אמות המים של רומא

אמות המים של רומא היו מערכת מסועפת ויעילה של אמות מים שסיפקו את המטרופולין הגדול של רומא העתיקה בכמויות גדולות של מים למחיה, להפעלת בתי המרחץ, להשקיית הגנים ושאר צרכים.  

המידע על אמות המים של רומא מגיע מן השרידים הרבים שנותרו בשטח, ומספרו של סקסטוס יוליוס פרונטינוס שהיה נציב המים של רומא (Curator aquarum) בשלהי ימי המאה הראשונה לספירה. באחריותו של נציב המים הייתה תחזוקת אמות המים של רומא. פרונטינוס הגיע לתפקיד נציב המים בערוב ימיו, לאחר קריירה צבאית מזהירה במקומות שונים ברחבי העולם הרומי. פרונטינוס לא הסתפק במילוי תפקידו כנציב המים, אלא העלה על הכתב תיאור מפורט של תשע אמות המים של רומא שהיו קיימות ופעלו בימיו.  חיבור זה (De aquae ducti urbis Romae)  יחיד מסוגו המוסיף מידע רב על אמות המים ותחזוקתן. 

אמות המים השונות
אמות המים נבנו בשיטות שונות בחלקים השונים של האמה: על גבי קשתות, תת-קרקעיות, ועל פני הקרקע.
 שם האמה  שנות בנייה  אורך כללי של האמה בק"מ  אורך האמה התת קרקעית בק"מ אורך אמה  על גבי קשתות בק"מ מוצא המים  טיב המים  גובה האמה מעל פני הים במטר אקווה אפיה - Aqua Apia   312 לפנה"ס 17.6  16.8  מעיינות בעמק האניו מעולה  20  אקווה אניו וטוס - Aqua Anio vetus   272 לפנה"ס 64.0  63.6  נהר האניו  גרוע  48  אקווה מרקיה - Aqua marcia   140-144 לפנה"ס  91.26   80.0 10.4  מעיינות בעמק האניו  מעולה  59 אקווה טפולה - Aqua tepula   126 לפנה"ס 22.8  12.4 9.2  מעיינות וולקניים בהרי אלבן  מי מעיין פושרים  61 אקווה יוליה - Aqua Iulia  33 לפנה"ס  22.8  12.4 9.6  הרי אלבן  מעיינות קרים מטיב מעולה  65  אקווה וירגו - Aqua Virgo  19-21 לפנה"ס 20.8 19.2  1.2  מעיינות בעמק האניו  20 אקווה אלסיטינה - Aqua Alsietina   2-10 לפנה"ס 32.8  32.4  0.4  אגם אלסיטינוס  גרוע ובלתי ניתנים לשתייה.17אקווה קלאודיה - Aqua Claudia  52-38 לספירה  68.8  53.6  14  מעיינות בסמיכות למעיינות מרקיה  מעולה 67 אקווה אניו נובוס - Aqua Anio Novus   52-38 לספירה  86.4  72.8  11.2  נהר האניו  גרוע 70 אקווה טריאנה - Aqua Triana  117-109 לספירה  59.2  59.2    מי מעיינות ליד האגם הסבאטיני   לא ידוע 73 אקווה אלכסנדרינה - Aqua Alexandrina  226 לספירה  22.4 12.8  2.4  מעיינות בהרי סאסו בלו   50

ניתן לראות כי צמיחתה של העיר לאורך הדורות חייבה להגדיל את כמויות המים שהוזרמו אל העיר. נוסף על כך הולכות האמות וגבוהות במפלסן, וזאת על מנת שניתן יהיה לספק מים זורמים גם לאזורים גבוהים בעיר הבנויים על גבעותיה של רומא. 

ספיקה
שמאל|ממוזער|250px|11 אמות המים מסומנות באדום על גבי מפת העיר רומא
ספיקת מימיהן של האמות לא היה שווה וזאת מפני הנתונים הטכניים השונים שלהם. לכל אמה היה חתך בעל גודל שונה ושיפוע שונה שבהם תלויה הספיקה המרבית האפשרית. אקווה אלסיטינה עשויה הייתה לספק עד 0.12 מ"ק לשנייה (120 ליטר), ולעומתה אקווה אניו החדשה – בין 1.85-1.47 מ"ק לשנייה. 

סך כל פוטנציאל אמות המים של רומא נע בין 6 ל 7.35 מ"ק לשנייה, שהם בין 520,000 מ"ק ל-635,000   מ"ק ליממה. זהו כמובן האופטימום. אמות מים הלכו ונסתמו עם השימוש מהשקעת קרבונטים ("אבן קומקום"), ונסתמו על ידי סחף. תופעות אלה חייבו תחזוקה מתמדת. אמות מים ניזוקו מדי פעם ואיבדו מים, והיה צורך להפסיק את הזרימה בהן לצורך תיקונים, ובתקופה הרומית גם שררה התופעה של גנבת מים.

לקריאה נוספת
יזהר הירשפלד, "אמות המים בעולם היווני-רומי", בתוך: עמית, הירשפלד ופטריך (עורכים), אמות המים הקדומות בארץ-ישראל, הצאת יד יצחק בן-צבי, ירושלים, 1989, עמ' 27-3

קישורים חיצוניים

הערות שוליים

קטגוריה:רומא: אמות מים