הבולשת הבריטית

הבולשת הבריטית או  מחלקת החקירות הפליליות (באנגלית: Criminal Investigation Department; בראשי תיבות: CID) היא גוף שעוסק בחקירות הפליליות בתחנות המקומיות של המשטרה בממלכה המאוחדת.

מחלקת החקירות הפליליות הוקמה לראשונה ב-7 באפריל 1878 כחלק ממשטרת העיר לונדון. בתחילת הדרך הייתה כפופה לפיקודו של שר הפנים, ומשנת 1888 הועברה לפיקודו של מפקד משטרת הבירה.

דרישת קבלה מקדמית למועמד על מנת להתקבל כחוקר במחלקה היא פעילות כשוטר רגיל במדים במשך שנתיים לפחות. לאחר מכן המועמד עובר הכשרה מקצועית של שנה בטרם הסמכתו כחוקר.

חוקרי המחלקה עוסקים בעיקר בחקירות של פשע חמור, כגון רצח, אונס, אלימות קשה, זיוף ושאר סוגי פשע אשר פיענוח או מניעה שלהם כרוכים בפעילות בילוש מורכבת. החוקרים נעזרים בחקירותיהם בפעילות מודיעינית, והם רשאים לעצור ולחקור חשודים בהתאם לצורך.

חוקרים פליליים מוצבים בכל אחת מתחנות המשטרה הבריטית, וסדר הגודל של המצבה תלוי בגודל התחנה ובאינטנסיביות הפעילות הפלילית באזור שבאחריותה.

מעמדם של חוקרי המחלקה אינו בכיר יותר ממעמד שוטרים רגילים, כמקובל לעיתים בקרב כוחות משטרה אחרים. ההבדל העיקרי בינם לבין שוטרים רגילים מתבטא בכך שחוקרי המחלקה (הבלשים) לבושים בלבוש אזרחי רגיל ולא במדים.

דרגות חוקרי המחלקה זהות לדרגות המקובלות במשטרה ה"רגילה" אך בתוספת התואר בילוש. לדוגמה, סמל בילוש, מפקח בילוש, רב פקד בילוש וכדומה.

בארץ ישראל בתקופת המנדט

שמאל|ממוזער|250px|מטה הבולשת הבריטית במגרש הרוסים בירושלים לאחר פיצוצו ב-23 במרץ 1944 על ידי האצ"ל. עקב מיקומו האסטרטגי של מגרש הרוסים על אם הדרך ובקרבת העיר העתיקה, הלאימו הבריטים את הנכסים הרוסיים והפכו את המקום למרכז שלטונם. בעקבות ההסלמה ביחסים בין השלטון הבריטי והיהודים, עם הקמת המחתרות, ובעיקר לאחר פיצוץ בית הבולשת הבריטית ב-23 במרץ 1944, ופיצוץ מלון המלך דוד ביולי 1946, בוצר מגרש הרוסים והוקף בגדרות תיל גבוהים ובמחסומי משטרה, אחד מכמה "אזורי ביטחון" שהוגדרו סביב מבני שלטון בריטיים בירושלים.

הבולשת הבריטית בארץ ישראל תחת שלטון המנדט הוקמה ב-1921 כחלק מכוח השיטור הרגיל ועיקר עיסוקה היה בתפקידי הבילוש הפלילי המסורתיים.

בשנות השלושים והארבעים של המאה העשרים, החלה לעסוק גם בסיכול ומניעה של פעילות חתרנית וטרור שמקורם פוליטי. הבולשת הפעילה מודיעין למניעה וסיכול הן בקרב היהודים והן בקרב הערבים.

הבולשת הבריטית חששה כי התנועות הלאומיות של היהודים והערבים נתמכות על ידי גורמי חוץ – מעצמות זרות העוינות את בריטניה, ועושות שימוש בערבים והיהודים המקומיים ובעולים החדשים ככלי להחלשתה.

תפקודה של הבולשת הבריטית כגורם מניעה פעיל לסיכול של טרור פוליטי התחזק במיוחד בשנת 1932 עם מינויו של הארי רייס, מפקד חדש ומנוסה שהיה בעל הכשרה מקצועית מתאימה. תחת פיקודו תוגבר כוח האדם, הוסדר המבנה הארגוני והוגדרו לבולשת באופן ברור משימות, חלוקת עבודה, תפקידים, וגזרות אחריות במאבקה לשמירת הסדר הציבורי.

אמצעי האכיפה שבהם נעשה שימוש על ידי הבולשת היו מניעת מתן אזרחות ארץ-ישראלית לחשודים בפעילות של הפרת הסדר הציבורי, גירוש, והחתמה על ערבות כספית של החשודים להימנע מביצוע פעילות חתרנית.

מסמכי הבולשת, בהיקף של כ-400 אלף פריטים, נשמרו בשירות הביטחון הכללי ולאחר מיון על ידי ישראל הרן הועברו למוזיאון ההגנה בשנות ה-80 של המאה ה-20.

קישורים חיצוניים
 הבולשת באתר המשטרה הבריטית


קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:ארגוני אכיפת חוק
קטגוריה:הממלכה המאוחדת: ממשל
de:Kriminalpolizei (Deutschland)