רנח. על פי תאריכי תשובותיו נראה שהצטרף לבית דינו של אביו בצעירותו, עוד בחיי אביו. גם את חיבורו "מלחמת מצווה" כתב על פי ציוויו של אביו (1438). בחיבור זה הוא משיב להתקפותיו של המומר יהושע הלורקי על התלמוד. תשובותיו עוסקות לא רק בענייני הלכה, אלא אף בענייני אגדה שונים. כמו כן כתב מאמר שמשיב לטענות הנוצרים על היהדות.נדפס בתוך: 'קשת ומגן' לרשב"ץ.

לאחר פטירת אביו (1444) נתמנה לאב בית הדין ורבה של אלג'יר.

בנו, רבי צמח דוראן, אף הוא היה מחכמי אלג'יר וממלא מקום אביו משנת רכ"ז (1467). שני בנים נוספים של הרשב"ש שנמנו עם חכמי אלג'יר, הם: רבי אהרן ורבי שמעון. רבי שלמה בן צמח דוראן, רשב"ץ האחרון (נינו של רבי צמח) ורבי שלמה דוראן (נכדו של רבי שמעון דוראן), פעלו באלג'יר כרבנים וראשי ישיבה, בסוף המאה ה-16.

 פעילות והגות 
הרשב"ש תיקן מספר תפילות, לדוגמה: במקרה שהתרבו הגשמים עד שהם מפריעים לחרישת הקרקע, תיקן תפילה שייפסקו הגשמים.ראו: שו"ת הרשב"ש סי' קעג. תפילה זו הובאה להלכה בשולחן ערוך.ראו: שולחן ערוך אורח חיים תקעז, א. כמו כן סבר שנכון לזמנו ומקומו, בני זוג לא יכולים לכוף זה את זה לעלות לארץ ישראל, מחמת ריבוי הסכנות שבדרכים.ראו: שו"ת הרשב"ש סי' א. פסיקה זו הובאה להלכה בשולחן ערוך.. עם זאת, תמך וביסס את מצות ישוב ארץ ישראל, ובמענה לאחד מהשואלים שזלזל במצוה, מכיוון שהיא אינה מוסיפה למושכלות, השיב הרשב"ש, שחסרון המעשה הוא גם כן חסרון גדול לאדם.ראו: שו"ת הרשב"ש סימן ב.

ביחס למעשים היוצאים מגדר הטבע המתוארים במקרא, כגון: פתיחת פי האתון, ומאבקו של יעקב במלאך, דעת הרשב"ש שמעשים אלו קרו כפשוטו, ולא בחלום. ביחס לאחרית הימים, הוא מבאר שהעולם עתיד להיחרב, ודוחה את דברי השואל שהעולם לעולם לא יכלה. עם זאת, הוא מותיר לשואלו להאמין בזה כפי שהוא מבין.ראו: שו"ת הרשב"ש סי' ב.

ציין בכמה מקומות את מנהג צפון אפריקה בזמנו, לפסוק כדעת הרמב"ם,שו"ת רשב"ש סי' מח. אך עם זאת ביאר שאין לעיין ברמב"ם עיון פשטני, אלא קודם יש לעיין בגמרא ושורשי ההלכות.שו"ת הרשב"ש סו"ס שפז.

יחסו לקבלה היה חיובי באופן עקרוני, אך התנגד במיוחד לאנשים ירודים שעסקו בחכמה זו, והתפארו בפני עמי הארץ שהם יודעים דברים נשגבים, הרשב"ש הסביר שהם למעשה ריקים מחכמת הקבלה.שו"ת הרשב"ש סי' קפט. כמו כן כתב על עצמו שהוא לא מאנשי הקבלה.ראו שו"ת הרשב"ש סי' לו.

חיבוריו
 שו"ת הרשב"ש - רבי יוסף קארו ציטט עשרות רבות מפסקיו, וכמעט תמיד פסק כמותו.ראו: מבוא לשו"ת הרשב"ש עמ' 12.
 מלחמת מצווה
 תיקון סופרים על דיני שטרות
 קינה בשם "שמים לבשו קדרות".

לקריאה נוספת

 הרב יואל קטן, מבוא לשו"ת הרשב"ש, מכון ירושלים תשנ"ח.
 ד"ר נח עמינח, "העלייה לא"י" בתשובות הרשב"ש - הלכה ומציאות, תלפיות, תשמ"ז, עמ' 85–94  



ספריו




הערות שוליים

קטגוריה:אלג'יר: רבנים
קטגוריה:ראשוני צפון אפריקה
קטגוריה:מחברי ספרי שו"ת: ראשונים
קטגוריה:יהודי אלג'יריה במאה ה-15
קטגוריה:נפטרים ב-1467