שכונת המוגרבים

שמאל|ממוזער|250px|בתי השכונה והכותל המערבי ב־1857
שמאל|ממוזער|250px|שכונת המוגרבים ובסמוך לה הכותל המערבי, ראשית המאה ה־20
שמאל|ממוזער|250px|שכונת המוגרבים, 1917
שכונת המוגרבים (בערבית: حارة المغاربة, חארת אל־מע'ארבּה, תרגום: שכונת יוצאי המגרב) הייתה שכונת מגורים בחלק הדרום־מזרחי של העיר העתיקה בירושלים, שנוסדה בשנת 1193 על ידי בנו של צלאח א־דין כוקף (הקדש מוסלמי) למהגרים מהמגרב. גבולותיה היו הכותל המערבי במזרח, חומת העיר העתיקה בדרום, הרובע היהודי במערב והרובע המוסלמי בצפון. השכונה נהרסה בשנת 1967 בהוראת ממשלת ישראל, וכיום שוכנת במקומה רחבת הכותל המערבי.

היסטוריה
יסוד השכונה
עוד בראשית ימי הביניים ביקרו בארץ ישראל עולי רגל מוסלמים מהמגרב.
ההיסטוריון והגאוגרף מוג'יר א-דין ציין כי השכונה נוסדה בשנת 1193 על ידי בנו של צלאח א-דין, אל-אפדל איבן צלאח א-דין , כהקדש (ווקף) עבור יוצאי המגרב. הוא ייסד שם מדרסה שנקראה "אל־אפדליה" על שמו, ועם השנים היא הפכה למסגד שייח' עיד, על שמו של אחד ממנהיגי העדה המוגרבית בן המאה ה־17. שייח' עיד נקבר בתוך המסגד, וזה הפך למוקד עלייה לרגל, בעיקר סופים. בחפירות שנערכו במקום בראשית המאה ה־21 זוהו שרידיו של השייח'. במאה ה־12 הרחיבו תורמים מוגרבים את הרובע. ב־1303 הוקמה בשבילם אכסניה מיוחדת שנקראה על שם אבו מידיאן הקדוש. באותה שנה הוקמה בו גם הזאווייה המסמודית על ידי תורם מסמודי. ב־1320 הוקמה במקום זאווייה נוספת על ידי נכדו של המלומד הסופי שעיב אבו מדין. בשכונה התגוררו צאצאי המורים שגורשו מספרד ב־1609, וזכו בזכויות מיוחדות תמורת השמירה על הר הבית ומסגדיו.

הניסיון לרכישת השכונה בידי הברון רוטשילד
בשנת 1887 (ה'תרמ"ז) ניסה הברון אדמונד ג'יימס דה רוטשילד לקנות את בתי השכונה ולתת לתושבי השכונה בתים טובים יותר תמורתם במקום אחר. מטרת הברון הייתה לאפשר ליהודים להתפלל בכותל בצורה נאותה. מושל העיר קיבל ברצון את ההצעה שכן היא תרמה גם לרווחת תושבי השכונה, ולהקטנת הצפיפות בעיר העתיקה. עורך עיתון "הצבי" כתב:

תיאור מפורט יותר מופיע בספרו של א.מ. לונץ:

למרות תמיכת הפשה המהלך נכשל, ונסים בכר הסביר את הדבר באיומים כי רכישת השטח בידי יהודים תוביל לפרעות מצד הערבים. בכר העיד בכתבה בעיתון "הדאר" בשנת 1928, כי תושבי השכונה נהגו להפריע למתפללים היהודים בכותל המערבי, ולהשליך אשפה לסמטה שלידו:

השופט גד פרומקין סיפר בספרו "דרך שופט בירושלים" על המצב בסמטת הכותל בשנות ה-20:

ערב פרעות תרפ"ט 1929
ב־15 באוגוסט 1929, ט' באב, נערכה תהלוכה גדולה של נוער בית"ר ליד הכותל המערבי שנועדה למחות נגד שגרת ההתנכלויות של מוסלמים למתפללים היהודים ולהפגין ריבונות יהודית במקום. באותו יום, במוצאי הצום, התראיין הרב קוק לעיתון דואר היום (הראיון התפרסם רק ביום ראשון, 18 באוגוסט) וקרא לפנות את שכונת המוגרבים:

גם בהזדמנויות נוספות הדגיש הרב קוק שהדרישה היהודית היא להרחיב את רחבת התפילה שליד הכותל וציפה שהמהלך יבוצע על ידי הממשלה, תוך פיצוי התושבים.

הריסת השכונה לאחר מלחמת ששת הימים
שמאל|ממוזער|250px|פינוי הריסות השכונה, יוני 1967
שמאל|ממוזער|250px|רחבת הכותל שפולסה לאחר הריסת השכונה. מימין נראה גשר המוגרבים
בערב 10 ביוני 1967, שלושה ימים לאחר שכבש צה"ל את העיר העתיקה במלחמת ששת הימים, נאמר ל־650 תושבי שכונת המוגרבים לפנות את בתיהם תוך מספר שעות, וכי יינתנו להם בתים חלופיים. לבקשתם עוכב הפינוי עד שהתושבים סיימו לפנות את חפציהם מהבתים. רק תושבים מעטים סירבו. לאחר מכן פינו 15 קבלנים אזרחיים מירושלים את השטח והרסו את 135 בתי השכונה, כולל מסגד וזאווייה. במהלך העבודות נמצאה אישה גוססת ללא סימני פגיעה, והניסיונות להצילה נכשלו.
מבצע ההריסה של השכונה הסתיים ב-14 באוקטובר 1967.

יוזם המהלך היה ראש העיר טדי קולק, והוא עשה כן בהמלצת דוד בן-גוריון שסייר איתו בכותל למחרת כיבוש העיר העתיקה. שר המשפטים יעקב שמשון שפירא תמך אף הוא במהלך. ממשלת ישראל הודיעה כי השכונה נהרסה בשל כך שתחת השלטון הירדני היא הפכה לשכונת עוני, והמהירות שבה התבצעה ההריסה נומקה ברבבות המבקרים היהודים שהיו צפויים לפקוד את הכותל המערבי בפרוס חג השבועות תשכ"ז, בפעם הראשונה זה 19 שנה. עשרה חודשים לאחר ההריסה, ב־18 באפריל 1968, הפקיע משרד האוצר את קרקעות השכונה לשימוש הציבור, יחד עם הרובע היהודי כולו, והציע 200 דינר ירדני לכל משפחה שפונתה מהשכונה. מהשכונה נותר שריד בודד בדמות "גשר המוגרבים" המוביל מרחבת הכותל לשער המוגרבים.

 לקריאה נוספת 
 יעקב יניב, "שכונת המוגרבים שליד הכותל המערבי", אריאל, (עורך: אלי שילר), 180–181, תשס"ז, 114–120.

קישורים חיצוניים

 שמואל בהט, "השכונה שעמדה לפני כותלנו – הריסת שכונת המוגרבים ליד הכותל המערבי", עת־מול 250, ניסן תשע"ז אפריל 2017, עמ' 1–4
 שמואל בהט, "מדוע נהרסה שכונת המוגרבים שליד הכותל", מחקרי יהודה ושומרון, קובץ כ"ו מספר 1, תשע"ז, עמ' 121


 הערות שוליים 

קטגוריה:ירושלים: שכונות היסטוריות
קטגוריה:העיר העתיקה: שכונות
קטגוריה:הרובע היהודי