Emotions (אלבום של מריה קארי)

Emotions (בתרגום חופשי לעברית: "רגשות") הוא שם אלבומה השני של הזמרת האמריקאית מריה קארי, אשר יצא לאור למכירה עולמית בשנת 1991.

 רקע 
לאחר הצלחת אלבום הבכורה של קארי, חלו שינויים רבים במוזיקה שלה, שהתבטאו במהלך העבודה והיצירה של האלבום השני. השינוי הבולט והניכר ביותר הוא הרשות שניתנה לקארי בנוגע להפקת האלבום, דבר שנשלל ממנה ברוב תהליך העבודה על אלבום הבכורה שלה. כמו כן, היא יכלה לבחור את שותפיה לכתיבה כרצונה והדבר הוביל לכך שהאלבום היה יותר מינימליסטי מבחינת העיבודים (בניגוד לאלבום הבכורה) אך עם זאת יותר מגובש מבחינת ההפקה והתכנים, שכולם נכתבו בידי קארי ושותפיה לכתיבה.

קארי עבדה עם מספר מצומצם של כותבים ומפיקים – וולטר אפאנאסייף, צמד המפיקים קלייב וקול (מהלייבל C+C Music Factory) והזמרת-יוצרת קרול קינג.

האלבום הפך במרוצת השנים לאחד הבולטים של קארי בזכות היותו אלבום שבו סגנון המוזיקה השחורה המסורתית הוא הדומיננטי ביותר מבין מכלול אלבומיה. כמו כן, שיר הנושא מתוכו, Emotions, נצרב בתודעת המאזינים כשיר שבו קארי הגיעה למיצוי של מרבית היכולות הווקאליות שלה – תווים גבוהים בטווח של 5 אוקטבות ותווים נמוכים יותר של בס.

האלבום זיכה את קארי בשתי מועמדויות לפרס הגראמי בעבור התואר מפיקת השנה ו- הופעת הפופ הנשי הטובה ביותר.

 רשימת רצועות 

 הצלחה במצעדים ובמכירות 
ימין|ממוזער|150px|קטעים מהקליפ של Emotions שצולם כולו ברוויה בניגוד לאלבום הבכורה, האלבום השני לא לווה במסע יחסי ציבור מאסיבי והדגש היה בעיקר על הופעות במספר תוכניות אמריקאיות (כמו חשיפת הסינגל הראשון בטקס ה- VMA של רשת MTV) וקידום הסינגלים.

יציאתו של הסינגל המוביל מהאלבום, Emotions, הגיע למקום האשון במצעד הבילבורד, והפך לשיר ה-5 שלה לעשות זאת בזמן קצר מאוד. שני הסינגלים שיצאו אחריו, "Can't Let Go" ו-"Make It Happen", אמנם הצליחו במכירות ובהשמעות ("Can't Let Go" היה השיר המושמע ביותר של 1992 ברדיו האמריקאי), אך לא הצליחו להגיע גם כן למקום הראשון במצעד. שניהם, הגיעו רק למקום ה-2 וה- 5 בהתאם.

האלבום עצמו לא זכה לאותה הצלחה במכירות כפי שזכה אלבום הבכורה, אך הוא נמכר ב-8 מיליון עותקים והגיע למקום ה-4 ברשימת האלבומים. עד שנת 2008 האלבום נמכר בלמעלה מ-8 מיליון עותקים ברחבי העולם.

 ביקורות 
קארי נאלצה להתמודד עם ביקורות לא אוהדות מצד מבקרי המוזיקה שטענו כי היא "זמרת אולפן", וזאת לאור העובדה שהיא סירבה לצאת לסיבוב הופעות. באותה עת התרחשה שערוריית זיוף ההקלטות של הצמד מילי ונילי, שהובילה את המבקרים לטעון שהתווים הגבוהים של קארי הם בעצם זיוף שנוצר על ידי כלי אולפן. קארי התייחסה להאשמות אלה בכך שאמרה שאין לה עדיין מספיק ביטחון עצמי כדי להופיע בפני קהל עצום.

מנגד, טענותיהם של מבקרי המוזיקה הופרכו בשנת 1992, כשקארי הופיעה ב- MTV Unplugged מופע אקוסטי בחסות MTV בו הופיעה עם שיריה לעיניהם של המבקרים וקהל המעריצים.

 טריוויה על השירים 
את ההשראה לשיר "Emotions", קארי ושותפיה קיבלו מהשיר "Best Of My Love" של להקת Emotions מ־1977.
 באלבומה האחד-עשר, E=MC2, קארי בחרה לשלב באחד מהבתים של השיר "For The Record" שהוקדש למעריצים, את שם השיר "Can't Let Go".
"Make It Happen" שייך לשירי האמונה-עצמית של קארי, בו היא מספרת כיצד החלה את דרכה בתור זמרת, נטולת כסף ונועלת נעליים מרופטות. את אותן נעליים, כפי שציינה בראיון מספר שנים לאחר מכן, היא שומרת עד היום אצלה.
The Wind, שיר הג'אז היחיד באלבום וגם היחיד אי פעם בכל אלבומיה של קארי, נכתב על גבי לחן ידוע של ראסל פרימן שעבורו קארי כתבה מילים חדשות בעקבות מוות של חבר קרוב בתאונת דרכים. שם השיר עצמו מושפע גם כן מהשיר They Call the Wind Mariah, שיר מהמחזה Paint Your Wagon שבעקבותיו הוריה של קארי בחרו לה את שמה.

קישורים חיצוניים

קטגוריה:אלבומי מריה קארי
קטגוריה:אלבומים באנגלית
קטגוריה:אלבומים שהופקו על ידי וולטר אפאנאסייף
קטגוריה:אלבומי חברת קולומביה רקורדס