עכסה

עַכְסָה היא דמות מקראית, בתו של כלב בן יפונה, שהיה נשיא שבט יהודה. בתקופת ההתנחלות בארץ, הכריז אביה כי יתן אותה לאישה למי שיצליח לכבוש את העיר קרית ספר. לאחר שעתניאל בן קנז, אחיו של אביה (ואולי אחיו-למחצה מצד אמו) אכן כובש את העיר, היא ניתנת לו, אך משהיא רואה שהנחלה צחיחה ושוממה היא מבקשת מאביה שיוסיף לה גם שדה נוסף ובו מקורות מים. סיפורה מופיע במילים כמעט זהות הן ב והן ב.

 מקור השם 
בספר ישעיהו מופיע השם 'עֲכָס', , והוא סוג תכשיט; ייתכן שעל שמו נקראה בת כלב בשם עכסה.

חז"ל דרשו את שמה: "שכל הרואה אותה כועס על אשתו". המהרש"א מבאר ששורש שמה הוא עכס, ובשיכול אותיות כ - ע יוצא כעס. במסכת תעניתדף ד' עמוד א' דיבור המתחיל שלשה פירשו בעלי התוספות, שהכוונה היא שהייתה צנועה מאוד, ולכן כל הרואה אותה כעס על אשתו שלא הייתה צנועה כמותה.

 נישואיה של עכסה 
כלב בן יפונה, לאחר שקיבל מיהושע כנחלה גם את העיר קריית ספר (דביר), שהייתה עדיין מיושבת על ידי הכנענים, הכריז כי מי ש"יַכֶּה אֶת קִרְיַת-סֵפֶר וּלְכָדָהּ - וְנָתַתִּי לוֹ אֶת עַכְסָה בִתִּי לְאִשָּׁה" (). אחיו של כלב, עתניאל בן קנז, עומד באתגר וכובש את קרית ספר, שהפכה לאחת מערי הלויים, ונושא לאישה את עכסה.

חז"ל מתחו ביקורת על התנהלותו של כלב, ואמרו: 

בתוספות כתבו, כי כוונת כלב באתגר שהציב הייתה להכריז כי ; בדרך אחרת פירשו, כי כלב בטח בזכויותיו הרבות (שלא הוציא דיבת הארץ) ובזכויותיה של בתו (שהייתה צנועה ביותר, וכדלעיל) שמחמתן לא יינשא לעכסה אלא אדם הראוי לה לפי מעשיהם הטובים.

 בקשתה של עכסה 

"וַיְהִי בְּבוֹאָהּ, וַתְּסִיתֵהוּ לִשְׁאוֹל מֵאֵת אָבִיהָ שָׂדֶה, וַתִּצְנַח מֵעַל הַחֲמוֹר. וַיֹּאמֶר לָהּ כָּלֵב מַה לָּךְ, וַתֹּאמֶר: תְּנָה לִּי בְרָכָה, כִּי אֶרֶץ הַנֶּגֶב נְתַתָּנִי, וְנָתַתָּה לִי גֻּלֹּת מָיִם; וַיִּתֶּן לָהּ אֵת גֻּלֹּת עִלִּיּוֹת וְאֵת גֻּלֹּת תַּחְתִּיּוֹת" ()

כאשר באה עכסה אל בית בעלה, ראתה כי המקום צחיח ויבש, ולכן נפלה לרגלי בעלה מן החמור עליו רכבה, וביקשה ממנו כי ישאל מאת אביה כלב שדה ובו מקורות מים ("גֻּלֹּת" - מעיין מים, כמו "גַּל נָעוּל" שבשיר השירים ד', י"ב); דבריה באו אל אביה כלב, והוא אכן מעניק לה שדה נוסף ובו מקורות מים ממעל ומתחת. ב שמות המקומות בהם זוכה עכסה הם "גֻּלֹּת עִלִּית" ו"גֻּלֹּת תַּחְתִּית"; רד"ק מבאר כי . 

לפי יהודה אליצור, הביטוי "וַתִּצְנַח מֵעַל הַחֲמוֹר" בא לשבח את צניעותה הרבה של עכסה, אשר ירידתה מן החמור הייתה מהירה וזריזה כך שלא תפגע בצניעותה.

"אֶרֶץ הַנֶּגֶב" המוזכרת בדברי עכסה אינה חבל-הארץ הנגב שבישראל, אלא האזור המדברי אשר בדרום הר חברון, ובו רק מקורות מים מועטים כמו אלו אשר בזיף ובכרמל.

 עכסה בספר דברי הימים 
ב מתוארת עכסה כבתו של כלב בן חצרון, ולא של כלב בן יפונה.
ישנן שתי סברות ליישוב העניין:
 כלב בן יפונה וכלב בן חצרון איש אחד הם.
 כלב בן יפונה וכלב בן חצרון הם שני אנשים שונים, ולשניהם היו בנות בשם זהה.

בספר דברי הימים מוזכר גם שלעתניאל היה בן ושמו חֲתַת ומסתבר שהיה זה בנו מעכסה.

לקריאה נוספת
 יעל שמש, "עכסה – מאובייקט לסובייקט: סיפור על אישה חכמה, שדה ומים (שופ' א 10–15)", מ' גרסיאל ואחרים (עורכים), עיוני מקרא ופרשנות י (תשע"א), עמ' 23–48.
 יחזקאל קויפמן, ספר יהושע, ירושלים, קריית ספר, 1963, עמ' 183–185.

קישורים חיצוניים

 יהודה אליצור, חכמות נשים בנתה ביתה, באתר דעת
עומר פדור, "עכסה בת כלב - הצמחת המלך הראשון לישראל", אסיף, ז


הערות שוליים

קטגוריה:נשים בספרי נביאים
קטגוריה:אישים בספר יהושע
קטגוריה:כלב בן יפונה
קטגוריה:אישים בספר שופטים