הבנות ביילין – אבו מאזן

ההבנות התבססו על החלטות האומות המאוחדות 242 ו-338 והציעו תוואי גבול חדש, המבוסס על הקו הירוק עם חילופי שטחים. המדינה הפלסטינית הייתה אמורה לקום ב-90% משטחי יהודה ושומרון, וה-10% הנותרים היו מועברים לישראל בתמורה לשטחים בצפון הנגב. ההסכם כלל גם העברת בקעת הירדן ושטחים בצפון ים המלח לפלסטינים בסוף 2007. בנוגע למעמד ירושלים, נקבע שחלוקת הריבונות תתבצע רק עם פתרון הקבע, וירושלים תישאר מאוחדת, אך דגל פלסטין יונף מעל הר הבית. בירת המדינה הפלסטינית הייתה אמורה להיות שכונת אבו דיס שתכונה "אל־קודס". המדינה הפלסטינית הייתה אמורה להיות מפורזת, ויוסכם בעתיד על דרכים למעבר בטוח בין רצועת עזה ויהודה ושומרון. ההסכם לא כלל הכרה של ישראל בזכות השיבה הפלסטינית, אך הציע פתרון אלטרנטיבי לבעיית הפליטים, שיוכלו לחזור למדינה הפלסטינית שתקום. ההתנחלויות יכלו להישאר בתנאי שלא יהיו ליישובים ל"יהודים בלבד".

ההסדר לא כלל באופן מפורש את סוף הסכסוך, אך קבע הסדרי ביטחון ל-12 שנה. ההבנות לא נחתמו רשמית על ידי הצדדים, ולא היו מחייבות. השיחות נוהלו בפועל בעיקר בין יאיר הירשפלד ורון פונדק לבין נציגי הרשות הפלסטינית, חוסיין א-ע'רא ואחמד ח'אלידי. כמו כן, גם חסן עספור ונמרוד נוביק השתתפו בחלק מהפגישות.

ההבנות לא הבשילו לכדי הסכם מחייב. ימים בודדים אחרי השגתן נרצח ראש הממשלה יצחק רבין. מחליפו שמעון פרס דחה את מסמך ההבנות. לאחריו נבחר ראש האופוזיציה בנימין נתניהו, שהתנגד לתהליך אוסלו. מאוחר יותר, במהלך השיחות על הסדר הקבע לקראת ועידת קמפ דייוויד, דחה אותן גם אהוד ברק.

ראו גם
 יוזמת ז'נבה
 הסכמי אוסלו
 ועידת קמפ דייוויד (2000)

קישורים חיצוניים
 הסכם ביילין אבו מאזן באתר של ביילין
 הנוסח המלא של ההסכם באתר של יוסי ביילין
 יוסי ביילין, ביילין אבו מאזן במלוא האחריות, הארץ, נובמבר 2001 - באתר של יוסי ביילין



הערות שוליים


קטגוריה:תהליך השלום הישראלי-פלסטיני
קטגוריה:הצעות לפתרון הסכסוך הישראלי-פלסטיני
קטגוריה:1995 בפוליטיקה