אברהם דב מאבריטש

רבי אברהם דב מאבריטש (כונה רבי אברהם דוב מאבריץ', הרבי מאבריץ או אד"ם, וחתם את שמו אברהם דוב מאברוטש; ה'תק"ך, 1760 – י"ב בכסלו ה'תר"א, דצמבר 1840) היה רב חסידי שחי בסוף ימיו בצפת. אהבתו לארץ ישראל משתקפת רבות בספרו בת עין.

קורות חיים
נולד בשנת תק"ך בערך לרבי דוד מגיד מישרים בחמילניק. נישא לבתו של רבי נתן נטע מאבריטש, תלמיד הבעל שם טוב. היה תלמידם של רבי מנחם נחום מצ'רנוביל ובנו רבי מרדכי מצ'רנוביל וגם של רבי לוי יצחק מברדיצ'וב. כיהן כרב בערים ז'יטומיר ואווריטש.

 חייו בארץ ישראל 

בשנת ה'תקצ"א (1831) עלה לארץ ישראל. עם הגיעו לארץ, השתכן בצפת, שם נתקבל בכבוד רב על ידי עדת החסידים, שמינו אותו לרבה של העדה. ד"ר אליעזר הלוי, מזכירו של משה מונטיפיורי, מתאר את התרשמותו מהרב מאווריטש:

 מרד הפלחים 
בשנת ה'תקצ"ד (1834) התחולל מרד הפלאחים נגד גזירת הגיוס של מוחמד עלי שליט מצרים. בח' בסיוון (15 ביוני) נכנסו הפורעים לצפת, בזזו את נכסי התושבים, הפשיטו את בגדיהם והשאירו רק בגד דק לעורם. לרבי אברהם דב אף לא השאירו בגד והוצרכו לשלוח לו מטבריה בגד. הוא הסתתר לאחר מכן בחצר הקאדי יחד עם עוד מאות יהודים, אך לאחר מספר ימים פינה הקאדי מחצרו חלק מהשוהים, בהם גם חבורת רבי ישראל משקלוב. רבי אברהם דב ברח לחורבה ליד צפת. ובמעט ממון שנשאר בבגדה של אשתו, קנו מעט לחם ושמן מהם התקיימו במשך תקופת היותם בשביה, כשרבי אברהם דב מחלק מלחמו לשוהים עמו, עד י' בתמוז. לאחר שרבי ישראל משקלוב השתדל אצל השלטונות הצליחו להשתחרר. יום י' בתמוז נקבע לפורים ויום הודיה לדורות. הרב אברהם דב פנה במכתב לשר משה מונטיפיורי בבקשת עזרה לשיקום היישוב היהודי בצפת.

במרד הדרוזים בשנת תקצ"ח התנגד הרב אברהם דב לעזיבת צפת. אליעזר הלוי העיד שהרב עונה על ידי חוטפיו וסיכן את נפשו מול איומי רצח.

 רעידת האדמה 
230px|שמאל|המציבה על בית מדרשו של האדמו"ר מאבריץ'

בכ"ד בטבת ה'תקצ"ז (1837) אירעה רעידת אדמה בצפת ובסביבותיה והפילה חללים רבים. מסופר שהרב אברהם דב היה אז בבית מדרשו והתפלל תפילת מנחה. כשהתחילו הזעזועים ציווה הרב לכל המתפללים להתאסף סביבו, ואילו הוא עצמו השתטח על הארץ. הזעזועים גברו וחלק גדול מבית המדרש התמוטט, אבל אותו חלק שבו הצטופפו כולם נשאר עומד על תילו, וגם הגג נשאר תלוי באוויר והמתפללים ניצלו. בשלט בבית המדרש נכתב:

בספרו "בת עין" מסופר שאמר בדרשה כי רעידות האדמה הן סימן לבוא הגאולה.

 פטירתו 
בשנת ה'תר"א (1841) פרצה מגפה בצפת אשר הפילה חללים רבים. הרבי מאוורוטש היה בין הלוקים במגפה ולפי האגדה הבטיח כי הוא יהיה הקרבן האחרון בה. ביום י"ב בכסלו נפטר ואכן פסקה המגפה.

הוא נקבר בבית הקברות העתיק בצפת, במערה שבה טמונים גם רבי דוד שלמה אייבשיץ בעל ה"ערבי נחל" ורבי אריה לייב מוואלטשיסק.

רבי אברהם דב לא השאיר אחריו ילדים. את מקומו בהנהגת הקהילה תפס תלמידו, הרב שמואל הלר.

 בתרבות 
הרב מאברוץ' עומד בשולי הטרילוגיה "עיר קסומה" מאת יהושע בר-יוסף ובמרכז של אחד מסיפוריו.

בעשור השני של המאה ה-21 נפוצה סגולה הנקראת "סעודת בת עין", שתוכנה הוא סעודה לעילוי נשמתו והבעת משאלות.

קישורים חיצוניים


 דוד אסף, מוולין לצפת - דיוקנו של אברהם דוב מאוורוץ' כמנהיג חסידי במחצית הראשונה של המאה התשע-עשרה, שלם ו, תשנ"ב, עמ' 223–279


 אברהם דב מאבריץ באתר MyTzadik



הערות שוליים

קטגוריה:אדמו"רים ארץ-ישראלים
קטגוריה:אנשי עליות קדומות לארץ ישראל
קטגוריה:ז'יטומיר: רבנים
קטגוריה:צפת: רבנים
קטגוריה:יהודים הקבורים בבית הקברות בצפת
קטגוריה:מחברי ספרי חסידות
קטגוריה:עולים לארץ ישראל בשנים 1800–1881
קטגוריה:נפטרים ב-1840