סוסנוביץ

סוֹסְנוֹביץ (, סוסנובְיֶיץ) היא עיר בפרובינציית שלזיה שבדרום-מערב פולין, בסמוך לנהר פְּזֶ'מְשָה (Przemsza). ההתיישבות במקום הוגדרה ככפר בשנת 1780, אך סוסנוביץ הוכרה רשמית כעיר בשנת 1902. הודות לקרבתה לערי התעשייה של פולין - קטוביץ, גליביצה ובנדין, הפכה סוסנוביץ לצומת דרכים חשוב. סונוביץ ממוקמת בחלק המזרחי של אזור התעשייה שלזיה העליון, והיא אחת הערים של מחוז קטוביץ המונה אוכלוסייה כוללת של 2.7 מיליון אנשים; אוכלוסיית סוסנוביץ מונה כ-189,178 תושבים נכון לדצמבר 2022.

יהדות סוסנוביץ
בשנת 1860 הגיעו יהודים ראשונים לעיר, ורכשו מגרשים ליד בית הנתיבות ברחוב מודז'יובסקה. האימפריה הרוסית, ששלטה בסוסנוביץ באותם ימים, לא ראתה באור חיובי את בניית העיר, ולא נתנה רישיונות לבניית בתים בעיר. מסיבה זו, נבנו הבתים בעיקר בשעות הלילה; השומר היחידי היה השוטר הרוסי, שלאחר ששלשלו לידיו כספי שוחד העמיד פנים כלא רואה. היישוב היהודי הראשון היה מורכב מחסידי ראדומסק וחסידי אלכסנדר.

המשורר חיים נחמן ביאליק, עבד בעיר סוסנוביץ כמורה לעברית במשך 3 שנים.

הפוגרום ב-1904
בשנת 1904 נערך פוגרום ביהודי העיר בעת עריכת מנהג התשליך ביום השני של ראש השנה. יהודי העיר נהגו להתקבץ על גדות הנהר  לשם עריכת הווידוי על החטאים. בעת עריכת התשליך יִדּוּ גויים אבנים לכיוון המתפללים. אבן פגעה באחד המתפללים היהודים, שזרק את האבן חזרה לכיוון המתנכלים, והאבן פגעה בילדה קטנה מהגויים. למרות הפגיעה הקלה, השמועה עשתה לה כנפיים. ואז נשמעה הקריאה "הרגו את היהודים, הם הרגו ילדה נוצרייה". עלילת הדם עברה כאש בשדה קוצים בכל העיר סוסנוביץ. החלה התנפלות על בתי היהודים. הפולנים שדדו את חנויות היהודים, הכו יהודים ורצו ברחובות העיר עם סכינים שלופות. גויים פולנים סיפרו לעיתון המקומי: , הפורעים עברו מרחוב לרחוב, ובכל מקום ניפצו את בתי היהודים, שדדו והשמידו באין מפריע. המשטרה המקומית התעלמה מתחינות היהודים לעזרה.

בשואה

הקהילה היהודית במלחמת העולם השנייה יושבה בגטו סוסנוביץ. עשרים ותשעה אלף יהודים נרצחו, כרבע מאוכלוסיית העיר רובם נשלחו על ידי הנאצים למשרפות.

 יהודים ילידי המקום 
 רב העיר נהריה הרב ישעיהו מייטליס
 חתן פרס ישראל נתן גולדבלום.
 הסופר יחיאל די נור.
 איש המחתרות בנימין זרעוני
 המשורר, חתן פרס ישראל, חיים חפר.
 חבר הכנסת והאדריכל משה חריף.
 הפסל אהרן פריבר.
 המעצב הגרפי יעקב צים.
 הפסנתרן והמלחין ולדיסלב שפילמן.
 הצייר והפסל שלום שכוי(קוקוטק).

רבני העיר
 הרב אריה לייב גיטלר (נפטר ב-1888).
 הרב אברהם מאיר גיטלר, בנו וממלא מקומו של הרב אריה לייב (נפטר ב-1925). כיהן במשרתו 37 שנה.

במשך שנים רבות נאלצו האב ובנו להסתפק בתואר 'מורה הוראה', מכיוון שיהודי סוסנוביץ היו כפופים לקהילת בנדז'ין, ורק כשהקהילה זכתה לעצמאות נתמנה הרב אברהם מאיר לרב.

בשנת 1900 נתמנה כ"רב מטעם" ר' דוד שטיינזלץ (נפטר ב-1921). בשנת 1902 נבחר הרב יצחק גליקמן לדיין בקהילה, תוך עקיפתו של הרב גיטלר, מעשה שעורר מחלוקת בעיר. נפטר ב-1929.

 הרב ישעיהו אנגלרד - נרצח בכ"ט באייר ה'תש"ב.
 האדמו"ר אברהם ישכר אנגלרד מראדזין - בנו של הרב ישעיהו. כיהן כרב העיר לאחר השואה, בין השנים ה'תש"ה - ה'תש"ח.

רבנים ידועים בעיר
 הרב שלמה שטענציל, המוכר בכינוי "הגאון מסוסנוביץ" - היה ראש ישיבה ודיין בעיר. חיבר את הספרים "קהלת שלמה" ואת הספר בית שלמהחידושי הגאון מסוסנוביץ, ירושלים ה'תשע"ג, תולדות המחבר דף 16.
 הרב אריה צבי פרומר מקוז'יגלוב - כיהן כראש ישיבת חכמי לובלין אחרי פטירת הרב מאיר שפירא עד לסגירתה בשנות השואה.

אדמו"רים
 רבי אלטר אברהם בצלאל נתן נטע בידרמן, שהגיע מארץ ישראל וכונה "הרבי הירושלמי". נפטר ב-1933 וארונו הועלה לארץ ישראל.
 רבי מרדכי אלעזר מנחם בידרמן, קרובו וחתנו של הרב אלטר מילא את מקומו. נספה בשואה.
 רבי דוד פרדס בן רבי מרדכי מסטשוב (נפטר ב-1922), מתלמידי "החוזה מלובלין".
 רבי אליעזר פינקלר (נפטר ב-1937), משושלת חסידי ראדושיץ.
 רבי פנחס יששכר פינקלר, בנו של רבי אליעזר, המשיך את האדמו"רות. נספה בשואה.
 רבי שלמה חנוך הכהן רבינוביץ, האדמו"ר מרדומסק, התיישב בסוסנוביץ לאחר מלחמת העולם הראשונה ומשך אחריו אלפי חסידים. נספה בשואה.

לקריאה נוספת
 מ. צאנין, סוסנוביץ, בנדין, קאטוביץ בתוך: תל עולם: מסע על פני מאה קהילות נחרבות, תל אביב: המנורה, 1962. עמ' 293–298 (תיאור החורבן ותיאור של המקום מיד לאחר מלחמת העולם השנייה ומבט האוכלוסייה המקומית על חיסול היהודים והשימוש בשללם)

קישורים חיצוניים










 סוסנוביץ, מרכז מורשת יהדות פולין

הערות שוליים

*
קטגוריה:שלזיה (פרובינציה): ערים
קטגוריה:קהילות יהודיות בפולין
קטגוריה:קהילות יהודיות שהושמדו בשואה
קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1902