כריזנטמות

שמאל|ממוזער|200px|אמדאו די סבויה, 1845-1890, שבעקבות מותו הלחין פוצ'יני את היצירה
ה"כריזנטמות" לכלי מיתרים (Crisantemi, per quartetto d'archi) היא יצירה קאמרית מאת ג'קומו פוצ'יני, שנכתבה ב-1890.

במקור הייתה היצירה אלגיה (יצירה מוזיקלית בעלת משקל עצוב), במי מינור, כתובה לרביעיית מיתרים המורכבת משני כינורות, ויולה וצ'לו. פוצ'יני טען כי כתב אותה בלילה אחד, בעקבות מותו בטרם עת ב-18 בינואר 1890 של אמדאו הראשון, מלך ספרד, מבית סבויה, דוכס אאוסטה, בנו של ויטוריו אמנואלה השני, מלך איטליה. היצירה מוקדשת לזכרו של הדוכס: "Alla memoria di Amadeo di Savoia, Duca d'Aosta".

השם שפוצ'יני נתן ליצירה, "כריזנטמות" (חרציות), מוסבר על ידי המנהג הנוצרי-קתולי להניח פרחי חרציות על קבר, במהלך טקסי אבלות ולכיבוד זכר המתים - בלווייה או אזכרה ובליל כל הקדושים.

היצירה היא עצובה וסוחפת, כתובה בפרק אחד ארוך. אורכה כ-6–7 דקות, בטמפו "אנדנטה מסטו" (Andante mesto - "צועד ביגון"). היצירה כוללת שני רעיונות מלודיים הדומים לאלו ששימשו את פוצ'יני במערכה האחרונה של האופרה "מנון לסקו", שהושלמה בשנת 1893.

לאורך השנים עובדה היצירה עבור הרכבי כלי מיתר גדולים יותר מרביעיית מיתרים, והיא מוכרת יותר בעיבודים אלה מאשר כרביעיית מיתרים.

לקריאה נוספת
 Blair Johnston in All Music Guide to Classical Music, ed by Chris Woodstra, Gerald Brennan and Allen Schrott, produced by All Media Guide, LLC, and Backbeat Books
 Wolfgang Marggraf (1977), Giacomo Puccini, Reclam Biographien, Verlag Philipp Reclam jun., Leipzig

קישורים חיצוניים
 "כריזנטמות" של פוצ'יני, בביצוע הרביעייה הבריטית "מנור האוס"

קטגוריה:רביעיות מיתרים