כתריאל כ"ץ

שמאל|ממוזער|250 פיקסלים|חברי "החוג הזקן" (מימין לשמאל), עומדים: גרשון מרינבך, שבתי פינשריבר, ד"ר ברוך בן-יהודה, ימימה אבידר-טשרנוביץ, מאיר מוזס, אפרתיה מרגלית, כתריאל כ"ץ; יושבים: יונה בן-יעקב, יהודית פודולית, שמריה צמרת, ברוריה בן-יעקב, יצחק כפכפי, רבקה יפה, תל אביב המחצית השנייה של שנות ה-20
כתריאל כ"ץ (16 באוקטובר 1908 – 14 באוקטובר 1988) היה דיפלומט ישראלי, מזכיר הממשלה השני (1958–1962) ויו"ר יד ושם (1968–1972). כיהן בתפקיד דובר "ההגנה" בארץ ישראל במלחמת העצמאות, מנהל מדור העיתונות (1949) ומנהל מחלקת המחקר במשרד החוץ (1949–1953), הממונה על הצירות בהונגריה הקומוניסטית (1953–1956), ציר ישראל בפולין הקומוניסטית (1956–1958), קונסול בניו יורק (1962–1965), שגריר בברית המועצות (1965–1967), שגריר בפינלנד (1971–1973).

ביוגרפיה
כ"ץ נולד בוורשה שבפולין ב-1908, בנם של חיה לבית עקרוני ואוסקר (אשר) כ"ץ. בשנת 1924 עלה לארץ ישראל וסיים את לימודיו בגימנסיה הרצליה. בנעוריו היה ממייסדי תנועת "החוגים", תחילה בעין חרוד ולאחר מכן בבית השיטה. תנועה זו התפתחה לתנועת הנוער הכלל-ארצית "המחנות העולים" ומאוחר יותר "התנועה המאוחדת". בעקבות פעילותו גויס לארגון ההגנה ובשנים 1933–1939 עסק בפעולות רכש מחוץ לארץ. למד מדעי הרוח באוניברסיטאות ורשה (1929–1930) וווינה (1931–1932).
בשנת 1932 נישא לאורה גרינהוּט, והיה אב לבן ושתי בנות.

בשנות ה-40, לאחר איחוד הש"י עם הר"ן, כיהן במועצה בת שלושה חברים שפקחה על הש"י כנציג המחלקה המדינית של הסוכנות היהודית ואחראי על תחום המעקב אחר הפורשים, כשלצִדו מכהנים זאב שרף ומשה כרמיל. בנוסף עמד בראש מחלקת ההסברה של ההגנה, ניהל את תחנת הרדיו המחתרתית של ההגנה קול ישראל וערך את "החומה", ביטאון ההגנה. בשנים 1945–1948 כתב בדבר תחת שם העט "כפכף". הוא כתב רשימות קצרות שכללו בין השאר דיווחים על אירועים בפוליטיקה הבריטית, בעיקר בנגיעה ביישוב. ביקורת על דיווחים תקשורתיים עוינים את היישוב היהודי וביקורת על יריבים פוליטיים בתוך המחנה היהודי.

מיד לאחר פרוץ מלחמת העצמאות, בתחילת דצמבר 1947, מונה כץ לדובר ההגנה בארץ ישראל. הוא מיקם את משרדו במועצת העיתונות בתל אביב וסיפק מידע לעיתונאים על המלחמה. לאחר הקמת צה"ל היה לסגן מפקד יחידת הקשר עם העיתונאים, בדרגת רב-סרן. באוגוסט 1948 יצא לשליחות באירופה, כדי לעקוב אחרי התארגנות של האצ"ל שם.

לאחר קום המדינה הצטרף למשרד החוץ. תחילה שירת כמנהל מדור העיתונות ומנהל מחלקת המחקר (1949–1953). בתקופה זאת היה מנהל בית הספר הגבוה למודיעין, שהכשיר דיפלומטים ואנשי ביון.

בנובמבר 1953 מונה לממונה על הצירות בהונגריה. את תפקידו החל במשא ומתן כלכלי שהביא לחתימת חוזה מסחרי בין המדינות. כן סייע ליהודים שהורשו לצאת מברית המועצות להמשיך לווינה בדרכם לישראל ויזם פגישה עם שגריר ברית המועצות בהונגריה, יורי אנדרופוב, במטרה להביא להגברת זרם היוצאים.

ב-1956 עבר לשמש ציר ישראל בפולין. בתקופת כהונתו עלו לישראל מפולין כ-40,000 איש ("עליית גומולקה"). כ"ץ העניק לשמואל אוסוואלד רופאייזן אשרת כניסה לישראל לשנה, אף על פי שיעץ לו שעדיף לו להישאר בפולין.

עם חזרתו לישראל ב-1958 מונה למזכיר הממשלה במקום זאב שרף. הוא שימש בתפקיד זה עד 1962, תחת ראש הממשלה דוד בן-גוריון.

בין השנים 1962–1965 היה קונסול ישראל בניו יורק.
ב-1965 עבר לשמש שגריר ישראל בברית המועצות, וכיהן בתפקיד עד להודעת ברית המועצות בשנת 1967 על ניתוק היחסים הדיפלומטיים בין המדינות בעקבות מלחמת ששת הימים. במהלך כהונתו ראה בהידרדרות היחסים עם ברית המועצות. במאי 1966 הוזהר על ידי משרד החוץ הסובייטי מפני ביצוע מזימה סודית של פלישה לסוריה, מבלי שהכחשותיו לקיום תוכנית כזאת נתקבלו. החל מנובמבר 1966 הרגיש כ"ץ שהסובייטים שוקלים ברצינות את ניתוק היחסים עם ישראל. בעקבות יום הקרבות של 7 באפריל 1967 זומן לקרמלין והוזהר באזהרה חמורה לבל תתקוף ישראל שוב את שכנותיה.

בשובו לישראל מונה כ"ץ ליו"ר הנהלת "יד ושם". לאחר שנה התמנה גדעון האוזנר לצדו ליו"ר מועצת יד ושם בשנים 1971–1973 כיהן כשגריר ישראל בפינלנד.

באפריל 1968 נפצע בעת נחיתת אונס של מטוס עם מנוע בוער שהונחת על ידי הטייס.

כ"ץ נפטר ב-1988, בגיל 80.

ספריו
 א.א. בן-אשר [=כתריאל כ"ץ], יחסי חוץ 1948–1953, תל אביב: עיינות ('מדינת ישראל בבנינה'), תשט"ז.
 בודאפשט, ורשה, מוסקבה: שגריר אל מדינות מתנכרות, תל אביב: ספרית פועלים, תשל"ו.

בעריכתו
 כתריאל כ"ץ (עורך), ברומו של עולם: פרשיות מענייני התקופה, תל אביב: מפלגת פועלי ארץ-ישראל, תש"י.
 כתריאל כ"ץ (עורך), עולמות במאבק: פרשיות מענייני התקופה, תל אביב: מפלגת פועלי ארץ-ישראל, תשי"א.

קישורים חיצוניים




מפרי עטו:
 ,  (רשמים מן האביב הפולני, 1957-8)
 על כתריאל כ"ץ באתר יד ושם

הערות שוליים

קטגוריה:ישראלים ילידי פולין
קטגוריה:אנשי העלייה הרביעית
קטגוריה:מזכירי הממשלה
קטגוריה:ראשי יד ושם
קטגוריה:דיפלומטים ישראלים
קטגוריה:עובדי משרד החוץ
קטגוריה:שגרירי ישראל בפינלנד
קטגוריה:שגרירי ישראל בברית המועצות
קטגוריה:שגרירי ישראל בפולין
קטגוריה:בוגרי גימנסיה הרצליה
קטגוריה:יהודים הקבורים בהר המנוחות
קטגוריה:בוגרי המחנות העולים
קטגוריה:קונסולי ישראל בניו יורק
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1908
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-1988