היפראלדוסטרוניזם

היפראלדוסטרוניזם (באנגלית: Hyperaldosteronism), הוא מצב שמאופיין בהפרשת יתר של ההורמון אלדוסטרון. אלדוסטרון הוא מינרלוקורטיקואיד שמיוצר ומופרש מבלוטת יותרת הכליה (בלוטת האדרנל). הוא חשוב לוויסות מאזני הנתרן, האשלגן, הנוזלים ולחץ הדם. הוא פועל בעיקר בכליות, בהן הוא מקדם ספיגה מחדש של נתרן והפרשה של אשלגן שמובילות לאגירת מים ועלייה בנפח ולחץ הדם. בהתאמה, מצבי היפראלדוסטרוניזם מאופיינים ביתר לחץ דם, היפרנתרמיה והיפוקלמיה.

 אטיולוגיה 
יצור האלדוסטרון מווסת על ידי מערכת הרנין-אנגיוטנסין-אלדוסטרון (RAAS). במצב התקין, ירידה בלחץ הדם מובילה לירידה בזילוח הדם לכליות, שבתגובה מפרישות רנין. הרנין בתורו מעודד את הפרשת האלדוסטרון מבלוטת האדרנל והוא מעלה את לחץ הדם.

ישנם שני סוגים מרכזיים של היפראלדוסטרוניזם. היפראלדוסטרוניזם ראשוני מאופיין בייצור יתר של אלדוסטרון באדרנל כתוצאה מבעיה באדרנל עצמו, ללא גירוי של מערכת ה-RAAS. הוא מהווה אחת הסיבות המשמעותיות ליתר לחץ דם שניוני. סיבות לכך כוללות היפרפלזיה דו-צדדית של בלוטות האדרנל (היפראלדוסטרוניזם אידיופתי, IHA), אדנומות מפרישות אלדוסטרון באדרנל (APAs) או היפראלדוסטרוניזם משפחתי (FH).

לעומתו, היפראלדוסטרוניזם שניוני קורה עקב הפרשה מוגברת של רנין, לרוב במצבים בהן יש פגיעה בזילוח הדם לכליות כמו היצרות עורקי הכליה (RAS), אי-ספיקת לב, שחמת הכבד או תסמונת נפרוטית.

 היפראלדוסטרוניזם ראשוני 

היפראלדוסטרוניזם ראשוני הנוצר כתוצאה מהפרשת יתר של אלדוסטרון מבלוטת יותרת הכליה. הפרשה זו יכולה לנבוע כתוצאה מאדנומה (conn's disease), כתוצאה מהיפרפלזיה של הבלוטה, כתוצאה מקרצינומה, או כתוצאה מסיבות אחרות (מחלה משפחתית - GRA).

היפראלדוסטרוניזם ראשוני הוא הסיבה השכיחה ביותר ליתר לחץ דם שניוני. אצל החולים ניתן למצוא רמות גבוהות של אלדוסטרון, רמות נמוכות של רנין (בגלל עליה בנפח הנוזלים בגוף- היפרוולמיה- אשר מדכאים את הפרשת הרנין), וכן עליה ביחס אלדוסטרון:רנין. בכמחצית מהחולים ניתן יהיה למצוא גם רמות נמוכות של אשלגן (היפוקלמיה).

הטיפול בחולים עם היפראלדוסטרוניזם ראשוני, במקרים של אדנומה, הוא ניתוח לכריתת בלוטת יותרת הכליה, ובמקרים בהם יש היפרפלזיה דו צידית (גדילה של בלוטת האדרנל משני הצדדים) ניתן אנטגוניסט לאלדוסטרון (ספירינולקטון).

 היפראלדוסטרוניזם שניוני 
היפראלדוסטרוניזם שניוני יכול להיווצר כתוצאה מגידול המפריש רנין ביתר (מאחר שרמות האלדוסטרון בגוף מיוצרות בהתאם לרמות הרנין), או למשל כתוצאה מהיצרות עורק הכליה- Renal artery stenosis- אשר מביא לכך שכתוצאה מירידה באספקת הדם לכליה יש שפעול לייצור רנין באופן מוגבר. הקליניקה המסתמנת אצל החולה מאופיינת בעייפות, כאב ראש, יתר לחץ דם, תת-אשלגן בדם, שיתוק חלקי או מלא, עוויתות שרירים ועייפות שרירים, השתנה מרובה וצימאון מרובה, היפרנתרמיה וכן בססת מטבולית.
הטיפול הוא מתן ספירינולקטון- משתן המביא לאגירת אשלגן בגוף, ומתפקד כאנטגוניסט לאלדוסטרון.

קישורים חיצוניים



הערות שוליים

קטגוריה:הפרעות של בלוטת התריס