תקוע (יישוב מקראי)

תְּקוֹעַ היה יישוב קדום ששכן בגבול שבין מדבר יהודה והר יהודה, כ-10 ק"מ דרומית-מזרחית לבית לחם, ואשר נזכר מספר פעמים במקורות. אף שהיישוב נמצא בנחלת שבט יהודה, הוא לא מוזכר ברשימת הערים שבנחלת השבט בנוסח המסורה של ספר יהושע. יחד עם זאת היישוב מוזכר בנחלת השבט בתרגום השבעים.זאב וילנאי, "תקוע (א)", בתוך: אריאל: אנציקלופדיה לידיעת ארץ ישראל כרך ח' (ר–ת), הוצאת עם עובד, 1980, עמ' 8154

על שם העיר נקרא מדבר תקוע – החלק של מדבר יהודה שבסביבות העיר.זאב וילנאי, "תקוע (ב)", בתוך: אריאל: אנציקלופדיה לידיעת ארץ ישראל כרך ח' (ר–ת), הוצאת עם עובד, 1980, עמ' 8155

אזכורים במקורות

 במקרא 
 האישה החכמה מתקוע - מבין יוצאי תקוע נודעה האישה החכמה שהוכיחה את דוד המלך ושכנעה אותו לאפשר לאבשלום לשוב לירושלים לאחר רצח אמנון.
 עירא בן עיקש התקועי - ברשימת גיבורי המלך דוד נזכר עירא בן עיקש התקועי.
 ביצורי תקוע - בספר דברי הימים נזכרת תקוע בין הערים שביצר רחבעם והכין למצור. 
 הנביא עמוס - מתואר כנוקד מתקוע ועל פי המסורות היהודיות והנוצריות הוא קבור בסמוך, במקום הקרוי "קבר עמוס". ליד הקבר הוקמה כנסייה נוצרית קדומה שנחרבה.
 השתתפות בבניין חומות ירושלים - אנשי תקוע מוזכרים בספר נחמיה בין הבונים את חומות ירושלים בתקופת שיבת ציון.
 שמן זית - תקוע הייתה ידועה בשמן הזית המשובח שלה, ממנו לקחו לנסכים (קורבן) לבית המקדש.משנה תורה להרמב"ם, הלכות איסורי מזבח פרק ו'

 במקורות מימי בית שני 
העיר וסביבתה מוזכרות גם בתיאורי מלחמות החשמונאים. לפי ספר מקבים א', יונתן ושמעון נמלטו למדבר תקוע לאחר שנודע להם על התקרבותו של צבא בקכידס. העיר מוזכרת שוב בימי המרד הגדול ובאיגרות בר כוכבא מנחל חבר ובמשנה.

 התקופה הביזנטית 
תקוע מוזכרת באונומסטיקון של אוסביוס (תחילת המאה ה-4 לספירה), בכתבי הירונימוס, וכן במפת מידבא.

באותה התקופה הראו במקום את קברו של הנביא עמוס.

 ימי הביניים 
בשנת 765 ביקר ויליבאלדוס הקדוש בתקוע והזכיר את כנסייתה; אז הייתה נפוצה במקום מסורת נוצרית, לפיה גם בתקוע, כמו בבית לחם, נהרגו ילדים בפקודת הורדוס.בתקופת מסעי הצלב, תושבי תקוע הנוצרים שלחו תגבורת לסייע לכוחות הלטיניים שצרו על ירושלים. בתקופת ממלכת ירושלים הצלבנית שכן במקום יישוב קטן. המלך פולק מאנז'ו העניק את תקוע לכמרים של כנסיית הקבר תמורת בית עניה.

בשנת 1138 פשטה כנופיה מוסלמית על תקוע, אז עוד כפר נוצרי, אך רוב תושביה ניצלו מטבח בכך שנמלטו למערת חריטון הסמוכה, אותה זיהו עם מערת עדולם מסיפורי דוד.

רבי יעקב, מיהודי צרפת, ביקר בתקוע באמצע המאה ה-13 וכתב כי קבור בה ישעיהו הנביא.

בספר "שבילי דירושלים" המיוחס ליצחק חילו, נוסע יהודי-ספרדי שביקר בארץ ישראל בשנת 1333, מצוין כי בתקוע יש מערה עתיקה שאומרים שבה קבור אחד משבעת הנביאים אשר עצמותיהם קבורות באדמת הקודש. עוד נכתב שם כי ישנה מחלוקת לגבי זיהוי הקבר - חלק סבורים שזהו קבר הנביא עמוס, ואחרים טוענים שזהו קבר ישעיה הנביא.

 זיהוי 
תקוע המקראית מזוהה עם ח'רבת א-תקוע הממוקמת על תל תקועזאב וילנאי, "תקוע (א)", בתוך: אריאל: אנציקלופדיה לידיעת ארץ ישראל כרך ח' (ר–ת), הוצאת עם עובד, 1980, עמ' 8155 - תל גדול המתנשא לגובה של 825 מטר מעל גובה פני הים סמוך לעיירה הבדואית תוקוע, מכיוון דרום, בצד הדרך העולה מים המלח לכיוון בית לחם וירושלים. בשנת 1977 הוקמה מצפון-מזרח לח'רבת א-תקוע ההתנחלות תקוע.

ישנו אתר אחר, המופיע במקרא ובספרות חז"ל, הנושא את השם "תקוע". חוקרים סבורים שהוא בצפון הארץ, אך אין הסכמה לגבי זיהוי המקום.

ישנו בלבול מסוים בין שני האתרים בעלי שם דומה. פרופ' גארי רנדסבורג סבור ש"תקוע הצפונית" הוא ביתם של "האשה החכמה", וגם של הנביא עמוס.

ראו גם
 האישה החכמה מתקוע
 עמוס הנביא

קישורים חיצוניים




הערות שוליים

קטגוריה:יישובי המקרא
קטגוריה:קצרמר ארכאולוגיה
קטגוריה:יישובים יהודיים בארץ ישראל בתקופת בית שני
קטגוריה:יישובים יהודיים בארץ ישראל בתקופת המשנה והתלמוד
קטגוריה:תקוע