כבוד הכהנים

כבוד הכהנים הוא מצוות עשה מתוך תרי"ג מצוות המחייבת לכבד את הכהנים.

אחת הדוגמאות של יישום מצווה זו היא ההקפדה לעלות את הכהן להיות ראשון בכל קריאת התורה.

מקור המצווה
הציווי המורה לכבד את הכוהנים מובא בספר ויקרא, פרשת אמור: .

בפסוקים נוספים מוזכר בחירתם של אהרן וזרעו לכהונה:

 .

 .

דיני המצווה
בתלמוד מבואר שמצווה זו נוהגת גם לאחר חורבן בית המקדש, והיא נוהגת אף בחוץ לארץ, וכך נפסק להלכה.

כהני חזקה

כיום, אין בידינו ספרי יוחסין, וחלק מהכהנים נחשבים רק ככהנים מכח חזקה, בעקבות כך כתב המגן אברהם ליישב את אי-הזהירות בקיום מצווה זו בפועל:

יש שהבינו את דבריו רק כביאור בן־זמנו כמצב של דיעבד – אך לכתחילה יש לקיים המצווה על סמך כלל ההלכתי ספק דאורייתא לחומרא. 

הרב אלעזר לעוו בספרו קונטרס החזקות, הביא מאחרונים נוספים שכתבו להקל לעניין כבוד כהנים, אך הוא עצמו סבור שלמעשה אין להקל בכך, ואין לנו להטיל ספקות בכהני זמנינו, כי יש לסמוך על תורת חזקה וכן על הכלל ההלכתי "כל המשפחות בחזקת כשרות.

 כהן קטן 
קיימים חילוקי דעות בין הפוסקים אם חייבים לקדש כהן שעומד לפני גיל המצוות; לפי דעת בעל שולחן ערוך הרב אין חיוב. לעומתו יש סוברים כי כן מקדשים כהן קטן, והואיל שהמצווה היא מדאורייתא יש להחמיר ביישום המצווה.

 בעל מום 
מהמשך הפסוק, "כי את לחם אלהיך הוא מקריב", ניתן להסיק כי בעל מום שפסול לעבודת המקדש ואינו מקריב, אינו בכלל מצוות הכיבוד.
אך הרמב"ם כתב שאף כהן בעל מום בכלל. ומפרשים שהפסוק "את לחם אלהיך מקריב" כולל אכילת הקרבנות כחטאת שאכילת הכהן מצווה בכפרת הקרבן ואף בעלי מומים אוכלים.

 בת כהן 
בת כהן או אשת כהן שאוכלות בתרומה, יש מהפוסקים שכתבו שחייב להקדימה, ואף בקריאת התורה. וזה לא כפי הטעמים בבעל מום שתולים הכבוד באכילת קודשים או אי היטמאות למתים שהיא אינה בכלל זה.
יישומים
חז"ל פרטו מקרים מסוים, כדוגמה, בהם מקיימים את מצוות "וקדשתו". היישום הנפוץ ביותר במאמרי חז"ל הוא יישום של התנא רבי ישמעאל כפי שהוא מופיע בברייתא בתלמוד: 

לפתוח ראשון
לדעת רש"י הכוונה ל"כל דבר כבוד בין בתורה בין בישיבה הוא ידבר בראש". לדעת הרמב"ם הכוונה לעלות ראשון בקריאת התורה, וכפי שנוהגים בדבר עד היום כל קהילות ישראל, להעלות כהן בקריאה הראשונה.

למעשה במשנה ברורה פסק שיש לכבד את הכהנים הן בדברי קודש והן בדברי חול:

לברך ראשון
יש שמפרשים שהכוונה לברכת הזימון, כך שבכל פעם שאוכלים עם כהן, יש לכבד אותו לזמן. בשולחן ערוך הרב, כתב המחבר שלא מועיל מה שאומרים בזימון "ברשות הכהן" אם הכהן אכן לא מחל במפורש על כך.

רש"י בפירושו על התלמוד כתב שבכלל חיוב זה, יש לכבד את הכהן באמירת "ברכת המוציא", לפני כל המסובים.

מנה יפה ראשון
כיבוד זה הוא אף בענייני חול, שיש להקדים את הכהן בכל חלוקה שהיא.

מלשון הברייתא "ליטול מנה יפה ראשון" ולא סתם "ליטול מנה יפה", כתבו התוספות, שמדובר כשכל החלקים יפים ומאותו סוג בעיני הבוחרים, אזי נותנים לכהן בכבוד לבחור חלקו לפני כל הנאספים, אך איו חיוב לתת לכהן יותר משאר כל האנשים..

יש גורסים בברייתא דבי רבי ישמעאל ליטול שמשמעו ייקח בעצמו, ויש גורסים לתת לו שמשמעו שיתנו לו בכבוד ולא יכריחנו לטרוח לקחת בעצמו.

יש מפרשים את משמעות "ליטול מנה יפה ראשון" בחלוקת לחם הפנים, אולם משמעות זו לא התקבלה כי הכהנים הם מחלקים את הלחם בין עצמם בלי אפשרות לישראל לקדשו בכך.

דינים נוספים
חז"ל הוסיפו מקרים נוספים בהם רצוי להראות קדושה כלפי הכהן. בספרי מובא שאין להכריח את הכהן לצאת מחוץ למחיצתו לעזור לעם להביא את קרבנותיהם. כמו כן, פרשני המקרא הסבירו שאל למצורע להכריחו לצאת ממקומו יותר מדי.

בתלמוד ירושלמי מופיע שבהליכה של קבוצת אנשים, יש לתת לכהן את המקום האמצעי והמכובד ביותר.

יש לתת דין קדימה לכהן שמבקש צדקה בתור עני, לפני ישראל. ההלכה קובעת גביית תשלום מופרז לאדם שמבייש כהן ברבים.

האיסור להשתמש בכהן
בכלל החיוב לכבד את הכהנים, נאסר גם על בזיונם. ולכך אין להשתמש בכהן כפועל או בעבודה כל שהיא, אפילו עבודה קלה. סיבת האיסור הוא כיוון שהכהן נחשב כקודש ההשתמשות בו לעבודה של חול נחשבת כמעילה. האיסור חל אפילו בזמן שאין בית המקדש קיים.

יש שכתבו שהרשות נתונה לכהן לוותר על קדושתו, בתנאי שהוא מוחל מרצון עצמו. יש דעה שהאיסור זה הוא מדאורייתא, ובהתאם לכך אף להשתמש בכהן קטן (לפני בר מצווה) אסור.

לפי פסק השולחן ערוך הרב הכהן רשאי למחול על ההשתמשות בו רק כאשר ניתַן לו תענוג או שכר כלשהו בשימוש המבוקש. הרב אברהם שפירא הדגיש כי על אף האיסור לאחרים להשתמש בכהן, אין הכהן פטור ממצוות חסד.

 כהן לעומת זקן ותלמיד חכם 
סדרי הקדימות של קדושת הכהן לעומת החיוב בכבודו של אדם זקן לא נכתב בספרות ההלכה והפוסקים. אכן בתלמוד ירושלמי על־פי המשמעות בתורה מבואר כי יש להעדיף את הכהן על פני הזקן.

אמנם כבוד תלמידי חכמים קודמים לכבוד הכהן, שמעלת התלמיד חכם גדולה יותר, ולכן כאשר ישנם תלמיד חכם וכהן, יש להעדיף ולהקדים את כבודו של התלמיד חכם, כדברי המשנה במסכת הוריות . ואפילו אם התלמיד חכם מוחל על כבודו, אסור לכבד את הכהן עם הארץ, אלא אם כן התלמיד חכם עצמו נותן רשות לכהן לברך, שבכך ניכר כי התלמיד חכם הוא החשוב.

ראו גם
 טומאת כהן
 איסורי נישואים לכהן
 בת כהן

לקריאה נוספת

ספר קדושת הכהנים כהלכתה, הרב משה הכהן גרוס, בית שמש תשס"ה
ספר כבוד הכהן, בני ברק תשס"ה

 קישורים חיצוניים 


הערות שוליים

קטגוריה:תרי"ג מצוות
קטגוריה:מצוות עשה
קטגוריה:כהונה
קטגוריה:מצוות הנוהגות בזמן הזה
קטגוריה:פרשת תצוה
קטגוריה:פרשת אמור
קטגוריה:מניין מצוות שמירת הלשון לפי החפץ חיים
קטגוריה:כבוד בהלכה