ערי גלס

עֵרִי גְּלַס (בגרמנית: Erich Glas;  29 ביוני 1897 – 23 בינואר 1973) היה צייר, מעצב גרפי, מאייר וצלם ישראלי יליד גרמניה. הוא תרם לאומנות הגרפית המודרניסטית המוקדמת בגרמניה, ומאוחר יותר היה דמות חשובה בחיי האומנות של התנועה הקיבוצית בתקופת המנדט הבריטי ולאחר קום המדינה. גלס מוכר במיוחד בזכות עבודות הליתוגרפיה וההדפסים שלו, ביניהם "לילות" (1945), המתאר את זוועות השואה.

קורות חייו

 ראשית חייו ומשפחתו 
ערי גלס, בנה היחיד של ג'ני, שחקנית ולחשנית נולד בברלין. ב-1903, כשהיה בן שש, נקטעה הקריירה של אמו בעקבות תאונה קשה שהתרחשה על הבמה והותירה אותה נכה. גלס גדל ללא אב ואם וחונך על ידי דודתו ודודו, אנשי התיאטרון הנודעים  ו. הוא למד בפנימייה בדיסלדורף, שם הפגין כישרון בהנדסה ובשרטוט טכני.

מלחמת העולם הראשונה

מסלול חייו ושאיפותיו של גלס נקטעו ב-1914 בשל פרוץ מלחמת העולם הראשונה, ובגיל 17 הוא התגייס לצבא הקיסרות הגרמנית. במהלך המלחמה, הוא שירת כחייל קומנדו ולאחר מכן כקצין בחזית המערבית. הוא נפצע בקרב וקיבל את צלב הברזל, דרגה ראשונה, עיטור צבאי שהוענק על גבורה. לאחר החלמתו, הוא שירת כצופה טיסה וצלם אווירי בצבא הקיסרות הגרמנית. שירותו בחזית והחשיפה למראות המלחמה הובילו אותו לשנות את תוכניותיו ולפנות ללימודי אומנות. חוויותיו בקווי החזית, שכללו קרבות, הימצאות תחת אש בחפירות ואובדן חברים לנשק, עיצבו באופן משמעותי את המיקוד של נושאי אומנותו, במיוחד בעבודות המתייחסות למלחמה ומוות.

השכלה אומנותית

במהלך המלחמה פגש גלס קצין צבא בשם קרל אדלר, ואת אשתו, אמיליה, אספני אומנות נלהבים, שהפכו לחברים קרובים ולפטרונים חשובים בקריירה האומנותית המוקדמת שלו. בתום המלחמה, הוא החל את לימודיו באקדמיה לאומנויות יפות במינכן והתיידד עם מקס ליברמן ואלפרד קובין. ב-1919 הוא התקבל לבית הספר לעיצוב ואדריכלות באוהאוס בוויימאר, ולמד אצל ליונל פיינינגר ויוהנס איטן. ב-1920 הצטרף גלס לאגודת האומנים יונג ריינלנד. בהמשך למד בבית הספר המלכותי לאומנות בברלין אצל פיליפ פרנק, שם גם לימד ועבד כצלם עיתונות. גלס התנסה בצורות אומנותיות שונות במהלך לימודיו, ובחר להתרכז בתחילה בהדפס, במיוחד תחריט וליתוגרפיה. בניגוד לבני דורו שאימצו את הסוריאליזם, העדיף גלס את האובייקטיביות החדשה, בטענה שהאומנות צריכה לשקף את המציאות הנצפית. הוא האמין שצייר חייב להכיר היטב את נושאי ציוריו, וכך, כשעמד להכין ציורים על אנשים המתמודדים עם מחלות נפש, הוא עבר להתגורר במשך שבועיים בבית החולים, שם יצר סדרת פורטרטים של המטופלים.
ממוזער|238x238 פיקסלים|טוסה ניקי (1922) Im Murvofei

 יצירה מוקדמת 
במהלך שהותו בוויימאר, גלס יצר איורים מפורטים למהדורות ביבליופיליות של יצירות כגון  של , שירים של לי באי, והזמיר של הנס כריסטיאן אנדרסן. הוא גם יצר חיתוכי עץ (Woodcut), כגון אלו עבור משלי איזופוס של פיידרוס, המבוססים על נושאים מוסריים עתיקים. בין השנים 1920 ל-1921, השלים גלס שמונה פיתוחי עץ (Wood Engraving), כל אחד בתפוצה מוגבלת של 50 עותקים. במהלך תקופה זו, יצר גם את סדרת חיתוכי העץ "המוות רוכב בפלנדריה" (The Death Rides in Flanders), ככל הנראה בהשראת שיר באותו השם. הסדרה מתארת לאנדסקנכטים (שכירי חרב) בוזזים, בהשראת מעשי זוועה שביצעו חיילים גרמנים נגד האוכלוסייה האזרחית הבלגית בתחילת המלחמה. דמות המוות מרמזת לפרשי האפוקליפסה המתוארים בחזון יוחנן. האנשה זו של המוות מופיעה לאורך מכלול יצירתו של גלס ובולטת במיוחד בעבודות מאוחרות יותר כגון "לילות". לאורך שנות חייו ולימודיו בגרמניה, הוצגו עבודותיו של גלס במספר תערוכות יחיד ותערוכות קבוצתיות באקדמיה הפרוסית, יינה, ויימאר וברלין.
ממוזער|309x309 פיקסלים|ילדים ליד בריכת הנוי מול חדר האוכל ביגור. צילום: ערי גלס
הגירה לפלשתינה (ארץ ישראל) המנדטורית

לאחר עליית הנאצים לשלטון ב-1933, פוטר גלס ממשרת ההוראה שלו בגלל זהותו היהודית, וכדי להתפרנס עבר לעסוק בעבודות שונות כמו עיצוב במה, צילום, איור וקריקטורה. האופי הסאטירי של עבודתו הגדיל את הסיכון למעצרו על ידי המשטר, מה שהוביל להחלטה להגר עם משפחתו לפלשתינה המנדטורית ב-1934. המשפחה התיישבה בקיבוץ יגור, וחיי הקיבוץ היו שינוי עצום עבור גלס ומשפחתו, שהיו רגילים לאורח חיים עירוני והיו פעילים בחוגים האמנותיים של ברלין, מינכן וויימאר. היה עליהם להסתגל לחיים חקלאיים שיתופיים, מגורים באוהלים ובצריפים, ללמוד עברית ולהתרגל למנטליות שונה. כדי להמשיך לעבוד כאומן, גלס היה צריך ליישב את עבודתו עם צורכי הקיבוץ. הוא תרם מניסיונו במגוון רחב של מקצועות: עבד כנגר, לימד אומנות בבית הספר, עיצב תפאורות להצגות וחגיגות ואייר לוחות שנה ועלונים. הוא אף השתתף בקביעות בסיורי האבטחה הליליים. למעשה, הוא גם סייע לארגון המחתרת הציוני ההגנה בהשגת מידע באמצעות תצלומי אוויר, וכך תרם מהכשרתו הצבאית וכישוריו כצלם. עם הזמן, הפך גלס לצלם של הקיבוץ והחל לתעד את החיים בו. בארכיון קיבוץ יגור שמורים יותר מ-800 תצלומים בשחור-לבן של גלס, שנוצרו לאורך תקופה של יותר מ-20 שנה, ומראים את התפתחות יגור וקיבוצים נוספים, העבודה בשדה, חגיגות, והנוף של מורדות הר הכרמל. בנוסף, יצר קריקטורות שצבעוניותן העזה עמדה בניגוד לצילום המונוכרומטי, שהוצגו מדי שבוע בחדר האוכל של הקיבוץ, ושיקפו באופן סאטירי את ההיבטים הביקורתיים של חיי היומיום והחיים תחת שלטון המנדט הבריטי.

יצירותיו

סגנון ציוריו של גלס השתנה לאורך שנות חייו בקיבוץ. הוא צייר את נופי עמק זבולון, צוקי הכרמל מעל יגור, דרוזים מעוספיה השכנה ואנשים בקיבוץ. הגוונים החמים והאור החזק משכו אותו להשתמש בצבעים עזים מכפי שנהג שבעבר, והוא צייר באַקוָורֶל, צבע שמן, ואקריליק, וכן המשיך ליצור הדפסים ותחריטים. במהלך השנים נוצר קשר בינו לבין אומן התחריט וההדפס הנודע הרמן שטרוק, אשר הגיע מגרמניה כמה שנים לפני כן, והם הפכו לידידים טובים. שטרוק העריך את עבודתו של גלס, שפנה אליו לא פעם להתייעץ בנושאים מקצועיים, והם מצאו ביניהם שפה משותפת גם כיוצרים יהודים שפעלו בגרמניה לאחר מלחמת העולם הראשונה. בסטודיו שלו בהדר הכרמל שבחיפה קיבץ סביבו שטרוק חוג אומנים שהתמחו בטכניקות הדפס שונות, ביניהם גם גלס. בתערוכת הגרפיקה הראשונה שהתקיימה בחיפה ב-1941 הציג גלס מבחר מעבודותיו לצד עבודות של שטרוק ואומנים נוספים.
ממוזער|330x330px|לילות (1945) א. היקיצה
"לילות"

"לילות" היא אחת היצירות החשובות ביותר של גלס. זהו רומן ללא מילים המסופר ב-20 ליטוגרפיות בשחור-לבן במהדורה האנגלית המקורית מ-1943, שהורחבה מאוחר יותר ל-28 במהדורה העברית שיצאה ב-1945. היצירה מתארת אומן נרדף על ידי המוות, אשר מטיח בו חזיונות אימה של היהודים תחת המשטר הנאצי. בנוסף לאיכות האומנותית של היצירה, הסיפור שמאחוריה גם הוא יוצא דופן: ערב אחד ב-1942, גלס הובא למרפאת הקיבוץ עם חום גבוה מאוד. בעודו נלחם במחלה במשך ימים ולילות, הוא חווה הזיות על השואה המתרחשת באירופה. לאחר החלמתו, הוא ניגש מיד לעבודה. האיורים שיצר מספרים על פוגרומים, השפלות, מחנות מאסר, הוצאות להורג ורצח, אך גם על התנגדות, על תקווה ועל תקומה. למעשה, גלס, שכבר התמודד עם מראות של הרג המוני בתקופתו כחייל במלחמת העולם הראשונה, יצר תמונה מדויקת ביותר של הזוועות באירופה, שבאותה תקופה הגיעו לארץ ישראל רק כשמועות. לפיכך, "לילות" הוא אחד הייצוגים האומנותיים המוקדמים ביותר של השואה. ב-1943, היצירה הודפסה ב-200 עותקים במהדורה בשפה האנגלית תחת הכותרת "Through the Night" בדרום אפריקה, וזאת מאחר שגלס התקשה למצוא מוציא לאור בא"י ליצירה שתוכנה היה אז שנוי במחלוקת. הקשר עם בית ההוצאה לאור New Era Press בדרום אפריקה נוצר על ידי אחותה של חמותו שהיגרה לשם, אם כי לא ברור כיצד גלס הצליח ליצור את הליטוגרפיות ולשלוח אותן לדרום אפריקה במהלך שנות המלחמה. ב-1945 יצא לאור "לילות" בגרסה עברית בהוצאת הקיבוץ המאוחד, עם 8 הדפסים נוספים והקדמה מאת מבקר הספרות והעיתונאי דב סדן. בשנות העשרים של המאה ה-21 החל שוב "לילות" למשוך תשומת לב: ב-2018 פורסם בכתב העת האמריקאי היוקרתי "On Paper" מאמר נרחב שהציג את היצירה ואת הסיפור שמאחוריה; ב-2021 הייתה היצירה חלק מאוסף הגרפיקה "Graphic Witness: Five Wordless Graphic Novels" מאת ג'ורג' ווקר, וב-2022 "לילות" יצא לאור מחדש בצרפת בספר שכותרתו "Dans La Nuit".
ממוזער|303x303 פיקסלים|ערי גלס (1960)
יצירה מאוחרת

ב-1957, לאחר יותר מ-20 שנים של חיים בקיבוץ, עבר גלס להתגורר בעכו. הוא למד להכיר היטב את העיר והנציח אותה במצלמתו, וב-1958 הציג תערוכת צילומים במלאת עשור לשחרור העיר. גלס עבר להתגורר בבית גדול בלב העיר העתיקה, שכמה מחדריו הוסבו לסדנת דפוס, סטודיו לציור ומעבדת צילום. בתקופה זו הוא הקדיש את כל חייו לאומנות וחזר לעסוק באופן אינטנסיבי בתחריט. עבודתו האומנותית בתקופה זו שיקפה את החיים התוססים של העיר, ותיארה את האדריכלות שלה, נופים ים תיכוניים וחיים של דו-קיום בין קהילות יהודיות וערביות. לאחר מלחמת ששת הימים עבר גלס להתגורר בחיפה, וגם שם המשיך בתנופת יצירה, שהושפעה רבות מהעיר ומנופיה. גלס יצר לאורך כמה עשורים ציורים, איורים, קריקטורות, הדפסים ותצלומים. עבודותיו הוצגו במוסדות תרבות ובגלריות בארץ ובעולם, ומיוצגות באוספי מוזיאונים וארכיונים ברחבי ישראל. חייו היו מלאי תהפוכות ושינויים, ואת אופי עיסוקיו ויצירתו היה עליו להתאים לנסיבות שבהן חי. למרות שעסק לאורך השנים במלאכות שונות, היה גלס בראש ובראשונה צייר שהתרכז באומנותו. את דרכו האומנותית ושיטות עבודתו בחר וגיבש עוד בתחילת דרכו, אולם תמיד היה סקרן ושאף להתעדכן בשיטות, חומרים ורעיונות אומנותיים חדשים.

חיים אישיים

גלס היה נשוי שלוש פעמים והיו לו ארבעה בנים. ב-1921, בעת שחי בוויימאר, הוא נישא למריה זכריאס-לנגהנס, בתו של  ממשפחת זכריאס הידועה מהמבורג. ב-1923 נולד בנם גוטהרד, הידוע בשמו העברי עוזיאל (עוזי) גל, ממציא תת-המקלע הישראלי,עוזי. לאחר כמה שנים נפרדו בני הזוג. ב-1929 נישא גלס לאשתו השנייה, סוזן (סוזי)/שושנה, בתם של קרל ואמיליה אדלר, אספני אמנות ממינכן. מנישואים אלו נולדו שלושה בנים: מיכאל גל, לשעבר מנכ"ל עיריית ירושלים, יורם גל, מהנדס בתעשיות הביטחוניות; ראובן גל, הבן הצעיר, נהרג במלחמת יום הכיפורים בגיל 29. לאחר מותה של אשתו השנייה, שושנה, שנפטרה ב-1956 לאחר מחלה ממושכת, עבר גלס לשלב חדש בחייו. הוא עזב את יגור ועבר לעכו, שם נישא לאחר מספר שנים לזיוה דיושקה, מהגרת מהונגריה, והתיישב איתה בעיר העתיקה של עכו. ב-1967, לאחר מלחמת ששת הימים, בני הזוג עברו לחיפה, שם המשיך גלס לצייר עד מותו ב-1973 בגיל 75.

מיצירותיו
 ערי גלס, "לילות", דב סדן (הקדמה), תל אביב, הוצאת הקיבוץ המאוחד, 1945
 "פרקי אגדה", ציורים מאת בן אורי, ערי גלס, ל. שוורין, בהדרכת הרמן שטרוק. הוצאת בית הספר הריאלי, חיפה, 1939
 "הגדה של פסח", קיבוץ יגור
 הדפסים לאיור ספרים:
 שירי לי באי
 משלי איזופוס מאת פיידרוס
  מאת 
 האגדה הזמיר מאת הנס כריסטיאן אנדרסן
 המוזיקה של בטהובן מאת גתה
 Through the Night; A Story without Words, Glas, Erich (artist); Rosenthal, Eric (foreword). Anthony's, Johannesburg, South Africa (Publisher). 1943
 Glas, Erich; Lev, Hagar; Gal, Iddo, "Dans la nuit", Toulouse. 2022

 תערוכות 

 1941 - חיפה, תערוכת גרפיקה קבוצתית
 1955 - עכו, תערוכת יחיד
 1958 - עכו, תערוכת צילומים "עשור לעכו"
 1960 - חיפה, בית האמנים, תערוכת יחיד
 1970 - חיפה, בית האמנים, תערוכת יחיד
 1983 - חיפה, בית האמנים, תערוכה רטרוספקטיבית במלאת 10 שנים למותו
 2015 - ברלין, "שאלת הדיור",“Wohnungsfrage,Haus der Kulturen der Welt", תצלומיו של גלס מראשית הקיבוץ נכללו בתערוכה שעסקה בזיקה בין אדריכלות ודיור למציאות חברתית
 2018 - שטוטגרט, Württembergischer Kunstverein Stuttgart, במסגרת התערוכה "50 שנה לאחר 50 שנה לבאוהאוס 1968", עמדו סיפור חייו ועבודותיו של גלס בליבו של מיצג שיצר האמן יוחאי אברהמי
 2020 - לייפציג, Galerie Drei Ringe,"צלול כזכוכית","Glasklar"

לקריאה נוספת
Glas, Erich. Allgemeines Künstlerlexikon: Die Bildenden Künstler aller Zeiten und Völker (AKL). Vol. 52. München: Saur, 2006, p. 45. 

קישורים חיצוניים

  "11 הנקודות בנגב 1946", קטעים מסרטו של ערי גלס, ארכיון הסרטים היהודיים ע"ש סטיבן שפילברג
 אוסף קריקטורות של ערי גלס - קיבוץ יגור, מתוך האוספים הדיגיטליים של ספריית יונס וסוראיה נזריאן, אוניברסיטת חיפה

 ערי גלס, באתר ארכיון הסרטים הישראלי בסינמטק ירושלים
 אוסף ערי גלס, באתר הספרייה הלאומית
 תמונות נוסטלגיות של עכו מאוספיו של ערי גלס, תערוכת "עשור לעכו"
 גלס ערי, באתר הבית לצילום, המרכז לתיעוד ומחקר של צילום מקומי
 ערי גלס באתר אישים מתנועת העבודה
 סקוט פונמון, Leilot: Erich Glas’s Traumatic Creation
 Leilot - Through the Night,YouTube

 הערות שוליים 

קטגוריה:ציירים יהודים גרמנים
קטגוריה:ציירים ישראלים
קטגוריה:מאיירים יהודים
קטגוריה:מאיירים גרמנים
קטגוריה:מאיירים ישראלים
קטגוריה:גרפיקאים ישראלים
קטגוריה:צלמים יהודים גרמנים
קטגוריה:צלמים ישראלים
קטגוריה:בוגרי באוהאוס
קטגוריה:טייסים יהודים גרמנים
קטגוריה:ישראלים ילידי גרמניה
קטגוריה:יגור: אישים
קטגוריה:אישים הקבורים בבית הקברות שדה יהושע
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1897
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-1973