מקס פון סידוב

מקס קארל אדולף פון סידוב (בשוודית: Max Carl Adolf von Sydow; 10 באפריל 1929 – 8 במרץ 2020) היה שחקן קולנוע שוודי, מועמד לשני פרסי גלובוס הזהב, לפרס אמי ולשני פרסי אוסקר על תפקידיו בסרטים "פלה הכובש" ו"קרוב להפליא ורועש להחריד".

ביוגרפיה
סידוב נולד בתור קארל אדולף פון סידוב למשפחה מהמעמד הגבוה בעיר לונד, שוודיה.
אביו קארל וילהלם פון סידוב עסק באומנות האתנולוגיה והיה פרופסור לתרבות האירית והסקנדינבית באוניברסיטת לונד, אמו בארונס גרתה הייתה מורה בבית ספר מקומי.
סידוב גדל בתור מאמין בזרם הנוצרי פרוטסטנטי הלותרניזם ולאחר מכן הפך לבעל השקפות אגנוסטיות.

בהיותו תלמיד בית ספר הקים סידוב ביחד עם חבריו חברת תיאטרון חובבנית בה הופיע סידוב לראשונה.
סידוב נסע ב-1948 ללמוד בתיאטרון הלאומי השוודי, "תיאטרון הדרמה המלכותי" שבסטוקהולם, שם הופיע במחזות ובסרטים מקומיים שלוש שנים.

בשנת 1951 התחתן סידוב עם השחקנית קרסטין אולין, לזוג נולדו שני בנים קלאס והנריק שאף הופיעו עמו בסרט "הוואי". סידוב ואולין התגרשו בשנת 1979. בשנת 1963 ביקר סידוב בישראל, ונכח בצילומי הסרט סאלח שבתי.
שנה לאחר מכן נישא סידוב בפעם השנייה, למפיקת הקולנוע הצרפתייה קתרין ברלה, לשניהם נולדו גם כן שני בנים אייבן וסדריק.
ב-2002 קיבל סידוב אזרחות צרפתית.

 התחלת הקריירה בשוודיה 
את הקריירה שלו החל סידוב תחת חסותו של המנטור שלו, גדול במאי שוודיה, אינגמר ברגמן אותו הכיר כשעבר להתגורר בעיר מאלמו, סידוב זכה לפרסום בעקבות הופעתו המרשימה בסרט "החותם השביעי", בו גילם את אנטוניוס, אביר בימי הביניים העושה את דרכו חזרה לביתו, אחרי שנים של קרבות במסעות הצלב. הסרט נחשב לאחד הסרטים השוודיים הטובים בכל הזמנים.
סידוב השתתף ב-12 מסרטיו של ברגמן כשהבולטים ביניהם היו: "תותי בר", זוכי פרס האוסקר "מעיין הבתולים", "מבעד לזכוכית האפלה", פני מכשף ו"בושה".
סרטים שוודיים נוספים בהם הופיע סידוב, לא תחת בימויו של ברגמן היו "מהגרים", סרט שהיה מועמד לחמישה פרסי אוסקר, סרט ההמשך "הארץ החדשה" וב"טיסתו של הנשר" שהיה גם כן מועמד לפרס האוסקר לסרט הזר.

את קריירת המשחק העשירה שלו בהוליווד החל סידוב ב-1965 בדרמה הביוגרפית של ג'ורג' סטיבנס "הסיפור הגדול ביותר שסופר אי פעם", העוסקת בקורותיו של ישו, החל מלידתו ועד למותו כקדוש המכפר על חטאי האנושות כולה.
סידוב גילם את ישו. הסרט היה מועמד לחמישה פרסי אוסקר.
שנה לאחר מכן זכה סידוב למועמדות לפרס גלובוס הזהב על הופעתו בסרט "הוואי".

 שנות ההצלחה ואילך 
סידוב העלה את מעמדו כשחקן למעמד של כוכב בהוליווד ב-1973 בעקבות הופעתו המרשימה בסרט האימה הקלאסי "מגרש השדים", בסרט גילם את האב לנקסטר מרין, מומחה לגירוש שדים אשר מוזמן לביתה של כריס מקניל כדי לגרש את השטן שנכנס אל גופה של בתה רייגן.
סידוב הופיע גם בסרט ההמשך "מגרש השדים 2" שנחל כישלון חרוץ.

בשנות ה-70 שיחק כקצין נאצי בדרמה הבריטית "מסע הארורים", המבוססת על הספר הביוגרפי הטראגי אודות הספינה סנט לואיס ובה 973 יהודים שנשלחו לארצות הברית על ידי הנאצים בניסיון לשפר את יחסם הציבורי בפני העולם.

את שנות ה-80 פתח סידוב בהופעה בשחזור סרט המדע בדיוני המבוסס על הקומיקס משנת 1930 "פלאש גורדון" וגילם את דמותו של הקיסר מינג האכזר, שליט כוכב מונגו.
ב-1983 נבחר סידוב לשחק לצד שון קונרי בסרט הבלתי הרשמי בסדרת "ג'יימס בונד", "לעולם אל תאמר לעולם לא".
בסרט הופיע בדמותו הבדיונית של ארנסט סטאברו בלופלד.

סידוב השתתף בתפקידים קטנים בסרטים "חולית" של  דייוויד לינץ' בו גילם את ד"ר קיינס וב"חנה ואחיותיה" של וודי אלן.
סידוב הספיק לשחק גם לצידו של ארנולד שוורצנגר בסרט ההרפתקאות "קונאן הברברי" וגילם את דמותו של המלך אורסיץ', שליט ארץ אופיר השוכר את שירותיו של קונאן כדי להחזיר לחיקו את בתו שנחטפה על ידי טולסה דום (ג'יימס ארל ג'ונס).

בשנת 1987 הפך סידוב לשחקן הקולנוע השוודי הראשון בהיסטוריה שמקבל מועמדות לפרס אוסקר לשחקן הטוב ביותר עבור תפקידו כלייספר, מהגר עבודה שוודי בדנמרק בדרמה הדנית של בילה אוגוסט "פלה הכובש".

סידוב השתתף בעיבוד הקולנועי לספר האימה "דברים שצריך", סידוב אף הופיע בדרמה העתידנית "השופט דרד" בדמותו של השופט פארגו.
את חותמו במהלך שנות ה-90 השאיר סידוב ב-1998 במשחקו בדרמה הספרותית "לחלום אותך" שם הופיע בתור מלאך טוב לב אשר מבשר לגיבור הסרט כריס נילסן הנחשב למת שאהובתו אנני גם היא מתה ונמצאת בגיהנום.

ב-2002 לוהק סידוב לתפקיד ראשי בסרטו של סטיבן ספילברג "דו"ח מיוחד" וגילם את למאר ברג'ס, מנהל המחלקה לקדם פשע וממציא השיטה לחיזוי פשע עתידי.
ב-2007 השתתף סידוב בחלק השלישי בסדרת קומדיות הפעולה "שעת שיא", בנוסף שיחק בדרמת המופת הצרפתית "פרפר ופעמון הצלילה" שם גילם את אביו של ז‘אן־דומיניק בובי, עורך מגזין האופנה "אל" שלוקה בשבץ פתאומי.
סידוב שיחק במותחן של מרטין סקורסזה "שאטר איילנד" ב-2010, בסרט גילם את דמותו של ד"ר ג'רמיין נהארינג.
בשנת 2012 היה סידוב מועמד לפרס אוסקר לשחקן המשנה הטוב ביותר על הופעתו בעיבוד הקולנועי לרומן "קרוב להפליא ורועש להחריד".

נפטר ב-8 במרץ 2020.

טקסט=מקס פון סידוב ב-1961|ממוזער|276x276 פיקסלים|מקס פון סידוב ב-1961

 פילמוגרפיה 
 החותם השביעי (1957)
 תותי בר (1957)
 קצה של החיים (1958)
 פני מכשף (1958)
 מעיין הבתולים (1960)
 מבעד לזכוכית האפלה (1961)
 אור החורף (1963)
 הסיפור הגדול ביותר שסופר אי פעם (1965)
 תזכיר הקולר (1966)
 הוואי (1966)
 הנה החיים שלך (1966)
 שעת הזאבים (1968)
 בושה (1968)
 תוצרת שוודיה (1969)
 הפסיון של אנה (1969)
 גנרל על הכוונת (1978)
 נופי חלום (1984)
 מכתב הקרמלין (1970)
 מהגרים (1971)
 הארץ החדשה (1972)
 מגרש השדים (1973)
 הלוחם האולטימטיבי (1975)
 שלושת ימי הקונדור (1975)
 מסע הארורים (1976)
 לצעוד או למות (1977)
 מגרש השדים 2 (1977)
 הוריקן (1979)
 משמרת המוות (1980)
 פלאש גורדון (1980)
 הבריחה לניצחון (1981)
 טיסתו של הנשר (1982)
 קונאן הברברי (1982)
 שכר משונה (1983)
 לעולם אל תאמר לעולם לא (1983)
 שומר החלומות (1984)
 חולית (1984)
 שם הצופן: אמרלד (1985)
 נופי חלום (1984)
 דואט לאחת (1986)
 חנה ואחיותיה (1986)
 פלה הכובש (1987)
 מכסחי השדים 2 (1989)
 התעוררות (1990)
 עד סוף העולם (1991)
 אירופה (1994)
 נשיקה לפני המוות (1991)
 כוונות טובות (1992)
 מתנות מסוכנות (1993)
 אזרח איקס (1995)
 השופט דרד (1995)
 האמסון (1996)
 לחלום אותך (1998)
 שלג יורד על ארזים (1999)
 אינטקטו (2001)
 נדודי שינה (2001)
 דו"ח מיוחד (2002)
קללת הטבעת (2004) - סרט טלוויזיה
 שעת שיא 3 (2007)
 פרפר ופעמון הצלילה (2007)
 סולומון קיין (2009)
 שאטר איילנד (2010)
 רובין הוד (2010)
 המומינים: כוכב השביט (2010) - דיבוב
 קרוב להפליא ורועש להחריד (2011)
 מלחמת הכוכבים - פרק 7: הכוח מתעורר (2015)
 גיבורים במצולות (2018)

 טלוויזיה 

 שושלת טיודור (2009)
 משחקי הכס (2016)

 קישורים חיצוניים 




הערות שוליים

קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה שוודים
קטגוריה:שחקני תיאטרון שוודים
קטגוריה:זוכי פרס ACTAA: השחקן הטוב
קטגוריה:זוכי פרס דונוסטיה
קטגוריה:שוודים שנולדו ב-1929
קטגוריה:שוודים שנפטרו ב-2020