דייוויד לורד

דייוויד סמואל אנתוני לורד (באנגלית: David Samuel Anthony Lord; 18 באוקטובר 1913 – 19 בספטמבר 1944) היה טייס תובלה בחיל האוויר המלכותי הבריטי במלחמת העולם השנייה. במסגרת מבצע מרקט גארדן השתתף בפעולה אווירית כחלק מהקרב על ארנהם, בעיר ארנהם שבהולנד, ובה נהרג. על פעולתו שם הוענק לו צלב ויקטוריה – עיטור הגבורה הצבאי הגבוה ביותר של בריטניה.

ראשית חייו
לורד נולד בעיר קורק שבאירלנד, למרי וסמואל, קצין קבע בצבא הבריטי. לאחר מלחמת העולם הראשונה הוצב אביו בהודו עם משפחתו. לאחר פרישת האב משירות צבאי חזרה המשפחה לבריטניה, לעיר רקסהאם שבוויילס, שם למד לורד בקולג' סנט מרי (St. Mary's College). לאחר מכן למד בקולג' האנגלי הנוצרי בוואיאדוליד, ספרד, כדי להיות לכומר, אך חזר בו מכך. הוא שב לעיר רקסהאם ובאמצע שנות השלושים עבר ללונדון, שם עבד כסופר פרילנסר. ב־1936 התגייס לחיל האוויר המלכותי. הוא עבר אימוני טיס והגיע לדרגת סמל טיס ב־1939.

מלחמת העולם השנייה
עם פרוץ מלחמת העולם השנייה שירת לורד בטייסת תובלה של החיל, טייסת 31, בצפון מערב בריטניה. הוא טס גם במזרח התיכון ולאחר מכן הועבר לשרת בהודו. לאחר הסמכתו כקצין טיס ב־1942 הוא ביצע טיסות אספקה מעל בורמה. ב־1943 הוענק ללורד עיטור צלב התעופה המצוינת (Distinguished Flight Cross).

בינואר 1944 חזר לורד לבריטניה; הוא הוצב בטייסת התובלה 271, התאמן בהצנחת צנחנים ואספקה ובגרירת דאונים, והשתתף במבצעי הפלישה לצרפת ביוני 1944.

הקרב על ארנהם
במסגרת מבצע מרקט גארדן בספטמבר 1944 צנחה הדיוויזיה המוטסת הבריטית הראשונה ליד העיר ארנהם בהולנד במטרה לתפוס את הגשרים הנטויים שם מעל נהר הריין. הפעולה השתבשה והדיוויזיה כותרה בכפר אוסטרבייק שליד ארנהם על ידי כוחות שריון גרמניים, כשהאספקה שלה אוזלת במהירות.

ב־19 בספטמבר יצאו לורד ועימו שבעה אנשי צוות במטוס דקוטה (מס' זנב KG374) למשימה של הצנחת אספקה לצנחנים הבריטיים המכותרים ליד ארנהם. כשהתקרב המטוס לשטח ההצנחה הוא נפגע פעמיים מאש נגד מטוסים בכנפו הימנית, שהחלה לבעור, תוך שהאש מעמידה את הכנף כולה בסכנת התמוטטות. העיתונאי קורנליוס ריאן תיאר בספרו "גשר אחד רחוק מדי" את מה שאירע לאחר מכן במטוס:

כנף מטוסו של לורד קרסה עקב הלהבות והמטוס התרסק. לורד ועמו שישה מאנשי צוות המטוס נספו בהתרסקות. רק איש צוות אחד, הנווט סגן־משנה קינג, שרד ונפל בשבי הגרמני.

לאחר שחרור ארנהם על ידי הצבא הבריטי באפריל 1945 אותרו וזוהו גופותיהם של דייוויד לורד ואנשי צוותו. הם הובאו לקבורה זה בצד זה בבית הקברות הצבאי ארנהם־אוסטרבייק.

צלב ויקטוריה
לאחר שחרורו של הנווט קינג מן השבי במחצית שנת 1945 נודע ברבים סיפור הפעולה האחרונה של לורד וצוותו. אז הוחלט להעניק ללורד לאחר מותו את עיטור צלב ויקטוריה.

נוסח כתב העיטור שהוענק ללורד התפרסם בעיתון לונדון גאזט (London Gazette) ב־9 בנובמבר 1945, וזו לשונו:

בנוסף ללורד הוענק עיטור צלב ויקטוריה לארבעה חיילים ממשתתפי הקרב על ארנהם, כולם צנחנים. שלושה מהם נהרגו באותו קרב.

מפעלי זיכרון
מספר לוחות זיכרון נקבעו בבריטניה לזכר דייוויד לורד, כולל בקתדרלה בעירו רקסהם בוויילס.

מטוס דקוטה שהשתתף במטסי הזיכרון לקרב על בריטניה בשנים 1993–1998 נשא את צבעי מטוסו של לורד ואת אותיות הזיהוי שלו. גם מטוס דקוטה שהיה מוצב במוזיאון חיל האוויר המלכותי בקוספורד (Cosford) בשנים 1973–2005 נשא את אותם צבעים ואותיות זיהוי.

מ־1966 ועד פירוקה ב־2005 נקראו מטוסי טייסת 10 של חיל האוויר המלכותי על שם טייסים בריטיים נושאי עיטורים; אחד המטוסים, שמספרו XR810, נקרא "דייוויד לורד, צ.ו." (David Lord VC).

לקריאה נוספת
 קורנליוס ריאן, גשר אחד רחוק מדי, תל אביב, זמורה, ביתן, מודן, 1979.

קישורים חיצוניים
 על דייוויד לורד באתר ועדת חבר העמים לקברי מלחמה


הערות שוליים

קטגוריה:קצינים בריטים במלחמת העולם השנייה
קטגוריה:אנשי צבא בריטים שנהרגו במלחמת העולם השנייה
קטגוריה:טייסי חיל האוויר המלכותי במלחמת העולם השנייה
קטגוריה:מעוטרי צלב ויקטוריה
קטגוריה:מעוטרי צלב התעופה המצוינת
קטגוריה:מבצע מרקט גארדן: אישים
קטגוריה:טייסים בריטים
קטגוריה:בריטים שנולדו ב-1913
קטגוריה:בריטים שנפטרו ב-1944