יאסוף

היסטוריה 
בכפר נמצאו חרסים מתקופת הברזל (מאות 8 ו-7 לפנה"ס, ימי ממלכת ישראל ולאחר מכן השלטון האשורי), התקופה ההלניסטית, הרומית, הביזנטית, הצלבנית, האיובית, הממלוכית והעות'מאנית המוקדמת.Finkelstein, 1997, p. 618Dauphin, 1998, p. 810

מצפון מזרח ודרום מערב לכפר ישנן בתי קברות קדומים הכוללים קברים חצובים בסלע, חלקם עם ארקוסוליום.

 העת העתיקה 
מוצע לזהות את יאסוף עם יישוב ישראלי קדום בשם "ישב" הנזכר בחרסי שומרון.

בתקופה הרומית, הכפר היה לאחד השווקים המרכזיים לפירות, ירקות ודגנים בצפון הרי יהודה, דרום השומרון, ואזור לוד.Safrai, 1994, p. 66. הכפר נזכר בשמו הנוכחי בספר יהושע השומרוני, וגם בכרוניקה השומרונית, שם שמו נכתב כ"יוספה".Conder and Kitchener, 1882, SWP II, p. 287. כך במקור, אך דרושה פה הבהרה נוספת, שכן "ספר יהושע השומרוני" ו"הכרוניקה השומרונית" הם שמות נרדפים לאותו החיבור.Conder, 1876, pp. 190-196 על-פי טקסטים שומרונים, הכפר היה מקום מושבם של כהנים גדולים.Conder, 1876, p. 196

 ימי הביניים 
בתקופה הצלבנית, העאלם ט'יא א-דין (1173–1245) כתב כי ישנו מסגד כפרי ביאסוף, מה שמעיד על קיומה של אוכלוסייה מוסלמית משמעותית בכפר באותה העת.Ellenblum, 2003, p. 244 הוא ציין כי כמה מחסידיו של התאולוג והסגפן המוסלמי אבן קודאמה מתגוררים בכפר.Drory, 1988, p. 97

הגאוגרף המוסלמי יאקות אל-חמאווי (1179–1229) תיאר את יאסוף כ"כפר של נבלוס במחוז פילסטין. הוא ידוע בשפע הרימונים שבו".Le Strange, 1890, p. 552

 התקופה העות'מאנית 
בשנת 1870, ביקר חוקר ארץ ישראל ויקטור גרן בכפר, וכתב: .

בתקופת המנדט הבריטי
בתקופת המנדט הבריטי השתייך הכפר לנפת שכם.
במפקד 1922, שנערך על ידי שלטונות המנדט הבריטי, ביאסוף הייתה אוכלוסייה של 172 נפש, כולם מוסלמים. במפקד אוכלוסין 1931 של ארץ ישראל היו בכפר 61 בתים מאוכלסים, בהם התגוררו 257 תושבים, כולם מוסלמים.

בסקר הכפרים בשנת 1945 האוכלוסייה בכפר הייתה 360 מוסלמים, ושטח הקרקע הכולל של הכפר היה 6,068 דונם. אשר מתוכם הוקצו 928 לחקלאות שלחין, ו-1,991 לגידולי דגנים.

לפי תוכנית החלוקה, שהתקבלה ברוב קולות בעצרת הכללית של האו"ם ב-29 בנובמבר 1947, היישוב נכלל בשטח המדינה הערבית, ולאחר הסכמי שביתת הנשק בתום מלחמת העצמאות ב-1949, עבר משליטה בריטית לירדנית.

לאחר 1967
ביוני 1987 הוכרז שטח בגודל כ-500 דונם המצוי מצפון ליאסוף אדמות מדינה. 19 מתושבי יאסוף הגישו ערר נגד ההכרזה בטענה שאלו אדמות חקלאיות שהם מעבדים. הערר נדחה ביוני 1989 על ידי ועדת העררים שליד בית המשפט הצבאי ברמאללה, שציינה בין השאר כי רוב השטח מושא ההכרזה אינו ראוי לעיבוד. בעקבות בדיקה שערך בשנת 2011 הצוות לתיחום אדמות המדינה ("צוות קו כחול"), שונו גבולות השטח שהוכרז בתחילה אדמות מדינה ו"נגרעו" ממנו שטחים שהוכח שהם בבעלות תושבי הכפר.
בשנת 1999 פלשו מתנחלים לשטח והחלו בהקמתו של מאחז "תפוח מערב", על מקרקעין בלתי מוסדרים שייעודם חקלאי באותו אזור. בשנת 2015 ארגון "יש דין" עתר לבג"ץ בשם תושבי יאסוף, שהמאחז יושב על אדמות פרטיות שלהם. בג"ץ הורה להרוס את 17 המבנים שבו. המבנים נהרסו ב-17 ביוני 2018.

לטענת תושבי הכפר, בספטמבר 2002 הגיעו מתנחלים מכפר תפוח לקטוף זיתים מאדמות הכפר ובמקום פרץ עימות עם קוטפים פלסטינים ועם פעילת שמאל מ"תנועת הסולידריות הבינלאומית". לאחר עימות נוסף הוכרז האזור כשטח צבאי סגור.

ב-11 בדצמבר 2009 הוצת מסגד חסן חאדר בכפר ורוססו עליו כתובות: "היכונו לתג מחיר", ו"נשרוף את כולכם". המעשה עורר גינויים חריפים בישראל ובעולם. בעקבות ההצתה ביקר הרב הראשי לישראל יונה מצגר במסגד והביע סלידה וזעזוע מן המעשה, המנוגד להלכה היהודית. נוכח איומים לפגוע בתגובה בבתי כנסת במדינות מוסלמיות הוסיף הרב כי הוא "יכול לקוות שאם חס וחלילה יקרה דבר כזה מהצד השני, גם המוסלמים יביעו סלידה". כמו כן נועדו עשרות רבנים אחרים, בראשות הרב מנחם פרומן, עם נכבדי הכפר, ותרמו ספרי קוראן במקום אלה שנפגעו בשריפה.

בעשור הראשון של המאה ה-21 החל הכפר לסבול באופן קבוע מפלישות והתנכלויות של מתנחלים, במסגרת פעולות "תג מחיר", בין השאר אירועים של יידוי אבנים, הצתות או השחתה של כלי רכב ומטעים.

קישורים חיצוניים




הערות שוליים

קטגוריה:נפת סלפית
קטגוריה:השומרון: יישובים
קטגוריה:הרשות הפלסטינית: יישובים
קטגוריה:יישובים ערביים המשמרים שם עברי