קמילו גולג'י

קַמִילוֹ גוֹלְגִ'י (באיטלקית: Camillo Golgi; 7 ביולי 1843 – 21 בינואר 1926) היה רופא, פתולוג ופיזיולוג איטלקי, חתן פרס נובל לפיזיולוגיה או לרפואה.

ביוגרפיה
קמילו גולג'י נולד בשנת 1843 בקורטנו (Corteno; כיום קורטנו גולג'י) שבוואל קמוניקה. אביו היה רופא ששימש גם כאחראי על הרפואה בנפה. גולג'י למד באוניברסיטת פאביה, שם עבד במעבדה לפתולוגיה ניסויית תחת ג'וליו ביצוצרו (Giulio Bizzozero), שהסביר את תכונותיו של מח העצם. הוא סיים את לימודיו ב-1865. במהלך מרבית הקריירה המקצועית שלו הוא חקר את מערכת העצבים המרכזית. במחצית השנייה של המאה ה-19 לא היו טכניקות צביעת רקמות יעילות מספיק למחקר רקמות העצבים. כאשר עבד כמנהל הרפואי של בית חולים פסיכיאטרי (ה-Ospedale Di San Mateo בפאביה), בשנים 1865–1871, הוא ערך ניסויים בהספגת רקמות עצבים במתכת, כשהוא משתמש בעיקר בכסף (צביעת כסף). הוא גילה שיטה לצביעת רקמת תאים, כך שיצבעו מספר מוגבל של תאים בשלמותם. שיטה זו אפשרה בפעם הראשונה לבחון את הנתיבים של תאי העצבים במוח. הוא כינה את תגליתו "תגובה שחורה" (באיטלקית reazione nera), שאחר כך כונתה לכבודו שיטת גולג'י או צביעת גולג'י. הגורם לצביעה של חלק מהתאים בלבד עדיין אינו מובן. אחרי שיוזף פון גרלאך פיתח את התאוריה שלו, גולג'י תמך בה ותרם להפצת הרעיון בין המדענים.

התגובה השחורה כללה הצמדות של חלקיקי כסף כרומטי למעטפת העצב (נוירילמה) בתגובה כימית בין כסף חנקתי לאשלגן דו-כרומטי. עקב כך נוצר משקע שחור בולט על גוף תא העצב, כמו גם על האקסון וכל הדנדריטים. הניגודיות שבין התא הצבוע בשחור לבין הרקע הצהוב מאפשרת קבלת תמונה ברורה של תא העצב. היכולת לצפות בתאי עצב נפרדים בעזרת צביעותיו, שימשה את סנטיאגו רמון אי קחאל לציור מפורט של תאים ומבנה הרקמה בחלקים שונים של המוח, ואיפשרה את פיתוחה והתקבלותה של דוקטרינת הנוירונים, הנמצאת בבסיס הבנת פעילות המוח עד ימינו. למרבה האירוניה, גולג'י עצמו היה בין המתנגדים לתיאוריה, כשהוא מסרב לראות את המבנה התאי של רקמת המוח כפי שהתברר מהצביעה שלו עצמו. במקום זאת, הוא דגל בתיאוריה ה"רטיקולרית" שטענה לרשת רציפה בכל המוח. אפילו בהרצאת הנובל, הפרס אותו קיבל עבור תרומתו לפיתוח דוקטרינת הנוירון, הוא המשיך להתנגד ולטעון לצורך לחשיבה מחודשת בנושא.

בנוסף לתגלית זו גילה גולג'י את אברון החישה בגיד הקרוי על שמו אברון הגיד על שם גולג'י, קולטן הממוקם בצומת שריר-גיד הרגיש לשינוי במאמץ המתיחה על מערכת השריר-גיד הנובע מכיווץ השריר.
גולג'י חקר את מחזור החיים של ה-Plasmodium והקשר בין התרחשות הקדחת השלישונית והרביעונית של מחלת המלריה למחזור החיים של האורגניזמים המכונים כיום Plasmodium vivax ו-Plasmodium malariae בהתאמה.

תוך שימוש בטכניקות הצביעה שלו, גילה גולג'י ב-1898 את האברון המצוי בכל התאים האוקריוטיים הקרוי על שמו אברון גולג'י או בקיצור גולג'י, שתפקידו העיקרי לעבד מקרומולקולות, כמו חלבונים וליפידים, שסונתזו על ידי התא.

תגלית נוספת של גולג'י קשורה לפיזיולוגיה של הכליות. גולג'י היה הראשון שהראה כי הטובול הדיסטלי של הנפרון חוזר לפקעית ממנה יצא, תגלית אותה פרסם ב-1889 ("Annotazioni intorno all'Istologia dei reni dell'uomo e di altri mammifieri e sull'istogenesi dei canalicoli oriniferi". Rendiconti R. Acad. Lincei 5: 545–557, 1889).

אחרי זמן קצר שבו שימש לראש הקתדרה לאנטומיה באוניברסיטת סיינה,  גולג'י חזר לאוניברסיטת פאביה כראש הקתדרה להיסטולוגיה ופתולוגיה כללית ואף מונה פעמיים כרקטור האוניברסיטה, בשנים 1896-1893 ו-1909-1901. כמו כן שימש כמרצה באוניברסיטת בולוניה. 

ב-1906 זכה גולג'י יחד עם ההיסטולוג, הפיזיולוג והפתלוג הספרדי סנטיאגו רמון אי קחאל בפרס נובל לפיזיולוגיה או לרפואה בשל מחקריו על מערכת העצבים. גולג'י מת בפאביה שבאיטליה בינואר 1926 ונקבר בה.

כיבודים והוקרות
שמאל|ממוזער|220px|מוזיאון קמילו גולג'י בעיירת הולדתו קורטנו ששינתה את שמה ב-1956 לקורטנו גולג'י על שמו
חבר באקדמיה המלכותית למדעים של טורינו, 1881
מדליית ריינקר לרפואה (Rinecker-Medaille) מטעם אוניברסיטת וירצבורג, 1891
ביוני 1900 מינה המלך אומברטו הראשון את גולג'י לסנאטור בסנאט של איטליה, משרה בה החזיק עד מותו ב-1926.
פרס נובל לפיזיולוגיה או לרפואה בשנת 1906
עיירת הולדתו קורטנו שינתה את שמה ב-1956 לקורטנו גולג'י (Corteno Golgi). בעיירה יש מוזיאון לזכרו.
פסל שיש של גולג'י מצוי בחצר הבניינים הישנים של אוניברסיטת פאביה.

קרויים על שמו
מערכת גולג'י - אברון בתא שתפקידו העיקרי לעבד מקרומולקולות
אברון הגיד על שם גולג'י - אברון החישה.
שיטת גולג'י - שיטה לצביעת מערכת העצבים
גולג'י אלפא-מנוסידאז 2 (Golgi alpha-mannosidase II) - אנזים
תאי גולג'י - במוח הקטן
תאי גולג'י מסוג אחד - תאי עצב עם אקסונים ארוכים
תאי גולג'י מסוג שני תאי עצב נטולי אקסונים או בעלי אקסונים קצרים.
 אסטרואיד 6875 Golgi קרוי על שמו.
 מכתש Golgi על הירח .

קישורים חיצוניים

 אתר מוזיאון גולג'י בקורטנו גולג'י 



 הערות שוליים 

קטגוריה:פיזיולוגים איטלקים
קטגוריה:מלריולוגים
קטגוריה:פתולוגים
קטגוריה:מדעני מוח
קטגוריה:זוכי פרס נובל איטלקים
קטגוריה:זוכי פרס נובל לפיזיולוגיה או לרפואה
קטגוריה:מדענים שעל שמם כוכב לכת מינורי
קטגוריה:סגל אוניברסיטת סיינה
קטגוריה:רופאים איטלקים במאה ה-19
קטגוריה:רופאים איטלקים במאה ה-20
קטגוריה:חברי האקדמיה למדעים ולאמנויות של גטינגן
קטגוריה:איטלקים שנולדו ב-1843
קטגוריה:איטלקים שנפטרו ב-1926