רפאל חיים הכהן

רפאל חיים הכהן (25 בנובמבר 1884, ה'תרמ"ה – 29 בדצמבר 1954, ה'תשט"ו) היה איש ציבור ירושלמי ממוצא פרסי, ציר וחבר אספת הנבחרים הראשונה והשנייה, חבר הוועד הלאומי, שופט בית משפט השלום העברי בירושלים, חבר ועד העדה הספרדית, מראשי העדה הפרסית בעיר וממייסדי בית הכנסת אוהבי ציון בשכונת זיכרון טוביה.

קורות חיים
ממוזער|רפאל חיים הכהן, 1926נולד בשיראז שבאיראן ב-25 בנובמבר 1884 (ז' בכסלו ה'תרמ"ה) לכאנום ולמולא אהרן בכ"ר משה הכהן. בילדותו התחנך אצל אביו ובהמשך אצל מורים פרטיים, ובשנת 1890 (ה'תר"ן) עלה לישראל והשתכן בירושלים.

בשנת 1903 (ה'תרס"ג) ייסד בירושלים יחד עם אחיו ואחרים את אגודת הקהילה הציונית-פרסית "אוהבי ציון" שפעלה להרמת המצב הרוחני והחומרי של בני העדה בעיר. כן פעלה האגודה וייסדה מספר מוסדות, בהם בית כנסת ותלמוד תורה "אורח חיים" שלאחר מותו נקרא על שמו של רפאל חיים. כן ייסד את "חברת אוהבי ציון לעדת יהודי פרס בירושלים".

בשנת 1904 (ה'תרס"ד) נישא לבוליסה (אמירה) בת רפאל גוזלן. בשנה זו שימש כציר ירושלים ובני עדתו בכנסייה הראשונה של תושבי ארץ ישראל שהתאספה בזכרון יעקב. בהמשך שימש כציר אספת הנבחרים הראשונה, חבר הוועד הלאומי ולאחר מכן כחבר אספת הנבחרים השנייה.

בצעירותו התפרנס כעובד בבית הדפוס של אברהם משה לונץ, ונמנה עם מייסדי אגודת פועלי הדפוס בירושלים. בשנת 1913 (ה'תרע"ג) ייסד בירושלים בית דפוס פרטי בו הודפסו ספרים חשובים ויקרי ערך, והיה חלוץ ראשון מסוגו בארץ בהדפסת לוחות עם דפים לתלישה.

בשנות מלחמת העולם הראשונה נמנה עם עסקני ועד הסיוע שטיפל בסבלם של תושבי ירושלים, בעיקר למשפחות מבני עדתו שראשיהן גויסו לצבא הטורקי. גם כאלו שאינם בני עדתו זכו לסיוע ופטור מהצבא, כשטען עבורם שהם כביכול בעלי נתינות איראנית. כשבהמשך גירש השלטון הצבאי את כל הנתינים הפרסים האמיתיים והמדומים לדמשק שבסוריה, פנה אל החכם באשי בטורקיה, הרב משה הלוי, ויחד פעלו בהצלחה להחזרת המגורשים לירושלים. בשל אי הבנה בנוגע לפעילות זו, נעצר על ידי הממשל ושוחרר לאחר מספר ימים.

לאחר כיבוש ירושלים בידי הבריטים המשיך בפעילותו הציבורית וייסד בעיר את חברת "המרפא" לעזרה לחולים ולעניים, ונמנה עם מייסדי "מרכז בעלי המלאכה", בנק "הלוואה וחיסכון", "הסתדרות הספרדים" ועוד. כן פעל למען "קרן הגאולה", שימש כחבר "ועד הקהילה העברית" ונשיא ויו"ר הוועד הכללי של העדה הפרסית בעיר, חבר בוועד בית חינוך עיוורים, חבר ועד העדה הספרדית והוועד הפועל שלו, שופט בבית משפט השלום העברי בירושלים, חבר ועד קופת מזון ותמחוי, וחבר ועדת הביקורת למועצת עזבון בליליוס.

בשנת 1923 (ה'תרפ"ג) ערך תזכיר מחאה לקונגרס הציוני, בעקבות התגברות הרדיפות כנגד בני עדתו. בסיועו של הרברט סמואל, הוגשה התלונה לדרגים הרלוונטיים והועילה במקצת. בחודש אוקטובר 1926 (חשוון ה'תרפ"ז) נבחר לשמש כחבר בוועדה להתאזרחות מטעם הרבנות הראשית, ובחודש פברואר 1932 (אדר ה'תרצ"ב) נבחר לוועד הקהילה של יהודי ירושלים מטעם רשימה של יהודי המזרח.

הלך לעולמו ב-29 בדצמבר 1954 (ד' בטבת ה'תשט"ו) לאחר מחלה ונקבר בבית הקברות סנהדריה בירושלים.

לימים סיפר שחקן הקולנוע והתיאטרון יעקב בנאי אשר גדל בשכנותו, כי דמותו של הרב שמש בגילומו, המוכרת מהסרט חגיגה בסנוקר מבוססת באופן רופף על דמותו של הכהן.

חיים אישיים
היה אב לשבעה. שני ילדיו הראשונים לא שרדו את שנתם הראשונה, בנו הראשון שבגר היה פרופ' אהרן מרדכי כהן, חוקר מחלת הסוכרת. בניו דוד, יוסף ושמואל המשיכו לנהל את "דפוס רפאל חיים הכהן". בנו שלמה היה מנהל בית ספר ומפקח של משרד החינוך. בנו משה ובתו רבקה נפטרו רווקים ממחלות בשנות הארבעים לחייהם.

אחיינו, אהרן חיים כהן, היה איש מודיעין ופעיל ציבור ישראלי.

 חיבוריו 
 אבנים בחומה - פרשת חייו, בהוצאת "בית עלים", ספטמבר 1970, דפוס רפאל חיים הכהן.
 מקרא קודש - פיוטים, שירים ופזמונים ממשוררי עדות המזרח שערך ואסף תחת הכותרת 'שיר ושבחה'.

לקריאה נוספת
 'הכהן, רפאל חיים', בתוך: דוד קלעי, ספר האישים: לכסיקון ארצישראלי, תל אביב: מסדה – אנציקלופדיה כללית, תרצ"ז, עמ' 177. 

קישורים חיצוניים


 Hacohen, Raphael Ḥayyim באתר Encyclopedia.com

הערות שוליים

קטגוריה:חברי הכנסייה הארצישראלית
קטגוריה:חברי הוועד הלאומי
קטגוריה:חברי אספת הנבחרים הראשונה
קטגוריה:חברי אספת הנבחרים השנייה
קטגוריה:אנשי העלייה הראשונה
קטגוריה:ישראלים ילידי איראן
קטגוריה:שופטי בית משפט השלום העברי
קטגוריה:יהודים הקבורים בבית הקברות סנהדריה
קטגוריה:חברי ועד העדה הספרדית בירושלים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1884
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-1954