הרועה הטוב

שמאל|ממוזער|200px|הרועה הטוב. אמצע המאה ה-4
שמאל|ממוזער|200px|הרועה הטוב במאוזוליאום של גאלא פלקידיה ברוונה. אמצע המאה ה-5
שמאל|ממוזער|200px|הרועה הטוב. תיאור מודרני מהמאה ה-19
הרועה הטוב היא אלגוריה תנכית לאלוהים, ובנצרות לישו, המדמה אותם לרועה הדואג לצאנו, המייצג בתורו את העם או את בני האדם בכלל.

בתנ"ך
ההקבלה בין אלוהים לרועה הדואג לצאנו מופיעה בתנ"ך במספר מקומות:

הברית החדשה
האלגוריה נזכרת בברית החדשה בשני מקומות עיקריים. בראשון משווה ישו, המעיד על עצמו כי הוא הרועה הטוב, בינו לבין שכיר שאינו רועה, דימוי לאלוהים או דת אחרים; ובשני מתוארת מסירותו לכל אחד ואחד מקהל מאמיניו, אפילו הוא אחרון החוטאים:

איקונוגרפיה
דימוי הרועה הטוב זכה לפופולריות רבה באיקונוגרפיה הנוצרית המוקדמת. בתחילה תואר הרועה הטוב תוך שימוש בדימויים קלאסיים קיימים, כמו רועה הנושא עגל בזרועותיו, תיאור רומי מקובל לפריסת חסות, או בדמותו של הכריאופורוס, נושא העגל, הנושא את העגל על כתפיו. העובדה האירונית היא שמקובל כי דמות נושא העגל הקלאסית הובילה את בעל החיים לקראת הקרבתו כקורבן.

החל במאה ה-5 לבש הרועה את דמותו המקובלת של ישו, והילה נוספה סביב ראשו. פעמים רבות הסצנה התרחבה, וישו נראה בין הצאן, בדרך כלל על רקע פסטורלי. עם זאת, במאה שלאחר מכן, כמעט ופסק השימוש בדימוי באמנות, והוא התחדש רק במאה ה-15. החל במאה ה-17 המעמד תואר פעמים רבות על רקע שמיימי. בכל התקופות רווחו תיאורים שונים של גיל הרועה. לעיתים הוא ילד או נער, ולעיתים בוגר.

ראו גם
 כנסיית הרועה הטוב
משל הכבש שאבד
משלי ישו

 לקריאה נוספת 


קישורים חיצוניים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
רועה הטוב, ה-
רועה הטוב, ה-