חורבת אל כום

חורבת אל כום (חירבת אל כום) היא תל ארכאולוגי הממוקם בשיפוליהם המערביים של הרי חברון. על פי ממצאיו, התל היה מיושב בתקופת הברונזה הקדומה 2–3 והמשיך להתקיים בתקופת בית ראשון ובית שני. בית קברות גדול מתקופת ממלכת יהודה נמצא בצדו הדרומי של התל.

באתר התגלו שלוש כתובות קבורה יהודאיות מהמאות ה-8-7 לפנה"ס (שתיים מהן מוצגות במוזיאון ישראל), וכן אוסטרקונים בארמית, עברית ויוונית מתקופת בית שני, האחד מהם הוא שטר חוב הכתוב בשני נוסחים - עברי ויווני.

האתר נחפר בשנים 1968–1971 על ידי הארכאולוג האמריקאי ויליאם דיוור.
זיהויו ההיסטורי של האתר איננו ודאי. אחת האפשרויות שהוצעו היא העיר המקראית מקדה, שנמצאת על פי המקור המקראי בנחלת שבט יהודה בקרבת תל לכיש. אפשרות אחרת היא העיר שפיר המוזכרת בספר מיכה (על סמך שם הנחל הסמוך - ואדי א-סיפר).

כיום האתר שוכן בשטח היישוב אל-כום שברשות הפלסטינית כשנים עשר ק"מ ממערב לחברון, כשלושה ק"מ מהיישוב שקף וכארבעה ק"מ מן ההתנחלויות אדורה ונגוהות.

 כתובות הקבורה 
 כתובת אריהו 
שמאל|ממוזער|240x240 פיקסלים|תרשים של הכתובת מחורבת אל כום
בפתח אחד הקברים הייתה חרותה בסלע כתובת בכתב עברי קדום המתוארכת לתקופה 700–750 לפנה"ס. יחד עם הכתובת היה עיטור בדמות כף יד אנושית. הכתובת נשדדה על ידי תושבי המקום ונמכרה לדיוור כשחפר במקום. הכיתוב מרושל, וניכר שהיוצר התמקד בכף היד ולא בכיתוב. בשל חריתת הכתב המרושלת והחריתות הרבות מסביב לכתובת, התקשו החוקרים לפענח את הכתובת, והפענוח הנפוץ הוא:שמואל אחיטוב, אסופת כתובות עבריות, מוסד ביאליק, 1992, עמ' 115–111
הכתובת בכתב עברי קדום  (הערה: האותיות הן אילוסטרציה, הן אינן זהות במדויק לאותיות המקור)תעתיק לאותיות מודרניות
ממוזער|236x236 פיקסלים|כתובת אריהו, עם פירוש אפשרי לכל אות
בפינה השמאלית התחתונה, הרחק מהכתובת העיקרית, כתוב "ולאשרתה", כאשר האותיות ר' וה' כתובות פעמיים, אחת מתחת לשנייה.

משמעות הכתובת בעברית מודרנית היא:

בדומה לממצאי כונתילת עג'רוד (חורבת תימן) ובמיוחד הכתובות שנמצאו בה, הכתובת מראה שהיו מתושבי ממלכת יהודה שעבדו את יהוה ואשרה כאל ובת זוגו, ולא רק פשוטי העם שבהם. היעדרה של אשרה מהמקרא כאלה לגיטימית נובע מעריכתו בירושלים בתקופה שלאחר חורבן בית ראשון, שהוציאה כל אזכור לה במקרא שהחל לעבור קאנוניזציה בימיהם.

הכתובת מחורבת אל כום, יחד עם כתובות חורבת תימן והארכיונים הגדולים שהתגלו בלבנט (כגון במרי, אוגרית ואמר), יצרו מפנה בתפיסת הדת הישראלית הקדומה בעשורים האחרונים, וביססו את היותה נטועה במכלול האמונות הכנעניות/לבנטיניות/שמיות צפון־מערביות שמסביבה.

 כתובות בני נתניהו 
שתי כתובות שנמצאו באותה מערה ובאותו קבר, מיחסות את בעלי הכתובת לאותו אב. הכתובת הראשונה חרותה בסלע משמאל לפתח החדר, והשנייה נצבעה בשחור מעל הפתח. שתי הכתובות מתוארכות למאה ה-7 לפנה"ס.
ממוזער|כתובת עופי בן נתניהו
תוכן הכתובת החרותה הוא:

תוכן הכתובת הצבועה הוא:

 ראו גם 

 כתובות חורבת תימן
 יהוה
 אשרה (אלה)

 קישורים חיצוניים 

  – כתובת אריהו



הערות שוליים

קטגוריה:כתובות בעברית עתיקה
קטגוריה:ארכאולוגיה מקראית
קטגוריה:תלים מקראיים
קטגוריה:יהודה: אתרים ארכאולוגיים