עתיקה

עתיקה היא חפץ מתקופת העת העתיקה. עם זאת, במדינת ישראל הורחבה ההגדרה בחוק המגן על חפצים אלו מפני מסחר ואחסון לא מורשה, ולפיו עתיקה היא חפץ מעשה ידי אדם או שרידים של חי וצומח מתקופה שלפני שנת 1700. הכנסת יכולה להכריז גם על כל חפץ שהוא כעתיקה גם אם הוא מהתקופה שלאחר שנת 1700. המדינה רשאית להלאים כל דבר שהוגדר עתיקה ולהעבירו לאחסון או לתצוגה במוזיאון.

חקר חפצים אלו נקרא ארכאולוגיה ואתר בהם מוצאים עתיקות נקרא אתר עתיקות או אתר ארכאולוגי, המוגן אף הוא בחוק. אתרי העתיקות נחקרים בחפירות שיטתיות. את תוצאות החפירות ופענוח משמעותם מפרסמים ברשומות. על פי רוב אתרי עתיקות הם מקומות ישוב שחרבו. בית חרב נקרא חורבה, ומקום עיר או ישוב שחרבו נקראים חורבות. לעיתים יישובים אלו נבנו וחרבו חליפות שוב ושוב על אותן חורבות, וכך נוצרה עם השנים גבעת חורבות הנקראת תל.

קיימים אספני עתיקות וסוחרי עתיקות מקצועיים, ואלו כמו אלו מדי פעם קשורים בפרשיות בהן הם נחשדים בזיוף או במכירה לא מורשית של עתיקות. (ראו בערך המורחב זיוף עתיקות)

בסעיף 1 לחוק העתיקות, התשל"ח–1978, עתיקה מוגדרת כדלקמן:

"עתיקה":
 נכס, בין תלוש ובין מחובר, שנעשה בידי אדם לפני שנת 1700 לספירה הכללית, לרבות דבר שהוסף לו לאחר מכן והוא חלק בלתי נפרד ממנו;
 נכס, כאמור בפיסקה (1), שנעשה בידי אדם החל בשנת 1700 לספירה הכללית, והוא בעל ערך היסטורי והשר הכריז שהוא עתיקה;
 שרידים זואולוגיים ובוטניים מלפני שנת 1300 לספירה הכללית.

על פי הגדרה זו, כל דבר, ממצא גשמי, פיזי שנוצר בידי בני אדם לפני שנת 1700 נכנס להגדרת "עתיקה". לא משנה אם הממצא הזה מחובר למשהו אחר או שהוא מנותק ממנו. למשל כתובת שנכתבה לפני שנת 1700 – אם נמצאה זרוקה על הקרקע או שהייתה מותקנת מעל משקוף דלת. בשני המקרים היא מוגדרת כעתיקה. להגדרת "עתיקה" יכול להיכנס גם דבר שנוצר על ידי בני אדם לאחר שנת 1700, והשר בממשלה הכריז עליו ברשומות שהיא עתיקה.

שרידים שהם לא מעשה ידי בני אדם אלא נוצרו בטבע כגון: עצמות בעלי חיים, שרידי צמחים למשל גלעיני תמרים הם יוגדרו כ"עתיקה" רק אם נוצרו לפני שנת 1300.

ראו גם
חוק העתיקות
עיר עתיקה
ארכאולוגיה
שימור מבנים
זיוף עתיקות

קישורים חיצוניים

 חוק העתיקות באתר רשות העתיקות

קטגוריה:ארכאולוגיה