Streptococcus pneumoniae

Streptococcus pneumoniae, הידוע גם כפנאומוקוק או פנוימוקוק, הוא חיידק נקד גרם חיובי המהווה את הגורם העיקרי של דלקת ריאות ואחד הגורמים של דלקת קרום המוח, דלקת אוזניים ואלח דם. מקור השם מיוונית: פנאומו πνεύμων = ריאה; קוקוס κόκκος = גרגר.

הפנאומוקוק התגלה ב-1881 על ידי לואי פסטר, ברוק של חולה כלבת, ותוך כשנתיים אופיין כגורם דלקת ריאות אונתית וכחיידק הנצבע בצביעת גרם. במיקרוסקופ הוא נראה בדרך כלל בזוגות (דיפלוקוקים). במחצית הראשונה של המאה ה-20 זוהו המבנה, התכונות והמגוון האנטיגני (מעל 80 סרוטיפים) של הפוליסכריד (רב-סוכר) של קפסולת החיידק. מחקר בצה"ל מצא שהפנאומוקוק עובר ברוק כאשר שותים מאותם כלים. שכיחות גדולה של העברת החיידק נמצאה בטירונות.

 טיפול ומניעה 
ניסיונות לפיתוח חיסון נגד פנאומוקוק בבני אדם ידועים מ-1911 וב-1913 דווח על הצלחה בניסוי מבוקר של חיסון עם 60,802 כורי זהב בדרום אפריקה באמצעות הזרקת פנאומוקוק מומת. בשנות ה-1940, היה זה גילוי האנטיביטיקה פניצילין שהביא לקידום המשמעותי ביותר של הטיפול בזיהומים פנאומוקוקליים, והעניין בחיסונים פחת. אך ב-1977 הורשה לראשונה לשימוש בארצות הברית חיסון פוליסכריד מנוקה נגד פנאומוקוק, תוצרת חברת מרק. חיסון זה הכיל פוליסכרידים של 14 זני פנאומוקוק והוא הוחלף בשנת 1983 בחיסון דומה המכיל 23 זנים, בשם פנאומווקס (PPSV23, Pneumovax). מחקרים שפורסמו עד 2021 לגבי חיסוני פוליסכריד הראו ירידה בהשפעת החיסונים לאורך השנים, ייתכן עקב התפשטות זנים שלא נכללו בחיסון, וכן יעילות מופחתת בגילאים המבוגרים יותר. נוסף על כך, חיסוני פוליסכריד אלו אינם יוצרים חסינות בתינוקות ופעוטות.

בשנת 1980 פורסמה שיטה חדשה לחיסון (נגד דלקת קרום המוח מחיידק המופילוס אינפלואנזה), באמצעות צימוד חלבון דמוי רעלן דיפתריה לקפסולת חיידק. בעקבות זאת, פותח על ידי חברת Wyeth (שנרכשה בהמשך על ידי פייזר) חיסון פוליסכריד מצומד (PCV, Polysacharide Conjugated Vaccine) נגד פנאומוקוק, בשם פרבנאר (Prevnar7). בארצות הברית הונהג מתן חיסון פרבנאר נגד שבעה זנים של החיידק (PCV7) לכלל הילדים החל משנת 2004. ב-2008 פורסם מחקר תצפיתי (לא מבוקר הקצאה אקראית) שבוצע בארצות הברית ושמצא כי החיסון הוריד משמעותית את השימוש באנטיביוטיקה ואת הביקורים אצל רופאים. ב-2009 הוא נכלל בסל התרופות לילדים ולחיסוני השגרה בישראל וניתן בגיל חודשיים, ארבעה חודשים ושנה. למבוגרים הומלץ חיסון לאלו שעברו כריתת טחול, בעלי מחלות המדכאות את המערכת החיסונית ועוד.

ניתוח תמותה-מכלל-הסיבות של נבדקים בוגרים בניסויים מבוקרים פורסם בשנת 2013 בספריית קוכריין ובו נמצא כי מתוך סך של 47,560 נבדקים ב-14 ניסויים שדיווחו על תמותה, 1,018 נבדקים מתו בקבוצות החיסון לפנאומוקוק ו-1,039 מתו בקבוצות הביקורת. ההבדל לא נמצא משמעותי סטטיסטית. ב-2015 פורסמו תוצאות ניסוי קליני מבוקר בחיסון פוליסכריד מצומד PCV15 (Vaxneuvance) שהראה הפחתה ב'דלקות ריאה שנרכשו מחוץ-לבית-חולים עם אחד מ-15 הזנים של פנאומוקוק של אותו חיסון'. ההפחתה הייתה משיעור של 0.25% ל-0.16% מהנבדקים במעקב של כ-4 שנים. ניסוי זה הוא היחיד שהיה מבוקר הקצאה אקראית מבין מחקרי חיסוני פנאומוקוקוס בבני אדם בוגרים שעליהם דווח במטא-אנליזה שפורסמה ב-2023.ללא|איור עמודות המציג תוצאות ניסוי מבוקר הקצאה אקראית של חיסון רב-סוכר מצומד PCV15 (נגד פנאומוקוק) מול פלסבו* (מחקר שכונה CAPITA), שפורסם על ידי Bonten ואחרים בשנת 2015. הערות לגרף:(1) אירועים לא רצויים חמורים מוגדרים ככאלו הגורמים לליקוי תפקודי, אשפוז, הארכת אשפוז, מוות או כדומה. וכוללים הופעת גידולים שונים, הפרעות בדרכי השתן, במקום ההזרקה, בכלי דם ועוד.(2) אבחנות כרוניות חדשות - במהלך 6 חודשים ראשונים מההזרקה.(3) דלקות ריאה שנרכשו בקהילה (כלומר מחוץ לבית חולים), כולל זנים שלא נכללו בחיסון.(4) לא כולל זיהומי פנאומוקוקוס בזנים שלא נכללו בחיסון.* זריקת הפלסבו בניסוי זה הכילה 0.125 מ"ג אלומיניום, ריכוז זהה לזריקת החיסון.|ממוזער|467x467 פיקסלים

קישורים חיצוניים


 פנאומוקוק,אתר חיסונים



ביאורים

הערות שוליים

קטגוריה:חיידקים אמיתיים
קטגוריה:Firmicutes
קטגוריה:שפעות ודלקות ריאות