שפות אתיו-שמיות

שפות אתיו-שמיות הן קבוצת שפות בתת-משפחה של השפות השמיות הדרומיות. הן מדוברות בעיקר באתיופיה ובאריתריאה, אך גם במדינות נוספות כמו ישראל. הן מהוות יחד עם שפות דרום-ערב העתיקות את הענף הדרומי של משפחת השפות השמיות. השפה האתיופית המדוברת ביותר היא אמהרית, עם 30 מיליון דוברים, ואחריה התיגרינית עם כ-5 מיליון דוברים. קיים ויכוח אם מקורן של השפות הוא באתיופיה או בחצי האי ערב.

 מיון המשפחה 
ממוזער|400x400 פיקסלים|השפות האתיו-שמיות (בכחול) בעץ המשפחה של השפות השמיות, על ציר הזמן
400x400 פיקסלים|ממוזער|האלפבית העברי מול אלפביתים בשפות אתיו-שמיות. מתוך מפה מהמאה ה-19
 המיון המקובל במחקר 
המיון המקובל במחקר הוצע בראשונה בידי מרסל כהן ב-1931 ונתמך על ידי רוברט חצרון ב-1972:

 אתיופיות צפוניות
 געז (אתיופית קלאסית)For its membership in North Ethiopic, see Wolf Leslau, "Ethiopic and South Arabian", in Linguistics in South West Asia and North Africa (The Hague, 1970), p. 467, and Alice Faber, "Genetic Subgrouping of the Semitic Languages", in The Semitic Languages (Routledge, 2005), pp. 6–7. *
 דאחלקית
 תיגרית
 תיגרינית
 אתיופיות דרומיות
 אתיופיות חוצות-הדרום (טראוורס)
 אמהרית–ארגובה
 אמהרית – שפת העבודה של הממשלה הפדרלית של אתיופיה.
 ארגובה
 הררית–מזרח גוראגה
 הררית
 מזרח גוראגה
 סילטית, וניביה אולברה, וולאנה, אינגור
 זוואי (זאי)
 דרום אתיופיות חיצוניות
 קבוצת "נ":
 גאפאת *
 סודו (קיסטאנה)
 קבוצת "תת":
 מסמס (לעיתים נחשבת ניב של אינור) *
 מוחר (ምወሕር)
 מערב גוראגה
 מסקן
 סבת-בית ("שבעה בתים")
 סבת-בית גוראגה – הניבים צ'אחה (ቸሃ), אז'ה (ኧዣ), גומרית (ጐማረ), גורה (ጉራኛ)
 אינור, וניביה: אנמור (እነሞር, אינור גרידא), אנדגגן, גייטו (ግይጦኛ)

 מיון חלופי 
הדסון הציע ב-2013 מיון של הענף לחמישה תתי-ענפים:

אתיו-שמיות

 צפוניות
 געז (אתיופית קלאסית) *
 תיגרית–תיגרינית
 גאפאת *
 סודו–מסקן–גוראגה
 סודו
 מסקן–גוראגה
 מסקן
 גוראגה
 מוהר
 צ'אחה–אינור
 סילטית–זאי–הררית
 הררית
 סילטית, זוואי (זאי)
 ארגובה–אמהרית

קישורים חיצוניים



 הערות שוליים 

*
קטגוריה:אתיופיה: שפות
קטגוריה:שפות שמיות דרומיות