אנגלית תיכונה

אנגלית תיכונה או אנגלית ביניים (באנגלית: Middle English) היא שפה שהייתה מדוברת באנגליה בשיא ימי הביניים ובשלהי ימי הביניים. לפי המילון האנגלי של אוקספורד, תקופתה היא בין השנים 1150–1500. 

היסטוריה

האנגלית התיכונה התפתחה מהשפה האנגלית העתיקה והושפעה רבות מצרפתית עתיקה בעקבות חילופי מעמד השליטים באנגליה מאנגלו-סקסים לנורמנים.

בשנת 1066 נכבשה אנגליה על ידי ויליאם הכובש, דוכס נורמנדיה, ששפתו הייתה צרפתית עתיקה. הנורמנים באנגליה היו דוברי שפה שכיום חוקרים מכנים אותה אנגלו-נורמנית, שהייתה ניב של צרפתית עתיקה. האנגלית התיכונה התפתחה באופן הדרגתי בתקופת ממלכת אנגליה הנורמנית. בלשנים נוהגים להבדיל בין אנגלית תיכונה מוקדמת, שדומה לאנגלית עתיקה, לעומת אנגלית תיכונה מאוחרת, שדוברי אנגלית כיום יכולים להבין אותה למרות הכתיב שלה. אנגלית תיכונה מאוחרת הייתה שפתו של ג'פרי צ'וסר.

השפה סקוטית התפצלה מהניב הצפוני של אנגלית תיכונה מוקדמת. מהשפה האנגלית התיכונה המאוחרת התפתחה לבסוף השפה האנגלית המודרנית המוקדמת. אנגלית מודרנית מוקדמת (בערך בין השנים 1500–1650) הייתה שפתם של וויליאם שייקספיר, אדמונד ספנסר, וג'ון מילטון.

בערך בשנת 1400 (לקראת סוף תקופת האנגלית התיכונה), החלו שינויים רבים בביטוי התנועות בשפה שנמשכו בערך עד לשנת 1700. האיות האנגלי לא הסתגל לשינויים בהגייה, מה שהוביל לחוסר התאמה בין האיות האנגלי לבין הצלילים שהוא אמור לבטא.

 דוגמה 

 סיפורי קנטרברי 
תרגום לדוגמה לקטע מתוך סיפורה של האשה מבאת' בסיפורי קנטרברי של ג'פרי צ'וסר שנכתב בסוף המאה ה־14.

 אנגלית תיכונה 

 אנגלית מודרנית 

 אורתוגרפיה 

 תנועות 
בניגוד לאנגלית מודרנית, באנגלית תיכונה מבטאים את התנועות באופן דומה לעברית.
+תנועות באנגלית תיכונהתנועהתעתיק IPAu/u/ou, ow/uː/o/o/oo/oː/oa/ɔː/oi, oy/ɔi/, /ui/a/a/ai, ay/ai/au, aw/au/e/e/ee/eː/i/i/ie/ɛː/

 לקריאה נוספת 



קישורים חיצוניים




 הערות שוליים 

קטגוריה:שפות אנגליות
קטגוריה:אנגלית