בתי הקברות הצבאיים של מדינת ישראל

בתי הקברות הצבאיים של מדינת ישראל הוקמו על ידי שלטונותיה על מנת שיהוו את מקום קבורתם של חללי מערכות ישראל. קיימים בישראל 43 בתי קברות צבאיים. בנוסף, בכ-120 בתי קברות אזרחיים הוקמו חלקות צבאיות לקבורתם של חללי מערכת הביטחון.

בבתי הקברות הצבאיים טמונים כ-15,900 חללים, שהם כ-62 אחוזים מכלל כל 25,540 חללי מערכות ישראל.

הקמת בתי הקברות הצבאיים ועיצובם
בשנת 1949, לאחר הקמת המדינה ובסיומה של מלחמת העצמאות, הוחל בהקמתם של בתי קברות צבאיים שבהם יובאו לקבורה אלפי חלליה של מלחמה זו. לצורך כך קיבלה הכנסת את חוק בתי קברות צבאיים, התש"י-1950. על פי רוב הוקמו בתי הקברות הצבאיים ביישובים השונים בצמוד לבתי קברות אזרחיים, או ממש בתוכם. מקצת בתי הקברות הוקמו באתרים מיוחדים שבהם נקברו חללים במהלך מלחמת העצמאות – דוגמת בית הקברות הצבאי בקריית ענבים ובתי הקברות הצבאיים בצפת, ראש פינה, דגניה א' ונגבה. בית הקברות הצבאי בהר הרצל הוקם במיקום חדש, שלא היו בו קבורות בעבר, וזאת בין השאר בזכות הבחירה להעביר את עצמות חוזה המדינה הרצל לקבורה בראש אותו הר.

מלכתחילה נקבע כי הקבורה בבתי הקברות הצבאיים תהיה שוויונית, וללא הקצאת חלקות מיוחדות לקצינים בכירים או לקצינים ובעלי דרגות אחרות בכלל.

בתי הקברות הוקמו על פי דפוסים אחידים בעיצוב חלקות הקבורה והגינון בהם. עיצובם נקבע בעקבות תחרות לאדריכלים שנערכה מטעם הממשלה באביב 1949 לעיצוב בתי הקברות הצבאיים נחלת יצחק שבתל אביב ובעפולה. בתחרות זו נבחרה תוכניתו של האדריכל ד"ר אשר חירם (מתוך 18 תוכניות שהוגשו), אשר הסתמכה בחלקה על התפיסה האדריכלית של בתי הקברות הצבאיים הבריטיים בארץ ישראל. התבנית הבסיסית של תוכנית זו הועתקה בהמשך ליתר בתי הקברות הצבאיים הישראליים, תוך התאמתה לתנאיו של כל אתר. חירם גם היה לאדריכל הבית של המחלקה להנצחת החייל במשרד הביטחון (אחר כך שונה שמה ליחידה להנצחת החייל), ובתפקידו זה מילא תפקיד מרכזי בעיצוב בתי הקברות הצבאיים, כמו גם בעיצוב אנדרטאות שונות שבנתה המחלקה.

עד שנת 1954 נבנו בישראל 14 בתי קברות צבאיים, ובמהלך השנים הוקמו והוכרזו בישראל בסך הכל 43 בתי קברות צבאיים. האחרון שבהם הוקם בכפר הדרוזי בית ג'ן, שרבים מבניו נהרגו במהלך שירותם הצבאי. בכל אחד מבתי הקברות נבנתה רחבת טקס - רחבה פתוחה ובה קיר זיכרון, שלמרגלותיו נערך מדי שנה ביום הזיכרון לחללי מערכות ישראל ופעולות האיבה טקס אזכרה לנופלים.

בנוסף להקמת בתי הקברות הצבאיים, ובעקבות מסירת זכות הבחירה של מקום קבורת הנופל בידי קרוביו (ראו להלן), הוקמו עם השנים חלקות צבאיות בתחומיהם של כ-120 בתי קברות אזרחיים ביישובים בישראל. רבים מהם הם יישובים שהוקמו והתפתחו לאחר קום המדינה. כך למשל, בשנת 2001 נפתחה חלקה צבאית בעיר קריית מלאכי, ובשנת 2006 נפתחה חלקה צבאית בעיר מודיעין. החלקות הצבאיות נבנו לרוב על פי אותם העקרונות העיצוביים שקבעו את תכנונם ומראם של בתי הקברות הצבאיים, אם כי לא בכל חלקה צבאית יש רחבת טקס. למעשה, ההבדל בין מקצת בתי הקברות הצבאיים והחלקות הצבאיות איננו רב, והראשונים נקראים בתי קברות צבאיים משום שהוכרזו ככאלו על פי החוק.

בתי הקברות הצבאיים והחלקות הצבאיות מנוהלים ומתוחזקים על ידי היחידה להנצחת החייל, הפועלת במסגרת אגף משפחות והנצחה במשרד הביטחון.

הקבורה בבתי הקברות הצבאיים
בסיום מלחמת העצמאות נטה משרד הביטחון לתפיסה, שהמדינה היא זו שתקבע היכן ייקבר חלל של צה"ל, ולא קרוביו של הנופל. גישה זו נדחתה במסגרת נוסחו של חוק בתי קברות צבאיים, ומאז נקברים חללי הצבא, המשטרה ומערכת הביטחון באחד מבתי הקברות הצבאיים או החלקות הצבאיות על פי בחירת שארי בשרם הקרובים, וללא תלות במקום מגוריו של הנופל ערב מותו. בנוסף, במאות בתי קברות אזרחיים בישראל שאין בהם חלקה צבאית נקברו חללים של צה"ל ומערכת הביטחון, וזאת על פי בחירת קרוביהם, אך מצבה צבאית נבנתה על קברם אם רצו הקרובים בכך.

בחלק מבתי הקברות הצבאיים הובאו נופלים לקבורה בקברי אחים. במרבית המקרים היו אלו חללים, אשר נהרגו בקרבות מלחמת העצמאות.

ככלל, אין נקברים בבתי הקברות הצבאיים אזרחים, אלא רק מי ששירתו בעת מותם בשירות סדיר, שירות קבע או שירות מילואים בצה"ל או ששירתו בשירות פעיל במשטרה או באחת מזרועות מערכת הביטחון. עם זאת, במקרים בודדים בעבר התירו שרי הביטחון את קבורתם של אזרחים בבתי הקברות הצבאיים. הדבר היה בדרך כלל כאשר מתו יחד - ומשום כך בנסיבות טראגיות חריגות - שני בני משפחה (זוגות נשואים או אחים) שאחד מהם היה איש צבא. חריג לכלל זה הוא זכותם של ראשי המטה הכללי של צה"ל או אלופיו בעבר - וכן של מפכ"לי המשטרה וניצביה בדימוס - להיקבר בבית קברות צבאי.

המצבה הצבאית

מצבה בתבנית אחידה - מסגרת מלבנית, אבן כרית וכיתוב שעליה, הכולל את פרטיו של הנופל - מוצבת על קברי כל החללים הטמונים בבתי הקברות הצבאיים. היא הונהגה בצורתה הנוכחית בשנת 1951, לאחר תהליך עיצוב שנעשה על ידי המועצה הציבורית להנצחת החייל. עיצובה מוסדר בחוק ובתקנות. הוא נשען מראשיתו על העקרונות של אחידות ושוויון בין הנופלים, והיה נתון במשך השנים לדיונים רבים ולמחלוקות משמעותיות, בעיקר בנוגע לתוכן הכיתוב שעל המצבה. בעקבות מאבק ציבורי הורשו קרובי הנופלים החל בשנת 1997 לבקש להוסיף על המצבה כיתוב אישי, ככל שרצו בכך.

הר הרצל

שמאל|ממוזער|250px|גן הנעדרים בבית הקברות הצבאי בהר הרצל (מראה חלקי)
בית הקברות הצבאי המרכזי של מדינת ישראל, והגדול ביותר מבחינת מספר חללי מערכות ישראל הקבורים בו, הוא בית הקברות בהר הרצל בירושלים. בית קברות זה הוקם ב-1949 במורדותיו הצפוניים של ההר, שעל פסגתו נטמן חוזה המדינה בנימין זאב הרצל, ומכאן שמו. נקברו בו חללים רבים שנהרגו בירושלים וסביבותיה במהלך מלחמת העצמאות, ובהם אנשי מחלקת הל"ה וחללי קרבות גוש עציון. כמו כן, עם השנים נקברו בו - על פי בקשת קרוביהם – חיילים רבים אחרים שלא היו תושביה של ירושלים. רבים מאלו נהרגו בקרבות בירושלים במלחמת ששת הימים.

עובדה המבטאת את מעמדו המרכזי של בית הקברות היא, שבתחומיו הוקם מספר רב של אנדרטאות – לזכר הנופלים מקרב מתנדבי היישוב העברי בארץ ישראל במלחמת העולם השנייה, לזכר חיילים יהודים בצבאות שונים של בעלות הברית שנהרגו במלחמה זו, ולזכר קבוצות של חללים שנהרגו במלחמת העצמאות ואחריה – דוגמת נעדרי הצוללת דקר. בבית הקברות גם הוקמו אנדרטת חללי פעולות האיבה לזכר חללי פעולות הטרור, ולאחרונה - האנדרטה לזכר יהודי אתיופיה שמתו בדרך העלייה לישראל במהלך שנות ה-80 וה-90.

בבית הקברות נערך מדי שנה ביום הזיכרון לחללי מערכות ישראל ופעולות האיבה טקס האזכרה הממלכתי המרכזי לנופלי צה"ל ומערכת הביטחון, במעמד נשיא המדינה, ראש הממשלה, יושב ראש הכנסת, נשיא בית המשפט העליון והרמטכ"ל. בית הקברות הוא גם אתר טקס האזכרה הממלכתי המרכזי לחללי פעולות האיבה, הנערך באותו יום.

 גן הנעדרים 

בשנת 2004 הוקם בבית הקברות "גן הנעדרים" – האתר המרכזי להנצחת זכרם של חללי צה"ל ומערכת הביטחון, שמקום קבורתם לא נודע. בו מתקיים מדי שנה הטקס לזכרם, ביום ז' באדר – יום מותו של משה רבנו. בגן מצויה גם מצבת זיכרון לזכר המרגל הישראלי אלי כהן שנשפט וניתלה בדמשק. גן הנעדרים בא במקומה של חלקת ההנצחה לחללי צה"ל הנעדרים.

 היכל הזיכרון הממלכתי לחללי מערכות ישראל 

היכל הזיכרון הממלכתי לחללי מערכות ישראל הוא מיזם של משרד הביטחון להנצחת זכרם של כל חללי מערכות ישראל בהגנה על הארץ ומחוצה לה מאז שנת 1860 ועד היום. ההיכל נבנה בכניסה הראשית אל בית הקברות הצבאי מצפון, לכניסה הראשית אל הר הרצל. ונחנך בערב יום הזיכרון לחללי מערכות ישראל בשנת 2017.

אתרי בתי הקברות הצבאיים
בתי קברות צבאיים רגילים
שמונת בתי הקברות הצבאיים הראשונים בישראל הוקמו במהלך מלחמת העצמאות וסמוך לאחריה במקומות אלו: ראש פינה, נהריה, עפולה, חיפה, נתניה, תל אביב, ירושלים וכפר ורבורג.

להלן פרטי כל בתי הקברות הצבאיים שהוקמו בישראל:
 אתר   מועד ייסוד  מספר קברים  מידע נוסף אופקים  150px  שנות ה-60  59  9 חללים - 7 שוטרים ו-2 חיילים בחופשה נפלו בקרב אופקים אילת(ערך מורחב)  150px  1956  51  נוסד לשם קבורת חללים ממלחמת סיני אשדוד  150px  1956  240   אשקלון  150px  1968  228   באר טוביה(ערך מורחב)  150px  1948   48  שימש לקבורת הנופלים בקרבות בבית דראס ובעיבדיס במלחמת העצמאות באר שבע(ערך מורחב)  150px  1967  435   בית ג'ן(ערך מורחב)  150px  שנות ה-90  48   בנימינה  150px  1948  31   דגניה א'(ערך מורחב)  150px  1948  63  שימש לקבורת חללי קרב עמק הירדן במלחמת העצמאות דימונה  150px  1967  113   הר הזיתים, ירושלים(ערך מורחב)  150px  1948  <CENTER>63 הוקם לאחר מלחמת ששת הימים. נקברו בו תחילה חללי הקרב על חללי הרובע היהודי במלחמת העצמאות, שנקברו במקור בקבר האחים באתר הגלעד הר הרצל, ירושלים(ערך מורחב)  150px  1949  3,715  כשליש מהחללים הטמונים בבית הקברות נפלו במלחמת העצמאות.נפתח לאחר המלחמה הרצליה  150px  1948  129   חדרה  150px  1948  228   חולון(ערך מורחב)  150px  שנות ה-70  582   חורפיש  150px    28   חיפה(ערך מורחב)  150px  1947  1,788   טבריה  150px  1947  142   כפר ורבורג(ערך מורחב)  150px  1948  218  שימש לקבורת חללי מבצע יואב לפריצת הדרך לנגב במלחמת העצמאות כפר סבא  150px    213   לוד  150px  שנות ה-70  85   מגדל העמק  150px  1967  53   נגבה  150px  1947  37  שימש לקבורת החללים בקרבות על נגבה במלחמת העצמאות נהריה  150px  1948  425   נוף הגליל  150px  1967  71   נחלת יצחק(ערך מורחב)  150px  1947  1,154  אתר הקבורה הצבאי של תל אביב ובנותיה במלחמת העצמאות נס ציונה  150px  1948  86   נתניה(ערך מורחב)  150px  1948  567   עספיא(ערך מורחב)  150px    98  בית הקברות הצבאי המרכזי של העדה הדרוזית בישראל עפולה  150px  1947  244   פרדס חנה  150px  1970  62   פתח תקווה  150px  1947  392  בחלקו הצפוני של בית הקברות סגולה נפתחהחלקה צבאית קטנה שבה נקברו חללים עד שנות ה-60.לאחר מכן הוקם מתחם קבורה צבאי חדש וגדול בדרומו של בית הקברות צפת(ערך מורחב)  150px  1948  115   נוסד בימי הקרב על צפת במלחמת העצמאות קריית גת(ערך מורחב) 150px  1964  102   קריית ענבים(ערך מורחב)  150px  1948  154  שימש לקבורת חללי חטיבת הראל בקרבות על הדרך לירושלים במלחמת העצמאות קריית שאול(ערך מורחב)  150px  1951  3,064  בית הקברות העיקרי למטרופולין תל אביב קריית שמונה  150px  1967  78   ראש פינה(ערך מורחב)  150px  1948  164  שימש לקבורת חללי מבצע ברוש והקרבות במנרה במלחמת העצמאות ראשון לציון(ערך מורחב)  150px  1947  351   רביבים(ערך מורחב)  150px  1947  30   רחובות  150px  1948  381   רמלה  150px  1962  120   רעננה  150px  1948  120  

בתי קברות צבאיים מיוחדים
במקומות בודדים בישראל קיימים בתי קברות צבאיים קטנים וסגורים לקבורה - למעשה חלקה קטנה או קבר אחים - שבהם נקברו חללים אשר נהרגו בקרב שהתנהל במקום (אך נקברו תחילה במקום אחר). כאלו הם אתר גשר א-זיב ומצודת כ"ח.

בתי קברות צבאיים ארעיים
שמאל|ממוזער|250px|האנדרטה בכניסה לאתר בית הקברות הארעי ליד קיבוץ בארי

במהלך מלחמת סיני, מלחמת ששת הימים ומלחמת יום הכיפורים הקימה הרבנות הצבאית בתי קברות צבאיים ארעיים לשם קבורת חירום של חללי הקרבות.

במלחמת סיני, במלחמת ששת הימים ובמלחמת יום הכיפורים הוקם בית קברות צבאי ארעי מצפון-מזרח לקיבוץ בארי שבנגב המערבי, ובו נקברו חללי הקרבות בסיני. לאחר כל אחת משלוש המלחמות הועברו החללים, בתוך שנה ממועד נפילתם, מבית קברות זה למקום קבורתם הקבוע, שנקבע לפי בחירת בני משפחותיהם, ובית הקברות פורק. באתר מוצבת כיום אנדרטה לזכר הנופלים שנקברו בו.

במלחמת יום הכיפורים נערכה קבורה ארעית בחזית הדרום גם בבאר שבע ובמשמר הנגב.

במהלך מלחמת ששת הימים נקברו חללי הקרבות בצפון הארץ באופן ארעי בחלקה בבית הקברות הצבאי בעפולה. לאחר המלחמה ניתנה הברירה לבני משפחותיהם להציב מצבות קבע על קברותיהם בעפולה, או להעבירם משם לבית קברות אחר. כך נעשה במלחמת יום הכיפורים בבתי הקברות הצבאיים בעפולה ובנהריה, ובנוסף להם הוקם בית קברות ארעי ליד קיבוץ לוחמי הגטאות.

ראו גם

חלל מערכות ישראל שמקום קבורתו לא נודע
הלוויה צבאית
 היכל הזיכרון הלאומי

 לקריאה נוספת 
רמי יזרעאל, "לתולדותיהם ולאופיים של בתי הקברות הצבאיים בישראל", אריאל, מס' 171-172, אוקטובר 2005, עמ' 83–94.
 יוסי כץ, לב ואבן - סיפורה של המצבה הצבאית בישראל 2006-1948, תל אביב: משרד הביטחון, 2007.
מעוז עזריהו, פולחני מדינה: חגיגות העצמאות והנצחת הנופלים, 1948-1956, באר שבע: הוצאת הספרים של אוניברסיטת בן-גוריון בנגב, 1995.
 רות בונדי, אהד זמורה, רפאל בשן (עורכים), לא על החרב לבדה, בת-ים: א. לוין-אפשטיין, תשכ"ח.
שבתי טבת, חשופים בצריח, ירושלים: שוקן, תשכ"ח.

קישורים חיצוניים


היחידה להנצחת החייל באתר משרד הביטחון
חוק בתי קברות צבאיים באתר "נבו"

מעוז עזריהו בשיתוף מנשה שני, במותם ציוו: אדריכלות בתי הקברות הצבאיים בישראל: השנים הראשונות, היחידה להנצחת החייל, אגף משפחות והנצחה, משרד הביטחון, 2013
מודיעין: "החלקה הצבאית בבית העלמין – הושלמו עבודות הפיתוח ברחבת הטקסים", באתר "כל העיר מודיעין", 27 באפריל 2020



הערות שוליים

*
קטגוריה:חללי מערכות ישראל