יגאל עזרתי

יגאל עזרתי (נולד ב-6 באוגוסט 1956) הוא במאי, ומחזאי ישראלי, משמש כמנהל האמנותי של "התיאטרון מקומי" ושל "התיאטרון הערבי-עברי ביפו".

ביוגרפיה
עזרתי גדל ברמת השרון, אביו היה סוחר בדים יוצא העיר סלוניקי ביוון ואמו ממשפחה דתית ממוצא אשכנזי, ממייסדי כפר אוריה. בצבא שירת כלוחם בנח"ל ובחיל השריון. לאחר השחרור היה חבר בגרעין הנח"ל של הנוער העובד והלומד שאזרח, בינואר 1977, את היאחזות סוכות בפתחת רפיח, שהפכה לקיבוץ סופה. השתתף במלחמת לבנון הראשונה, ולאחר שלושה שבועות של לחימה הצטרף, יחד עם עוד כ-160 חיילי מילואים, לתנועת יש גבול. תנועת מחאה נגד המלחמה שחבריה סירבו לשרת יותר במלחמה, לאחר שהמבצע הצבאי המוגבל בהקיפו הפך למלחמה כוללת, ונכבשה בירת לבנון ביירות. במהלך האינתיפדה הראשונה, בשנת 1988, סירב לשרת בשטחים וישב פעמיים בכלא, כל פעם חודש.

למד לתואר ראשון בחינוך ותיאטרון באוניברסיטת תל אביב, ותואר שני בתיאטרון עם התמחות בתחום הבימוי, אחר כך לימד בחוג לתיאטרון של אוניברסיטת תל אביב, כמו גם בבית הספר לדרמה בסמינר הקיבוצים.

בשנת 1983 כתב וביים עזרתי את ההצגה הראשונה שלו, "שחקני מילואים", שעלתה בפסטיבל עכו. ב-1985 עיבד וביים בפסטיבל עכו את המחזה "שמפרחת", שכתב עמוס קינן, בכיכובה של עדי עציון-זק. ההצגה זכתה לציון לשבח ולביקורות נלהבות.

בשנת 1986 ביים ועיבד במסגרת החוג לתיאטרון באוניברסיטת תל אביב, עיבוד לטרגדיה הקלאסית "איפיגניה באאוליס" מאת אוריפידס בכיכובה של איילת מרגלית.

בשנת 1987 בייים בתיאטרון הספרייה מחזה מקורי מאת אוריה באר "כאילו בחלום", ואחר כך ביים את המחזה "אדי ופוס" ב"צוותא בהשתתפות עדי עציון וגיל אלון, אות המחזה "אני גבר", בכיכובם של נילי צור וצפריר קוחנובסקי (שגם כתב את המחזה).

בשנת 1988 נסע להשתלמות בבימוי תיאטרון בלונדון. לאחר לימודיו, ביים שם את ההצגות "אינטימיות", "איש המרתף", "ברגמן" ו"מיס ג'ולי". לאחר שחזר לישראל בסוף 1989, ביים במסגרת פסטיבל עכו עיבוד למחזה "אכזר מכל המלך" מאת נסים אלוני.

בשנת 1990 עזרתי ייסד, יחד עם גבי אלדור את "תיאטרון מקומי". תיאטרון בעל אוריינטציה חברתית-פוליטית: העוסק בדמוקרטיה, מיעוטים, זכויות אזרח ודו-קיום יהודי-ערבי. הקבוצה ממחפשת שפה תיאטרונית ייחודית המשלבת בין תנועה וחומרים פוליטיים-חברתיים. המחזה הראשון שהעלה התיאטרון היה תיאטרון תיעודי שכלל שחזור "משפט גבעתי ב'", של חיילי גבעתי שהכו פלסטיני למוות, שהוצג בפסטיבל עכו בשנת 1990, בהשתתפות יוסי ידין ויוסף כרמון. ב-1991 העלה "תיאטרון מקומי" את ״הערב רוקדים״, בהשתתפות ח'ליפה נאטור ורונית אלקבץ, מחזה בו סיפרו שחקנים יהודים וערבים את תולדותיהם של בית קפה ואולם ריקודים ביפו, מהמאה ה-19 ועד היום. המחזה הוצג במרג סוזן דלל ובפסטיבל עכו. ההצגה עלתה עשרות פעמים במשך שנתיים עד קיץ 1993.

בשנת 1998 אוחד "תיאטרון מקומי" עם התיאטרון "אל-סאראייא" ביפו, שייסד השחקן אדיב ג'השאן, ליצירת "התיאטרון הערבי-עברי ביפו", המשלב בתוכו שתי קהילות תחת קורת גג אחת. העמותה הערבית מאחדת אנשי תיאטרון ויוצרים ערבים. אך שתי להקות אלה מפיקות יחדיו ובנפרד הצגות בשפה העברית והערבית. תיאטרון זה מאפשר לקבוצות אתניות שונות לבוא לידי ביטוי אמנותי. כמו כן מועלות הצגות שבהן אמני תיאטרון, עבריים וערבים משתפים פעולה מלאה מבחינה אמנותית, על הבמה ומחוצה לה. התיאטרון נתמך על ידי עיריית תל אביב ומשרד התרבות. התיאטרון ממשיך לפעול שנים רבות, הודות לרוח המיוחדת והאמונה שתיאטרון אחר, המאחד קהילות, הוא הכרח מוסרי ואמנותי, שלא היה ממשיך להתקיים, בגלל אילוציו הכלכליים. בתיאטרון הערבי-עברי "רב תרבותיות" היא עובדה ואידאולוגיה. המעורבות התרבותית מתבטאת בשיתוף פעולה עם תושבי יפו, ביצירת קהל עברי וערבי, כולל נשים ותלמידי בתי ספר ערביים ועוד. התיאטרון מעלה עשר הפקות בשנה וכן חמש הפקות לילדים, שלוש או ארבע מתוכן בערבית עם שחקנים ערבים. ייחודו הוא בהעלאת מחזות שנכתבו במקור בערבית ותורגמו לעברית.

בשנת 2016 היה בין יוזמי פסטיבל יאפא לתרבות ערבי ומשמש מנהלו האמנותי, יחד עם ראודה סלימאן.

חיים אישיים
עזרתי היה נשוי לסופרת אילנה ברנשטיין, אותה הכיר בגרעין הנח"ל בקיבוץ סופה, הם התגרשו לאחר מספר שנים.

עזרתי מתגורר בתל אביב עם בן זוגו אורי ושתי בנותיהם.

מעבודות הבימוי שלו
 "שמפרחת" (ההצגה זכתה לציון לשבח, פסטיבל עכו 1985)
 העלמה יוליה
 "איש המרתף" (ההצגה הועלתה בלונדון)
 "פרוטוקולים" (משפט גבעתי, ההצגה הועלתה בפסטיבל עכו 1990)
 "הערב רוקדים" (בשיתוף גבי אלדור, זוכי פרס ראשון בפסטיבל עכו 1991 וארבעה ציונים לשבח). ההצגה הועלתה למעלה מ-200 פעם.
 "השולחן הכחול", מאת גבי אלדור, זוכי פרס המבקרים בפסטיבל חיפה להצגות ילדים, 1995
 "המלך ליר", 1994–1996. שתי גרסאות שונות למחזה מאת שקספיר
 "אדון V" (מסע בעקבות מרדכי ואנונו"), מאת יגאל עזרתי. שחקן: יונתן צ'רצ'י. ציון לשבח בפסטיבל תיאטרונטו 1997. הופיעה בלונדון, בפסטיבל אדינבורו, בארצות הברית, בקהיר ובקלן שבגרמניה. עלה שוב ב-2004.
 "סמטת הכיסאות הלבנים" מאת גבי אלדור, זכתה בפרס ההצגה הטובה בפסטיבל עכו 1997, והופיעה בגרמניה ובפסטיבל תיאטרון בינלאומי בקרקוב.
 "יפורט בחסוי – עצירים מינהליים" (בתיאטרון צוותא 1998)
 "הקמצן", על פי מולייר. הוצגה כ-150 פעמים.
 "משרתם של שני האדונים", על-פי קרלו גולדוני, בשיתוף עמותת תיאטרון מרוקאי
 "רצח פוליטי (3 שנים לרצח)" (בתיאטרון הבימה 1998

ביים בתיאטרון הערבי-עברי ביפו
 "היתומים של יפו"
 "הערב שוב רוקדים" (בשיתוף גבי אלדור)
 "ועדת האמת והפיוס" (עכו 2000)
 "פר גינט" (2003)
 "חזרה לסערה" - עיבוד על פי: "הסערה" מאת ויליאם שייקספיר, מאת אמה סזר (2005)
 "סעדון המשוגע" מאת לנין א-רמלי (2006)
 "קרקס קוראז'" (עיבוד של "אמא קוראז'") (2008)
 "אום כולת'ום" (2014)
 "סעדון אלמג'נון" (בית הספר לאמנויות הבמה בסמינר הקיבוצים בשיתוף עם תיאטרון יפו, 2016)
פרסים והוקרה
 פרס רוזנבלום לאמנויות הבמה (2004)
 פרס קיפוד הזהב על מפעל חיים (2021)
קישורים חיצוניים

 אתר התיאטרון הערבי - עברי ביפו


הערות שוליים

קטגוריה:במאי תיאטרון ישראלים
קטגוריה:מחזאים ישראלים
קטגוריה:חברי גרעיני נח"ל
קטגוריה:בוגרי תיכון רוטברג (רמת השרון)
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת תל אביב: תיאטרון
קטגוריה:סגל סמינר הקיבוצים
קטגוריה:זוכי פרס רוזנבלום
קטגוריה:להט"בים ישראלים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1956