ג'ון ברקו

ג'ון סיימון ברקו (באנגלית: John Simon Bercow; נולד ב-19 בינואר 1963) הוא פוליטיקאי יהודי בריטי שכיהן כיושב ראש בית הנבחרים הבריטי מיוני 2009 עד נובמבר 2019. חבר בית הנבחרים מטעם מחוז בקינגהאם ממאי 1997 ועד נובמבר 2019. ברקו הוא היהודי הראשון שכיהן כיושב ראש בית הנבחרים.

לאחר פרישתו מהפרלמנט הצטרף למפלגת הלייבור, אולם במרץ 2022 הושעה מחברות במפלגת הלייבור, לאחר שנתגלה כי נהג בבריונות כלפי אנשי צוותו.

תולדות חייו
נולד באדג'וור שבצפון לונדון למשפחה יהודית מהמעמד הבינוני. אביו היה נהג מונית.

בצעירותו היה ברקו שחקן טניס, ואף דורג במקום הראשון בדירוג בני הנוער, אך לקה במחלת הנשיקה, דבר שהביא את קריירת הטניס שלו לידי סיום.

בזמן לימודיו באוניברסיטת אסקס, נבחר ליו"ר איגוד הסטודנטים של המפלגה השמרנית הבריטית.

לאחר לימודיו עסק בבנקאות ובשדלנות.

קריירה פוליטית

ב-1986 נבחר למועצת הרובע למבת' שבלונדון.

ב-1995 מונה ליועץ שר, ושימש בתפקיד תחת שר במשרד האוצר ושרת התרבות.

ברקו ניסה לרוץ לבית הנבחרים הבריטי ב-1987 ו-1992 אך לא זכה במועמדות מפלגתו באזור בחירה. לקראת בחירות 1997 שכר ברקו מסוק על מנת להשתתף בתהליכי בחירה בשני אזורי בחירה, שנערכו באותו היום ונחשבו בטוחים לזכייה. הוא אכן זכה במועמדות מפלגתו ונבחר לפרלמנט כנציג אזור הבחירה בקניגהאם בבקינגהאמשייר. הוא שב וזכה במושב זה בכל הבחירות שנערכו מאז עד שפרש מבית הנבחרים בנובמבר 2019.

ברקו התקדם במהירות במעלה סולם התפקידים שבפרלמנט. ראשית, היה אחראי על צוות התגובות לענייני חינוך ופנים ובהמשך צורף לממשלת הצללים כשר הצללים במשרדי האוצר, העבודה ופיתוח בינלאומי.

ב-2005 נבחר ברקו בידי ערוץ 4 הבריטי לחבר הפרלמנט המצטיין מן האופוזיציה.

לאחר התפטרותו של מייקל מרטין נבחר ברקו ב-22 ביוני 2009 ליו"ר בית הנבחרים בסיבוב ההצבעה השלישי. מינויו אושר על ידי המלכה אליזבת השנייה.

ברקו הוא יו"ר הבית היהודי הראשון וגם הראשון שלא חובש את הפאה הנוכרית המסורתית בעת שבתו על כס היו"ר. הוא גם ויתר על מכנסי הטייטס הצמודים שהיו חלק מהתלבושת, אך המשיך לעטות את הגלימה השחורה, המסמלת את מחויבותו לחוקי הפרלמנט.

בקיץ 2019 התפרסם במחאתו הצבעונית נגד ניסיונו הבלתי חוקי של ראש ממשלת בריטניה, בוריס ג'ונסון להשעות את ישיבות הפרלמנט.

ב-9 בספטמבר אותה שנה הודיע ברקו כי יפרוש מתפקידו בסוף אוקטובר. הוא סיים את תפקידיו בפרלמנט הבריטי באופן רשמי ב-4 בנובמבר.

ביוני 2021 הודיע על הצטרפותו למפלגת הלייבור. אולם במרץ 2022 נקבע שנהג בבריונות כלפי אנשי צוותו ואף מסר עדות שקר בנושא. ברקו הכחיש את הטענות, ובתגובה השעתה אותו מפלגת הלייבור ממנה.

משפחתו
ברקו נשוי לסאלי אילמן מאז שנת 2002. אשתו שהייתה חברה במפלגה השמרנית, עברה לתמוך במפלגת הלייבור, דבר שהוביל לשמועות על עריקתו הפוליטית של בעלה, שמועות שהוכחשו.

לזוג שלושה ילדים. בנם הבכור אוליבר הוא אוטיסט.

קישורים חיצוניים





הערות שוליים

קטגוריה:יהודים חברי הפרלמנט של הממלכה המאוחדת
קטגוריה:חברי המועצה המלכותית
קטגוריה:יושבי ראש בית הנבחרים הבריטי
קטגוריה:פוליטיקאים יהודים בריטים
קטגוריה:חברי הפרלמנט של הממלכה המאוחדת (2001–2005)
קטגוריה:חברי הפרלמנט של הממלכה המאוחדת (2010–2015)
קטגוריה:חברי הפרלמנט של הממלכה המאוחדת (2015–2017)
קטגוריה:חברי הפרלמנט של הממלכה המאוחדת (2017–2019)
קטגוריה:חברי המפלגה השמרנית (הממלכה המאוחדת)
קטגוריה:חברי הפרלמנט של הממלכה המאוחדת (2005–2010)
קטגוריה:חברי הפרלמנט של הממלכה המאוחדת (1997–2001)
קטגוריה:בריטים שנולדו ב-1963