בית לאהיא

בית לַ֫אהִיַא (בערבית: بيت لاهيا) היא עיר השוכנת בצפון רצועת עזה, צפונית למחנה הפליטים ג'באליה וממערב לבית חאנון. בהתאם לנתוני הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה הפלסטינית, מנתה אוכלוסיית בית לאהיא, נכון לשנת 2017, 89,838 נפש. במלחמת חרבות ברזל נהרסה העיר כמעט כליל.

 מקור השם 
בית לאהיא, שנמצא במפת מידבא מהתקופה הביזנטית, נקרא אז "ביתוליה" וזוהה עם העיר היהודית העתיקה "בתואל" או "בתול". בתקופת הירונימוס (סוף המאה ה-4 ותחילת ה-5) המקום הוזכר בשם "ליהְנוּס" או "ליהונוּס". המילה "לאהיה" בארמית-סורית משמעותה "מדבר", כנראה עקב היותה עיירה מוקפת בדיונות חול.

 היסטוריה 

 מהתקופה הביזנטית ועד סוף הכיבוש הערבי 
בתקופה הביזנטית חי בעיירה ההיסטוריון הרומאי הנוצרי סוזומנוס, שכתב מקורות חשובים בנוגע לתחילת הכנסייה הנוצרית באימפריה הרומית. בעיירה ישנו מסגד שנבנה בתקופה המוסלמית האיובית, ושני מסגדים שנבנו בתקופה העות'מאנית. המלומד המוסלמי בן המאה ה-13 יאקות אל-חמאווי אמר על בית לאהיא שהוא "כפר עם הרבה עצי פרי". בלוח שיש מהתקופה הממלוכית, שנמצא בבית לאהיא, מסופר שארבעת בניו של מושל עזה מתו בחודש אחד, סביר להניח ממגפה שהתפשטה בארץ בשנים 1491–1492.

 האימפריה העות'מאנית 
בשנת 1517 העיירה סופחה לאימפריה העות'מאנית ביחד עם כל ארץ ישראל. בשנת 1596 בית לאהיא מופיעה ברשומות המס הטורקית בסנג'ק (תת-מחוז) עזה. היו בה 70 בתי אב מוסלמים ושילמו מס של 25%. במאות ה-17 וה-18 אזור בית לאהיא חווה נטישה של האוכלוסייה בעקבות פשיטות של בדואים, אך האדמה המשיכה להיות מעובדת. במאי 1863 החוקר הצרפתי ויקטור גרן ביקר בכפר. הוא תיאר אותו כ"מאוכלס עם 250 תושבים. הוא תופס עמק מוארך, מעובד היטב, ומוקף בדיונות חול גבוהות, הגורמות לחום רב. זהו נווה מדבר קטן, מאוים ללא הרף על ידי גבעות חול נעות, המקיפות אותו מכל צד. הן היו בולעות אותו לולא המאבק המתמשך של האדם לעצור את התקדמותם". רשימת כפרים עות'מאנית משנת 1870 לערך הראתה שבבית לאהיא היו 394 תושבים ו-118 בתים, אם כי ספירת האוכלוסייה כללה גברים בלבד. סקר פלשתינה המערבית משנת 1883 מתאר את בית לאהיא כ"כפר קטן עם גינות יפות ומטעי זיתים באמצע המדבר, ישנו באר בדרום הכפר ומסגד במרכזו".

 המנדט הבריטי 
הבריטים כבשו את בית לאהיא לאחר קרב עזה השלישי ב-1917. במפקד האוכלוסין בארץ ישראל בשנת 1922, נמנו בבית לאהיא אוכלוסייה של 871 תושבים, כולם מוסלמים. במפקד האוכלוסין בארץ ישראל בשנת 1931 המספר עלה ל-1,133, עדיין כולם מוסלמים, ב-223 בתים. ביוני 1936 הוטל על הכפר עונש קיבוצי בגלל שותפות בהתפרעויות של המרד הערבי הגדול. בשנת 1940 נכלל בית לאהיא באזורים שנאסר למכור בהם קרקעות ליהודים. בסקר הכפרים של 1945 הוערכה אוכלוסיית בית לאהיא בכ-1,700 מוסלמים. שטח האדמה היה 38,376 דונם, מתוכם 18 דונם שטח בנוי.

מלחמת העצמאות 
בית לאהיא היה אמור להיות חלק מהמדינה הערבית בתוכנית החלוקה של האומות המאוחדות ב-1947, אך במהלך מלחמת העצמאות נכבש על ידי צבא מצרים, שהקים ממשל צבאי ברצועת עזה. במהלך מבצע יואב צה"ל כבש את העיירה בית חאנון הסמוכה, במהלך פריצת הדרך אל הנגב. במהלך השנים, יצאו מרצועת עזה פעולות טרור של ה"פדאיון" נגד ישראל, והכוחות הישראלים פעלו באזור במבצעי צבא שונים, כולל כיבוש בית לאהיא במבצע סיני ב-1956, אך נסוגו כעבור חמישה חודשים.

 ישראל 
במלחמת ששת הימים ב-1967 ישראל כבשה שוב את הרצועה, והחילה בה שלטון צבאי. במרץ 1968 הוטל עוצר על בית לאהיא, לאחר ששני עובדי "מקורות" נהרגו ממוקש ליד יד מרדכי, והעקבות הובילו לכיוון בית לאהיא. עוצר נוסף הוטל בפברואר 1970, לאחר שעובד הממשל הצבאי נפצע מירי בבית חאנון. ב-7 במאי 1970 נרצח המוכתר של בית לאהיא, ככל הנראה עקב שיתוף פעולה עם ישראל, שראתה בבית לאהיא מרכז פעילות עוינת נגד ישראל. במאי 1971 בעקבות פגיעה בחייל בבית לאהיא בוצעו סריקות בכפר. ב-30 במאי 1970 קיימו נשים מהכפר הפגנה נגד היחס הנוקשה של הצבא. בדצמבר 1974 חוברה בית לאהיא לרשת החשמל ובינואר 1977 נחנך שוק חדש במקום. באמצע שנות ה-70 הוקמה שכונה של אלף יחידות דיור בבית לאהיא, עבור פליטים שהתגוררו במחנה הפליטים ג'באליה, מה שהכפיל את אוכלוסיית הכפר. בבית לאהיא עסקו גם בפיתוח החקלאות דוגמת גידול פרחים ותות שדה, ולצורך כך יצרו קשרים עם חקלאים בישראל.

 הרשות הפלסטינית 
לאחר הסכם קהיר מ-1994, עברה השליטה בבית לאהיא לידי הרשות הפלסטינית. ב-2007, עם השתלטות חמאס על רצועת עזה, עברו גם בית לאהיא לשליטתם. במהלך מבצע צוק איתן (2014) וחרבות ברזל (2023–2024), בית לאהיא ספג הרס רב, כולל הרג של פלסטינים ונזק רב לתשתיות ולמבנים.

מלחמת חרבות ברזל

בטבח השבעה באוקטובר מפקד גדוד בית לאהיא בחמאס – שלח את ההתקפות הרצחניות לכיוון ארז ונתיב העשרה.

במלחמת חרבות ברזל תקף חיל האוויר את בית לאהיא בדצמבר 2023, כחלק מקרב ג'באליה הראשון. במאי 2024, כחלק מקרב ג'באליה השני, נכנסו לעיר כוחות קרקעיים וגרמו להרס רב.

ב-6 באוקטובר 2024 צה"ל שב לפעול בבית לאהיא וג'באליה. האזרחים הנמצאים בעיר נקראו לעזוב וצה"ל הטיל מצור על העיר ומנע כניסת סיוע הומניטרי לעיר. צה"ל פעל בעיר בלחימה עצימה שכללה הפצצות מהאוויר ולחימה יבשתית. ב-20 באוקטובר 2024 דווח על עשרות הרוגים בתקיפה של מבנה בעיר, וצה"ל טען שהמספרים מוגזמים. ב-22 באוקטובר 2024 צה"ל שב וקרא לתושבים בעיר להתפנות לכיוון בית החולים האינדונזי. במהלך הלחימה צה"ל פעל בעוצמה נגד מבנים שזוהתה בהם פעילות שנחזתה כעוינת, ובמסגרת זאת נהרגו רבים מקריסת מבנים ובחוצות העיר נצפו עשרות גופות של הרוגים ברחובות. ב-26 באוקטובר 2024 דווח על הרוגים רבים בתקיפה של חמישה מבנים בבית לאהיה וב-29 באוקטובר 2024 בוצעה תקיפת בית מגורים בעיר בה נהרגו על פי משרד הבריאות של עזה, למעלה מ-90 פלסטינים, רבים מהם ילדים. בתחילת נובמבר 2024 העריכו בצה"ל שבעיר נותרו בין 1,000 ל-3,000 תושבים. המבצע בבית לאהיא התעצם בחודש נובמבר 2024. כוחות צה"ל ניהלו קרבות עם מחבלים מטווח קרוב ונתקלו בירי נ"ט ובירי צלפים. ב-17 בנובמבר 2024 צה"ל הפציץ שני בניינים בעיר בהם זוהו מטרות טרור והפלסטינים דיווחו על כ-70 הרוגים. ב-25 בנובמבר 2024 צה"ל שב וקרא לתושבים לפנות את העיר.

אשרף אל-מנסי הקים כוח צבאי שלוחם בחמאס.

ב-21 בנובמבר 2024 צה"ל חיסל חמישה מחבלי חמאס, שפיקדו על אירועי החטיפה והרצח בעיקול מפלסים.

 ארכאולוגיה 
בחפירת יסודות לבניית בית, שהתקיימו בשנת 2012 בעיירה, נמצאו שרידי בית עם רצפת פסיפס, כנראה מהתקופה הביזנטית. ממערב לעיירה, ליד הכפר אל-עטאטרה, נמצאים שרידי כפר מהתקופה העות'מאנית.

בצידה המערבי של העיירה נמצאת גבעה עתיקה ובקרבתה הריסות של כפר נטוש. בכפר מסגד עתיק ובו שרד חדר תפילה עם גומחה (מחראב) המסמנת את כיוון התפילה. המסגד מתוארך לסוף תקופת השושלת הפאטמית ותחילת השושלת האיובית ושלטונו של צלאח א-דין. במקום נמצאים גם שני מסגדים נוספים, כפי הנראה מהתקופה העות'מאנית.

 רמת חיים 
בעבר בא פרסומה של העיירה תודות למאגר המים המתוקים שנמצא תחתיה, שממנו שאבו תושבי המקום מים עבורם ועבור בעלי החיים שלהם. כן השקו את עצי התאנים, השקמים ופרדסי ההדרים שגדלו במקום, והיו ידועים בפירותיהם המשובחים. לאחר מלחמת ששת הימים, אימצו החקלאים המקומיים את שיטות הגידול הישראליות והחלו לגדל תות שדה, קישואים, עגבניות מלפפונים ועוד תוצרת חקלאית ששווקה בשווקים הישראליים ואף יוצאה לחו"ל על ידי חברת אגרקסקו.

במקום גם נמצא המתקן לטיהור שפכים של צפון הרצועה, המתקן לטיהור שפכים בבית לאהיא. המתקן משמש את תושבי העיר והאזור ועוזר להם להתמודד עם משבר המים שברצועה.

החל משנת 2016 פועל בעיר בית החולים האינדונזי.

קישורים חיצוניים



הערות שוליים

קטגוריה:נפת צפון עזה
קטגוריה:רצועת עזה: ערים