שטח פרטי פתוח

שטח פרטי פתוח (בראשי תיבות: שפ"פ) הוא מושג תכנוני המציין שטח פתוח לציבור הנמצא בבעלות פרטית שאינו מיועד לבנייה. בשטח פרטי פתוח קיימת לבעליו הזכות לבחירת אופי הפיתוח והגינון של השטח זאת בשונה משטח ציבורי פתוח (שצ"פ) שהקמתו ותחזוקתו מוטלות על גוף ציבורי כגון רשות מקומית או עירייה.

שפ"פ מתוכנן בדרך כלל בצמוד למגרש אחר שלגביו זכויות בנייה (כגון חלקת מגורים, מסחר ומשרדים) ייתכן גם שפ"פ שמהווה חלק מפארק באזור מגורים ואף שפ"פ שהוא חלק מרחוב. השטח הפרטי הפתוח משפיע על אופיו של המרחב הציבורי ועל צפיפות המגורים (יחידות דיור לדונם ברוטו) במקום.

השפ"פ יופיע בדרך כלל בתוכנית בניין עיר (תב"ע) כמגרש צבוע בצבע ירוק בהיר עם מסגרת בצבע ירוק כהה. לחלק קטן משטחי השפ"פ נקבעות זכויות בנייה בשיעור נמוך של אחוזים אחדים. לעיתים אף מתאפשר ניצול הזכויות לשימוש בעל אופי מסחרי כגון קיוסק.

קישורים חיצוניים


 שירה לובודה ליכטנבאום וגלעד רוזן, טרגדיית השפ"פים: אסטרטגיות מוניציפליות לניהול שטחים פתוחים משותפים באזורי מגורים, ירושלים: מחקרי פלורסהיימר, יולי 2018

קטגוריה:שטחים פתוחים
קטגוריה:גאוגרפיה עירונית
קטגוריה:שימושי קרקע