גרנד קולי

הגרנד קוּלי (באנגלית Grand Coulee) הוא ערוץ נהר עתיק במדינת וושינגטון שבארצות הברית. אתר טבע לאומי בולט זה משתרע לאורך 100 קילומטרים דרומית מערבית מסכר גרנד קולי עד אגם סוֹאפּ (Soap Lake "אגם הסבון" בשל הקצף המיוחד שנוצר על פניו), כשהוא מחולק על ידי המפלים היבשים לגרנד קולי העליון ולגרנד קולי התחתון.

היסטוריה גאולוגית
שמאל|ממוזער|250px|סלע ספינת הקיטור בגרנד קולי
הגרנד קולי הוא חלק מרמת קולומביה. סלע האם של אזור זה הוא מסלע גרניט שנוצר עמוק בקרום כדור הארץ לפני 40 עד 60 מיליון שנים. הקרקע התרוממה ושקעה במהלך מיליוני שנים ועקב כך נוצרו הרים נמוכים, ובסופו של דבר ים פנימי.

לפני כ-10 עד 15 מיליון שנה החלו בהרי רכס קסקייד התפרצויות געשיות שמילאו את הים הפנימי בלבה. בכמה מקומות מגיעה עובי שכבת הבזלת ל-2,000 מטרים. במקומות אחרים חשופה עדיין שכבת הגרניט מההרים הקדומים יותר.

לפני שני מיליון שנים החלה תקופת הפליסטוקן ואיתה החל גם עידן הקרח וקרחונים כיסו את האזור. הם חרצו את רמת הנהר קולומביה, כשהם מגיעים דרומה עד הרמות שמעל לגרנד קולי. בכמה אזורים צפון לגרנד קולי הגיע עובי הקרחונים עד ל-3,000 מטרים. ניתן עדיין לצפות בחריצים במסלע הגרניט החשוף שנבעו מתנועת הקרחונים ובסלעים רבים שנסחפו על ידי הקרחונים באזורים הגבוהים שמצפון מערב לקולי.

אף על פי שתאוריות מוקדמות שיערו שקרחונים הסיטו את נהר הקולומביה למה שהפך לגרנד קולי וכי זרמי המים הרגילים הם שגרמו לסחיפה שנצפתה, מסכימים כיום הגאולוגים כי היא נגרמה מההסטה הקרחונית יחד עם שיטפונות מסיביים שמקורם באגם הקרחוני של מיזולה (Lake Missoula). היה זה אגם מי הפשרת קרחונים בעומק של עד 600 מטרים שהיה סכור על ידי קרחון. מדי פעם נשבר הסכר ותוך כדי כך נוצרו שיטפונות מיזולה שבהם זרמו כמויות אדירות של מים דרך רמת הנהר קולומביה עד לפני 18 אלף שנים. שיטפונות אלו יצרו את הרמות המחורצות המאופיינות בסימני סחיפה ייחודיים. המפלים היבשים הם דוגמה לכך (דרומית לאגם בנקס (Banks Lake).

עם סיום עידן הקרח התייצב נהר הקולומביה בנתיבו הנוכחי. קרקעית הנהר היא כיום כ-200 מטרים מתחת לגרנד קולי. קירות הקולי מגיעים עד לגובה של 400 מטרים.

שימושים מודרניים
שמאל|ממוזער|250px|הגרנד קולי מתחת למפלים היבשים. ניתן לראות את אפקט השיכוב של זרמי הבזלת התקופתיים
האזור סביב הגרנד קולי הוא בית גידול מסוג ערבת שיחים, כשכמות המשקעים הממוצעת היא פחות מ-300 מ"מ גשם בשנה. בחלקו התחתון של הגרנד קולי יש שורת אגמים: פארק (Park), בלו (Blue), אלקלי (Alkali), לנורה (Lenore) וסואפ (Soap). עד למחצית השנייה של המאה ה-20 היה חלקו העליון של הקולי יבש.

פרויקט אגן קולומביה שינה זאת ב-1952, תוך שימוש בערוץ הנחל הקדום כרשת לחלוקת מי השקיה. חלקו העליון של הקולי נסכר והפך לאגם בנקס (Banks Lake). האגם מקבל את מימיו באמצעות משאבות מסכר הגרנד קולי, והוא השלב הראשון במערכת השקיה שאורכה 160 קילומטרים. באגן הקולומביה נעשה שימוש בתעלות, סיפונים וסכרים נוספים על מנת לספק מי השקיה ל-2,400 קמ"ר של אדמה חקלאית.

המים הפכו את חלקו העליון של הקולי והאזורים הסמוכים לגן עדן לבעלי חיים, כולל עיטם לבן-ראש. לפרויקט היה ערך מוסף בדמות יצירת אתרי נופש הכוללים כמה אגמים ומעיינות מינרלים, בהם מתבצעים פעילויות נופש כדוגמת ציד, דיג וספורט מים מכל הסוגים. בגרנד קולי מצויים שני פארקים מדינתיים פארק סאן לייקס (Sun Lakes- "אגמי השמש") ופארק סטימבואט רוק (Steamboat Rock – "סלע ספינת הקיטור").

קישורים חיצוניים

 The Geologic Story of the Columbia Basin, BPA site
 3D images of the Grand Coulee, USGS site
 WDFW - Wildlife of Eastside Shrubland and Grassland Habitats
 University of Washington Libraries Digital Collections – Lawrence Denny Lindsley Photographs Includes 146 images (ca. 1938 – 1958) of the Columbia River, Eastern Washington and the Grand Coulee region.

הערות שוליים

קטגוריה:ארצות הברית: גאולוגיה
קטגוריה:מדינת וושינגטון: גאוגרפיה
קטגוריה:גופי מים קדומים