פוקסיה

פוּקְסִיָּה (שם מדעי: .Fuchsia Plum. ex L) היא סוג שיחים או עצים ירוק-עד ממשפחת נר-הלילה. הסוג מונה 107 מינים שמרביתם שיחים או עצים קטנים, ורבים מהם משמשים כצמחי נוי בשל פרחיהם הצבעוניים.

הבוטנאי הצרפתי שארל פלומיה הוא שהגדיר את הסוג בסוף המאה ה-17, וכינה אותו פוקסיה, על שם הרופא הגרמני לאונהארט פוקס (Fuchs; 1501–1566), ממייסדי מדע הבוטניקה.

תפוצה
ממוזער|פרח של פקסיית כלאיים
ממוזער|פקסיית כלאיים - בן-שיח בעציץ עם זוג פירות
ממוזער|פירות של פקסיית כלאיים בשלבים שונים
ממוזער|פרחים של פקסיית כלאיים בירושלים
רוב מיני הפוקסיה נפוצים בטבע באמריקה הדרומית והמרכזית, מרביתם באזורי אקלים טרופי או סובטרופי, אולם קיים גם מין, פקסיית מגלן (Fuchsia magellanica), הנפוץ בארץ האש בעלת אקלים ממוזג, ותפוצתה מדרום צ'ילה ומרכזה ועד דרום ארגנטינה. מינים נוספים מוצאם בניו זילנד ובאיי החברה (שבהם האי טהיטי). הצמחים גדלים ביערות, באזורים מישוריים או בהרים עד רום 3,000 מ'.

מורפולוגיה
מרבית מיני הפוקסיה הם שיחים או עצים ירוקי-עד. גודל הצמח במינים השונים נע מ-20 סנטימטרים ל-4 מטרים, למעט המין Fuchsia excorticata המצוי בניו זילנד, שהוא עץ, היכול להגיע לגובה 15 מטרים.

העלים פשוטים, מסורגים, נגדיים או מסודרים בדורים של עד 5 עלים, בעלי לוואים קטנים ובדרך כלל נשירים.

הפרחים ערוכים אחד אחד בחיק של עלים רגילים או באשכולות או גם במכבדים, בדרך כלל ראוותנים, בעלי עוקצים ארוכים ומשולשלים על פי רוב כלפי מטה, לפעמים זקופים. צבעם אדום או אגמן ובהם על פי רוב חלקים לבנים. הפרחים על פי רוב מושלמים, לפעמים לא מושלמים, כלומר האבקנים או השחלה אינם מתפקדים.

הפרחים דו-מיניים, בעלי עטיף כפול, שחלה תחתית מעליה קבוע צינור הפרח הבנוי מהעטיף ומכלול האבקנים שנושר לאחר הפריחה כיחידה אחת.

הפרחים דמויי פעמון תלוי, שהאבקנים ועמוד העלי בולטים מתוכו כלפי מטה. הן הגביע והן הכותרת צבעוניים, ושונים זה מזה, בדרך כלל בגוונים שונים של אדום, סגול או ורוד, אך קיימים גם מינים בעלי פרחים לבנים ובגוני צהוב וכתום. הפרחים הצבעוניים מושכים אליהם ציפורים יונקות צוף (מיני קוליבריים), המסייעות בהאבקתם.

הגביע בעל 4 אונות מפושקות.

הכותרת בעלת 4 עלים. קטנים, מפותלים ורעופים או מתפשטים, נושרים כיחידה אחת לאחר הפריחה.

אבקנים 8, על פי רוב בלתי שווים ובולטים במידה ניכרת מתוך הכותרת. הזירים דקיקים ומפורדים, המאבקים דמויי סרגל או מוארכים, בעלי שתי לשכות, שנפתחות בסדק לאורכם.

השחלה תחתית. עמוד השחלה דק וארוך מאוד והוא בולט במידה רבה מתוך הכותרת. הצלקת בת כמעט 4 אונות עד 4 אונות שלמות

הפרי ענבה בת 4 מגורות ובחלק מהמינים הוא טוב למאכל אדם.

הפריחה בקיץ ובסתיו, ובאזורים הטרופיים במשך כל השנה.

 מיני התרבות בישראל 
פקסיית כלאיים (Fuchsia × standishii J.Harrison) - צמח נוי ביתי זקוף, שהוא בן כלאיים (מכלוא) בין פקסית מגלן (Fuchsia magellanica), שמוצאה מדרום אמריקה הדרומית והמין Fuchsia fulgens שמוצאה מדרום מערב מקסיקו ומרכזה. פקסיית כלאיים היא בן שיח זקוף, קירח או שעיר מעט. הענפים נוקשים מעט. העלים דמויי ביצה אורכם 4 עד 10 ס"מ, שפתם משוננת. אורך צינור הפרח 15 עד 25 מ"מ והוא אינו ארוך יותר מהאונות. הגביע אדום, עלי הכותרת ארגמניים, ורודים או לבנים, אורכם 15 עד 25 מ"מ. האבקנים בולטים בהרבה מחוץ לפרח. הפרי ענבה שחורה. פקסיית כלאיים היא צמח חצי צל, וצל מלא, עמיד בקרה, רגיש לשרב (זקוק להשקיה מרובה), ולמליחות. גדל בקרקע קלה ופורייה. הריבוי באמצעות ייחורים בחורף ובאמצעות זרעים באביב. הפריחה באביב, בסתיו ובחורף.

שימוש בתרבות
בזכות פרחיהם הקישוטיים, בויתו מינים רבים של פוקסיה והופצו כצמחי נוי ברחבי העולם. כיום משווקים עשרות זני מכלוא שפותחו על ידי גננים ושתלנים, ושונים זה מזה בצבעי הפרחים וגודלם, ובמבנה הצמח - מטפסים, שיחים זקופים או כאלה שענפיהם שמוטים, המתאימים לשתילה בעציצים תלויים. הפוקסיה נפוצה בשימוש כצמח מרפסת ופאטיו, אך נשתלת גם בגינות מוצלות. הריבוי נעשה באמצעות ייחורים או זרעים. בזכות השימוש התרבותי בצמח, הפך המונח 'ורוד פוקסיה' גם לשמו של הצבע הוורוד-עז האופייני לפרחיו.

גלריית תמונות

קישורים חיצוניים



הערות שוליים

קטגוריה:צמחים שתוארו ב-1753
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי קארולוס לינאוס
קטגוריה:נר-הלילה
קטגוריה:צמחי נוי