פעולת תג מחיר

ממוזער|תוצאות פעולת תג מחיר בכפר אל מוע'ייר בעקבות רצח בנימין אחימאיר. אפריל 2024
"תג מחיר" הוא כינוי לפעולות טרור, אלימוּת וונדליזם של פעילי ימין רדיקלי ישראלים. פעולות אלו, שבהן הופיע הביטוי "תג מחיר" בגרפיטי, החלו במהלך 2008, במסגרתן מבוצעות פעולות אלימות נגד פלסטינים ורכושם (כדוגמת יידוי אבנים, פגיעה במסגדים, שרפת שדות ומטעים והשחתת רכוש), הצתות ופעולות הפוגעות ברכוש השייך למשטרת ישראל או צה"ל (בעיקר כלי רכב ולפעמים בסיסים), ובכמה מקרים איום וגרימת נזק לפעילי שמאל ישראלים, לערבים ישראלים או לגורמים נוצרים.

פעולות אלו מבוצעות בדרך כלל בעקבות פיגועי טרור נגד יהודים, בתגובה להריסת מבנים בלתי מורשים במאחזים על ידי משטרת ישראל או צה"ל, ובעקבות מעצרים מנהליים וצווי הרחקה כנגד פעילי נוער הגבעות. קיימים גם אירועים שבהן נטען כי הם אירועי תג מחיר אבל בדיעבד התברר כי הם ניסיונות זיוף של פלסטינים או תאונות ואסונות שהוצגו כפעולות תג מחיר לצרכים פוליטיים.

 היסטוריה
הביטוי "תג מחיר" נטבע לראשונה בסביבות יולי 2008, לאחר עימותים של קבוצות מתנחלים עם פלסטינים וכוחות צה"ל על רקע פינוי מבנה מגורים במאחז עדי עד. הביטוי נטבע בתחילה ככינוי לפעולות מחאה נגד הריסת בתים בהתנחלויות ובמאחזים, ובהן חסימות כבישים (שאינן חוקיות) ופעולות אחרות (שאינן בהכרח לא חוקיות). בתקופה זו הועלתה הערכה שבסוגים השונים של פעולות "תג מחיר" לקחו חלק בין כמה מאות עד לכ-3,000 איש, הפועלים לרוב כבודדים או בקבוצות קטנות. בהמשך נזנח השימוש בביטוי למשמעות זו, וכיום הכוונה במשמעות הרווחת היא למעשי ונדליזם ופעולות אלימות, בעיקר נגד ערבים ולעיתים אף נגד הצבא.

לקראת סוף שנת 2009, עם החלטת ממשלת ישראל על הקפאת הבנייה ביהודה ושומרון, נרשמו כמה חשדות לפעולות תג מחיר כנגד פלסטינים על רקע החלטה זו, וחשד להצתת שטיח במסגד בכפר יאסוף. עם זאת, ב-2009 חלה ירידה בהיקף התופעה ביחס לשנים קודמות. ב־2010 חלה עלייה חדה במספר האירועים שנחשדו כתג מחיר, ובדו"ח סיכום משטרתי נכתב כי פעולות תג מחיר הפכו לפעולות חשאיות מבעבר. ב־2011 פורסם כי לפי ניתוח השב"כ, פעילותם של מבצעי "תג מחיר" שינתה את אופייה מפעילות ספונטנית לפעילות מתוכננת, תוך שמירה על חשאיות ואיסוף מודיעין.

דו"ח משרד האו"ם לתיאום העניינים הומניטריים (OCHA) מינואר 2010, העלה חשש כי רבע מיליון פלסטינים המתגוררים ב-86 יישובים יהיו חשופים לפעולות תג מחיר, אם תתחיל ישראל בפינוי מאחזים בגדה המערבית.

בדצמבר 2011 פרצו פעילי ימין לבסיס חטיבת אפרים בסמוך לקדומים, , יידו אבנים וגרמו לנזקים לרכוש במקום. כמה מהם תקפו את רכבו של מח"ט אפרים, אל"ם רן כהנא, ופצעו אותו ואת סגנו באופן קל מאוד. פעולות אלו נעשו בעקבות הכנות לפינוי מאחז באותו לילה. בעקבות האירועים עצרה המשטרה מספר צעירים שגרו בשכונת קריית משה בירושלים, לאחר שקיבלו צווי הרחקה ונאסר עליהם להיכנס לשטחי יהודה ושומרון, בחשד שאספו מידע אודות הכנות כוחות צה"ל לפינוי מאחזים וארגנו פעולות תג מחיר ופעולות מחאה נוספות.

החל מראשית 2012 אירעו מספר אירועים הנחשדים להיות תג מחיר כנגד כנסיות ומנזרים נוצריים, בהם הכנסייה היוונית בעמק המצלבה ומנזר השתקנים. האירועים כללו ריסוס כתובות גרפיטי עם המילים 'תג מחיר' ובגנות הנצרות, גרימת נזק למבנים וניקוב צמיגיהן של מכוניות שחנו בסמוך.

בעקבות מעצרים מנהליים וצווי הרחקה מנהליים מיו"ש שחולקו לפעילי נוער הגבעות בין קיץ 2015 ל-2017 בוצעו פעולות תג מחיר שבהן רוססו כתובות המכילות את המילה "מנהלי" (כגון "תג מחיר מנהלי").
ממוזער|נזקים לרכוש בכפר מאליכ מפגיעת מתנחלים, יוני 23
בראשית שנת 2019 דווח כי במהלך השנה הקודמת גדל פי שלושה מספר הפעולות של אלימות יהודים על רקע לאומני ביהודה ושומרון.

 המהומות בחווארה 

ב-26 בפברואר 2023, לאחר שמחבל פלסטיני תושב שכם רצח שני יהודים בחווארה, נכנסו מאות פעילי ימין קיצוני מהאזור לחווארה ולכפר הסמוך זעתרה, והציתו עשרות בתים מאוכלסים וכלי רכב, זרקו אבנים, הכו אנשים ופגעו בעצים. באותו הזמן נורה למוות פלסטיני בזעתרה הצמוד לחווארה שהותקף באותן מהומות על ידי עשרות מתפרעים נוספים. הפורעים היהודים שהיו רעולי פנים, שרפו והכו במשך שעות ללא התערבות כוחות הביטחון שהיו במקום.

עשרות מתושבי העיירה נמלטו מבתיהם להינצל מהאש ועשרות נפצעו, ועוד מאות נפגעו משאיפת עשן. הנזק לרכוש כלל 95 מכוניות שרופות ו-75 בתים שניזקו מהאש הנזק שנגרם מוערך בכ-5 מיליון שקלים.

כוחות צה"ל ומג"ב חילצו משפחות מבתים בוערים אך לא פעלו להפסקת התקיפה. ב-48 השעות שלאחר המהומות לא אספה משטרת ישראל ראיות פורנזיות ולא נגבו עדויות מהתושבים. לא נערכה חקירה לברור נסיבות הירי שהרג את תושב זעתרה. שני מתפרעים נשפטו ולבסוף הורשעו בכך שתקפו עם אבנים וגרזן משפחה פלסטינית שישבה במכונית. הם נשפטו לעונש מאסר של 3 שנים.

אלימות מתנחלים נגד כפר מאלכ ונגד חיילי צה"ל בבנימין (יוני 2025)
ב־25 ביוני, התרחש עימות אלים בכפר מאלכ שבסמוך לרמאללה, בעקבות כניסתם של עשרות מתנחלים לכפר. המתנחלים הציתו כלי רכב ובתים ויידו אבנים לעבר תושבי המקום. במהלך האירוע דיווחו כוחות צה"ל כי כמה תושבים מתוך הכפר ירו לעברם ויידו אבנים, ובעקבות כך פתחו החיילים באש. מירי זה נהרגו שלושה פלסטינים ונפצעו כמה נוספים. לפי משרד הבריאות הפלסטיני, שבעה בני אדם נפצעו באירוע, בהם אחד באורח קשה. צה"ל מסר כי חמישה מתנחלים נעצרו והועברו לטיפול המשטרה.

בליל 28 ביוני 2025 הוקפצו כוחות צה"ל סמוך לכפר מאלכ, לאחר שכ־70 מתנחלים התקבצו במקום. לפי הודעת דובר צה"ל, המתנחלים תקפו את הלוחמים באלימות פיזית, יידו אבנים לעברם, השחיתו רכבי ביטחון, ניסו לדרוס חיילים וחנקו אחד מהם. מספר מתנחלים התנגשו באמצעות רכבם ברכב צבאי במהלך ניסיון חסימה. מאוחר יותר בלילה הושחת רכב צבאי והשלכה של בקבוק תבערה לעבר רכב צבאי נוסף. לא היו נפגעים, אך נגרם נזק לרכבים הצבאיים. שישה מהמתפרעים נעצרו. המתנחלים טענו שלא היו אלימים, אך לפי צה"ל נדרש ירי אזהרה לאוויר. לאחר התקרית נמצאה כתובת גרפיטי על מבנה משטרתי בבית אל ("ירי נקמה"), וכן דווח על ניסיון הצתה סמוך לנקודת משטרה באזור. ראש הממשלה נתניהו, שר הביטחון כ"ץ והרמטכ"ל זמיר גינו את ההתקפות על חיילי צה"ל, כ"ץ קרא קורא לרשויות החוק לאתר ולהעניש את הפורעים, ופונה לרבנים ולמנהיגי ההתיישבות לגנות את המעשה.

יומיים לאחר מכן, בלילה שבין 29 ל־30 ביוני, התפרעו עשרות פעילי ימין קיצוני בכניסה לבסיס חטיבה מרחבית בנימין הסמוך לבית אל. ההפגנה, שהחלה כמחאה על פציעת נער בן 14 ועל עימותים סמוכים לרמאללה, הידרדרה להתקפות על חיילים, כולל שימוש בגז פלפל, השחתת רכבי צה"ל וניסיון פריצה אל מפקדת החטיבה. המוחים הניפו שלטים ובהם "המג"ד בוגד" ו"מג"ד לכלא", וחלקם ניסו לעקוף את שער הבסיס. לוחמי מג"ב הדפו אותם באמצעות רימוני הלם. במהלך האירוע הוצת מתקן ביטחוני המשמש לסיכול פיגועים, שערכו הוערך בכ־3 מיליון ש"ח.

התקפות בסוף שנת 2025

לפי דוח של משרד האו"ם לתיאום עניינים הומניטריים, במהלך חודש אוקטובר 2025 נרשמו לפחות 264 התקפות של מתנחלים נגד פלסטינים בשטחי יהודה-ושומרון. זהו המספר החודשי הגבוה ביותר מאז שהאו״ם התחיל לרשום אירועים אלה בשנת 2006.

ב-11 בנובמבר 2025 כ־100 מתנחלים רעולי פנים לקחו חלק פרעות בכפר בית ליד ובשטח תעשייה דיר שרף בשומרון. הם תקפו פלסטינים, פצעו ארבעה, ושרפו כלי רכב ורכוש. צה"ל הצליח לעכב רק שלושה מהמתפרעים, בעוד רובם נמלטו לאזור התעשייה "בראון" ליד קדומים. כוחות צה"ל הגיעו לשם כדי לבצע מעצרים נוספים, וחלק מהמתפרעים תקפו את החיילים, ניקבו את צמיגי הג'יפ של סמג"ד 101, וגרמו לעימותים שהובילו למעצר שישה חשודים. בהמשך התברר כי שניים מהעצורים נמלטו בחסות המהומה. מפקד פיקוד מרכז, אלוף בלוט, הגדיר את האירוע כ"מציאות בלתי נסבלת" וקרא להפעיל "יד קשה" מול התופעה.

ב-17 בנובמבר 2025, עשרות מתנחלים הציתו בית ורכבים בכפר ג'בעה שבאזור בית לחם, סמוך למאחז לא-חוקי שפונה באותו היום. מעשיהם גררו גינוי בממשלה. גורם ביטחוני אמר לחדשות 12: "יש כאן מעבר מתג מחיר חשאי לפרעות המוניות בתוך הכפרים. זה רק עניין של זמן עד ששוב תישרף משפחה בתוך בית כמו בכפר דומא".

נתונים על היקף הפעולות
השב"כ מפרסם דוחות פומביים על פעולות טרור מצד ערבים בפורמט חודשי ושנתי מאז שנת 2004. לעומת זאת לא השב"כ ולא רשויות אחרות בישראל מפרסמות נתונים פומביים חודשיים או שנתיים אודות פשיעה לאומנית או אירועי טרור המבוצעים על ידי יהודים.

בתחילת 2019 פרסם העיתונאי עמוס הראל נתונים אודות תקריות המוגדרות כ"פשיעה לאומנית" על ידי מערכת הביטחון — כלומר, יהודים המבצעים מעשי אלימות ופגיעה ברכוש של פלסטינים. תקריות אלה כללו אלימות כולל הכאת פלסטינים, וידוי אבנים ובעיקר פגיעה ברכוש - כתובות תג מחיר, חבלה במכוניות ובבתים וכריתת עצים. מספר התקריות האלימות בשנת 2018 גדל פי 3 לעומת מספרן בשנת 2017.

בשנת 2021 דיווח אלישע בן קימון מידיעות אחרונות כי ביחס לשנת 2019 הייתה בשנת 2020 עליה משמעותית במספר אירועי האלימות ופשעי השנאה ביהודה ושומרון המתבצעים על ידי צעירים יהודים. הזינוק החד ביותר נרשם לאחר פרשת מותו של אהוביה סנדק.
+ אירועי תג מחיר שנה  מספר תקריות 2016  8 או 57 2017  79 או 140 2018  205 או 482 2019  363 2020  507 2021  416 (עד יוני 2021)

תגובת רשויות החוק
כנגד מבצעי פעולות 'תג מחיר' פועלים מספר גופים: משטרת מחוז יהודה ושומרון, המחלקה היהודית בשב"כ וכוחות צה"ל. ב־2011 הוקם כוח משימה לטיפול בנושא, המורכב מכוחות יס"מ ומפלוגת מג"ב.

הניסיונות לעצור את מבצעי פעולות "תג מחיר" ולהעמידם לדין נתקלים בקשיים. עד לאוקטובר 2010, נפתחו 97 חקירות שהסתיימו ללא כתבי אישום. על אף הערכת השב"כ כי זהות המבצעים ידועה, לא בוססה תשתית ראייתית לצורך העמדתם לדין. תא"ל ניצן אלון, (מפקד אוגדת אזור יהודה ושומרון עד 2011) אמר בסיום תפקידו כי פעולות תג מחיר המבוצעות על ידי מיעוט קיצוני עלולות להוביל להסלמה במצב הביטחוני ביהודה ושומרון. הוא ציין גם כי מערכת הביטחון לא הצליחה די הצורך במניעה התופעה ומעצר המבצעים.

פעילות המשטרה כנגד מבצעי פעולות תג מחיר נתקלה בקשיים גם בשל הקושי להגיע במהירות למסגדים שהוצתו בשטחים באחריות הרשות הפלסטינית. חשודים שנחקרו בחשד לביצוע פעולות תג מחיר ניצלו בחקירתם את זכות השתיקה. דבר זה הוביל לכך שלא הוגשו כתבי אישום כנגד חשודים במספר פעולות תג מחיר, על אף שממצאי DNA שלהם התגלו בזירות האירועים.

על פי הערכות גורמי החוק, מבצעי הפעולות באים ברובם מחוץ ליהודה ושומרון, בגילאי 12 עד 23, הפועלים בקבוצות קטנות עצמאיות, ללא יד מכוונת. מבצעי הפעילות השתמשו במידור על מנת להסתיר את פעולותיהם.

במהלך 2011 החלה משטרת ישראל בביצוע פעולות התקפיות שונות בניסיון ללכוד את המבצעים. כוחות החלו בביצוע מעקב אחר חשודים בפעילות ומארבים הוצבו בסמוך ליעדים שבהם הם עלולים לפעול. צווי הרחקה מנהליים משטח יהודה ושומרון הופעלו כנגד 41 פעילים (בהם 12 מתושבי יצהר) שכלפיהם הצטבר מידע מודיעיני כי הם ממבצעי הפעולות (זאת בהתבסס על השלטון הצבאי החל על יהודה ושומרון, המאפשר לאלוף הפיקוד להוציא צווים אלו). פעולות אלו הובילו, לדברי מפקד משטרת מחוז ש"י, ניצב עמוס יעקב, לירידה משמעותית במספר אירועי תג מחיר במהלך 2012, בהשוואה ל־2011. בפברואר 2012 הודיעה משטרת מחוז ש"י על הקמת יחידה חדשה למלחמה בפשיעה לאומנית של יהודים כנגד ערבים.

משטרת ישראל דיווחה שבמשך תקופה של כשנה וחצי, מתחילת 2012, נפתחו 788 תיקי "תג מחיר", נעצרו 276 חשודים והוגשו 154 כתבי אישום. באפריל 2014 העריכה מחלקת המדינה של ארצות הברית, בהיסמכה על דיווחים של סוכנויות או"ם וארגונים חוץ-ממשלתיים, כי במהלך שנת 2013 בוצעו כ-400 אירועי תג מחיר.

בעקבות פיגוע הירי בתחנת הדלק בעלי ערכו ישראלים פעולות נקם של פגיעה ברכוש ביישובים פלסטיניים בשומרון. בעקבות אירועים אלה פרסמו ב-24 ביוני 2023 הרמטכ"ל הרצי הלוי, ראש השב"כ רונן בר ומפכ"ל המשטרה קובי שבתאי הודעה משותפת שתחילתה: "בימים האחרונים מתבצעות בשטחי יהודה ושומרון תקיפות אלימות של אזרחים ישראלים נגד פלסטינים חפים מפשע. המתקפות הללו נוגדות כל ערך מוסרי ויהודי והן גם טרור לאומני לכל דבר, ואנו מחויבים להילחם בהן".

הרשעות על פי חוק המאבק בטרור
בינואר 2012 אמר ראש השב"כ יורם כהן כי השב"כ מתייחס לפעילי תג מחיר כארגון טרור מבחינת נוהלי עבודתו.
ממוזער|גרפיטי "עם ישראל חי" על רכב פלסטיני. לפי פס"ד של ביהמ"ש אינו מהווה "פעולת תג מחיר"
ב-2013 פסק בית המשפט שריסוס גרפיטי לאומני אינו מהווה "תג מחיר".

ביוני 2013 הסמיך הקבינט המדיני-ביטחוני את שר הביטחון להכריז על פעילי "תג מחיר" כ"התאחדות בלתי מותרת", זאת לאחר שראש השב"כ, השר לביטחון פנים, ושרת המשפטים המליצו להכריז על פעילי "תג מחיר" כארגון טרור והפרקליטות פקפקה בתועלת המעשית של צעד זה.

בנובמבר 2014 הורשעו בהסדר טיעון שני תושבי חוות גלעד בהצתת כלי רכב בפרעתא.

בפברואר 2016 הורשע משה חיים אורבך בעבירות של מעשה המרדה, החזקת פרסום המסית לאלימות או לטרור והחזקת פרסום גזעני, לאחר שנתפס ברשותו מסמך, שכותרתו "מלכות הזדון", הקורא לפעולות "תג מחיר" באוכלוסייה הערבית. נגזרו עליו 15 חודשי מאסר בפועל ושישה חודשי מאסר על תנאי.

לאחר שנחקק חוק המאבק בטרור ביוני 2016, נעשה בו שימוש במשפטיהם של נאשמים בפעולות "תג מחיר", וקבוצות מנוער הגבעות שביצעו מעשים אלה הוגדרו כארגון טרור.

במרץ 2018 נגזרו עונשי מאסר של שנתיים וחצי עד חמש שנים על שלושה נאשמים שהורשעו בפעולות "תג מחיר", ובהן עבירות של חברות בארגון טרור, הצתה, תקיפה בנסיבות מחמירות ממניע גזעני, חבלה בכוונה מחמירה, השחתת פני מקרקעין ממניע גזעני. מורשעים אלה ושני מורשעים נוספים ערערו לבית המשפט העליון, אך זה דחה את ערעורם (פרט למורשע אחד שקיבל הקלה בעונשו). בפסק הדין נקבע כי מעשיהם של שניים מהמערערים "מהווים מעשי טרור במסגרת ארגון טרור, הן לפי ההגדרות הרחבות של
פקודת מניעת טרור והן לפי ההגדרות הממוקדות של חוק המאבק בטרור".

במשפטו של הקטין א' מפרשת הפיגוע בדומא נקבע כי קבוצה אלימה מנוער הגבעות היא ארגון טרור. על פי עדותו של א' המתוארת בפסק הדין, הוא היה שייך לקבוצה ובה כ-100 חברים מ"נוער הגבעות" המבצעים פעולות "תג מחיר" ביישובים פלסטיניים, בהן פעולות תקיפה, גניבה והצתת מבנים ורכבים באופן העלול להביא לפגיעה בגוף ובנפש. הנאשם הבהיר כי מטרתה של הפעילות האלימה היא לערער את הסדר והביטחון הציבורי. בין החברים בקבוצה נמנו גם רוצחי מוחמד אבו ח'דיר ומציתי כנסיית הלחם והדגים. לדברי השופטים, קבוצה זו עונה על ההגדרות של ארגון טרור, ודבריו של א' מוכיחים מעבר לספק סביר כי יש להרשיעו בעבירה של חברות בארגון טרור, לפי הגדרתו בחוק המאבק בטרור.

א' ביקש לערער על הרשעתו בחברות בארגון טרור, אך ערעורו נדחה. בנימוקים לדחייה כתב השופט יוסף אלרון: "דפוסי הפעילות של המערער וחבריו זהים לאלו של ארגוני טרור אחרים, המבקשים לקדם סדר מדיני וחברתי חדש בהתאם להשקפת עולמם, תוך ביצוע פעולות אלימות כלפי הציבור."

 תגובה מצד ממשלות זרות 

פעולות תג מחיר עוררו גם תגובה בינלאומית מצד ממשלות זרות. ב-1 בפברואר 2024 הוציא נשיא ארצות הברית ג'ו ביידן צו נשיאותי שהגדיר את הדבר כאיום על היציבות במזרח התיכון ועל האינטרסים הלאומיים של ארצו. הצו הטיל עיצומים שאסרו על כניסתם של מתנחלים שהשתתפו בפעולות תג מחיר לתחומי ארצות הברית וכן הטיל מגבלות על חשבונות הבנק של אותם מתנחלים. בהמשך הצטרפו לעיצומים גם ממשלות קנדה, צרפת, בריטניה, ניו זילנד ועוד מדינות באיחוד האירופי, שהגבילו את כניסת המתנחלים שהוכללו בעיצומים לתחומ. חלק מהמדינות אף הטילו עיצומים כלכליים.

בחודשים מרץ עד מאי 2024 הורחבו העיצומים למתנחלים נוספים, שלטענת מטילי העיצומים, השתתפו גם הם בפעולות תג מחיר וכן על מספר חוות חקלאיות מהן יצאו המתנחלים.

מניעים
אחד המניעים לפעולות תג מחיר הוא רצון להרתיע את ממשלת ישראל מפעולות כנגד ציבור המתנחלים, כדוגמת פינוי מאחזים והריסת בנייה בלתי חוקית. איתי זר מחוות גלעד צוטט אומר לכתב עיתונות: "בכל פעם שיתבצע פינוי כלשהו... - נגיב". במאמר שפרסם זר במאי 2010 כתב כי חסימת כבישים במטרה לשבש את הפעילות הסדירה של כוחות הביטחון ולמנוע הריסת בתים היא פעילות מחאה לגיטימית. עם זאת, הוא קרא "להתנער ממעשים שוליים ולא נשלטים" ואמר כי הוא "נגד תג מחיר".

מניע נוסף לפעולות תג מחיר הוא טענה של אנשי ימין כי הדבר נועד להרתיע פלסטינים מפגיעה ביהודים ובחיילי צה"ל. כנגד טענה זו, יש טענות הפוכות. בחוות דעת שהגיש משרד החוץ לבית המשפט, בשנת 2016, נכתב כי פשעי שנאה מצד יהודיים בישראל מחריפים את קמפיין הדה-לגיטימציה נגד ישראל ומגבירים את האנטישמיות. על פי המשרד, בעולם מאמינים שלישראל אין מוטיבציה למצוא ולהעמיד לדין אשמים בפשעי שנאה. וכי פשעים אלה הם "פיגוע תדמיתי" כמו כן חלק מהפעולות האלימות גרמו בעצמן לפגיעה במתקני ביטחון ואף לפגיעה בחיילי צה"ל.

מניע אחר הוא התססת האוכלוסייה הערבית והפלסטינית, במטרה לאלץ את גורמי הביטחון והאכיפה להפנות משאבים מרובים לשמירת הסדר הציבורי במדינה ובאזור. מניע זה מציג גישה הפוכה מהמטרה הראשונה, שכן הוא מתמקד ביצירת חיכוך והסלמה במקום בהרתעה.

לפי נדב שרגאי, למבצעים "תפישת עולם פשטנית". לדבריו, "הנוער שנוטל בה חלק רואה ברב יצחק גינזבורג, נשיא ישיבת עוד יוסף חי שביצהר, ברב דוד דודקביץ, רבה של יצהר, וברב יצחק שפירא, אף הוא מיצהר את מוריו הרוחניים". עם זאת, בפברואר 2010 צוטט הרב גינזבורג ב"גלי צה"ל" כמי שקורא להימנע מפעולות אלימות כנגד הפלסטינים הרב דודקביץ' הביע גם הוא הסתייגות מפעולות תג מחיר. באפריל 2014 נשא הרב גינזבורג דרשה ביצהר הכוללת התייחסות שממשילה את מעשי תג מחיר להשתוללות העובר בתהליך הלידה. הנמשל הוא תהליך הלידה שעובר הנוער ביצהר. הם נולדים מתוך הציונות הדתית, המאמינה במדינה, אל עבר תהליך גאולי שבו הקב"ה נמצא מעל המדינה. הרב קרא להתבגר, ולעלות שלב לשימוש בכח הדיבור. כמה ימים לאחר מכן הבהיר כי הוא מתנגד לפגיעה בחיילי צה"ל.

 ביום פעולות תג מחיר ואירועים שטיבם אינו ברור
על רקע הסיקור התקשורתי לפעולות תג מחיר ביהודה ושומרון, נעשו ניסיונות להסוות מעשי אלימות שונים תחת פעולות תג מחיר. כך למשל תכננו עבריינים להציג רצח אימאם ביפו כפעולת "תג מחיר", רצח שבסופו של דבר לא יצא אל הפועל. במרץ 2012 הודו נערים ערבים מבית זרזיר בגרימת נזק ובריסוס כתובות "מוות לערבים" על קירות בית ספרם לצורך פרובוקציה.

בכמה מקרים הראו המתנחלים צילומים בהם לטענתם נראים פלסטינים כורתים עצי זית, למטרת זיוף של פעולת תג מחיר.

ב-12 בנובמבר 2014 נשרף מסגד באל מוע'ייר סמוך לרמאללה. פלסטינים טענו שמדובר בהצתה שביצעו פעילי ימין קיצוני במסגרת פעולות "תג מחיר". התקרית גררה גינויים לישראל בתוך ישראל ומחוצה לה. חוקרי שריפות בדקו את העניין ובדו"ח שפרסמו ב-11 בדצמבר 2014 קבעו שלא מדובר בהצתה אלא בשרפה שנוצרה עקב קצר חשמלי בתנור ספירלה שגרם לשרפת המבנה. כמו כן קבע הדו"ח שפלסטינים ניסו לשבש ראיות בזירת האירוע על מנת ליצור את הרושם הכוזב שמדובר בהצתה.

ב-3 באוקטובר 2015 הפיצו הפלסטינים דיווח לפי מתנחל ישראלי ירה בילד פלסטיני בן 6 בקלקיליה. על פי גרסת צה"ל הילד נפצע בעת ששיחק בנשק חם עם חבריו.

בראשית 2016 התלונן פלסטיני כי ביתו הוצת בפעולת 'תג מחיר' על ידי ישראלים, אך חקירת משטרה העלתה סתירות וספקות בעדויות, ולבסוף הוגש כנגד המתלונן כתב אישום בחשד לשיבוש חקירה ומסירת ידיעה כוזבת.

במאי 2018 טען ארגון "חננו" שהמשטרה הפעילה סוכן אשר שידל קטין לבצע פעולות תג מחיר. לפי המשטרה מדובר באסיר המרצה עונש מאסר בגין מעורבות באירוע תג מחיר, שלא שימש מעולם כסוכן משטרתי.

 התייחסות ציבורית 
שמאל|ממוזער|חולצות עם הכיתוב תג מחיר
שמאל|ממוזער|הפגנה נגד "תג מחיר", אוגוסט 2015
ההתייחסות הציבורית ל"תג מחיר" היא ברובה של גינוי ברור.

אישים רבים משני קצות הקשת הפוליטית בישראל גינו את מבצעי "תג מחיר", בהם נשיא מדינת ישראל שמעון פרס, ראש הממשלה בנימין נתניהו, יושב ראש הכנסת, רובי ריבלין, שאמר: "בשנים האחרונות אנו רואים פגיעה ברכוש ערבי בתופעה המכונה 'תג מחיר' שמהווה טרור ולא יותר. זה טרור יהודי, אין לכנותו בשם אחר", יושבת ראש האופוזיציה ציפי לבני. וחבר הכנסת ניצן הורוביץ.

יושב ראש הרשות הפלסטינית, מחמוד עבאס, אמר על הצתת מסגד בבורקה כי הפעולה היא הכרזת מלחמה של המתנחלים על הפלסטינים, וקרא להתערבות של הקהילה הבינלאומית.

מנהיגי המתנחלים גינו את פעולות תג מחיר. בין המגנים יושב ראש מועצת יש"ע דני דיין, חבר הכנסת לשעבר אליקים העצני, פנחס ולרשטיין.

בדצמבר 2011 הוקם ארגון בשם "תג מאיר" היוצא נגד פשעי שנאה שמבצעים יהודים בישראל נגד מי שאינם יהודים, ובפרט אירועי תג מחיר.

רבני הציונות הדתית גינו או הביעו הסתייגות מפעולות "תג מחיר"; הן מסיבות מוסריות של פגיעה בחפים מפשע, הן מסיבות הלכתיות של "איסור גזל הגוי" והן מסיבות מעשיות של החלשת התמיכה במאבק וסיכון מפעל ההתנחלות וכן בשל שהטיפול בסכסוך הערבי בישראל אינו מסור לידיהם של יחידים אלא מסור כולו לשיקול דעתה של המדינה וצבאה שהם נציגי הציבור. בין המגנים הרבנים יובל שרלו, חיים דרוקמן, נחום אליעזר רבינוביץ, זלמן ברוך מלמד, שלמה אבינר, מנחם פרומן, חנן פורת, אלחנן בן נון, בני לאו, שמואל ריינר, חיים נבון ויעקב פילבר. ב-2014 פורסמה קריאה של מאה רבנים מהציונות הדתית נגד מעשים אלו.

מספר אישי ציבור התבטאו באופן שפורש לעיתים כתמיכה ב"תג מחיר" או בפגיעה בפלסטינים. הרב יצחק שפירא קרא לנקוט בדרך תגובה של "ערבות הדדית", והסביר כי "כשנפגע מישהו במקום אחד צריכה להיות תגובה בכל מקום". דברים דומים אמרה גם דניאלה וייס ביולי 2008. וייס סוברת כי "תג מחיר" הומצא על ידי גורמי ממשל ישראלים כדי לפגוע בתדמית של ההתיישבות ביהודה ושומרון, ואמרה כי "תג המחיר" היחיד שמקובל עליה, הוא הקמת מאחז וגבעה חדשה במקום כל מאחז וגבעה שמפונים. הרב אליעזר מלמד כתב בנובמבר 2008 בטורו בעיתון "בשבע", כי מדיניות זו התבררה כ"יעילה ביותר". בהזדמנות אחרת הסביר כי הביע תמיכה בהפגנות רחבות היקף על ידי ועדי המתיישבים בצמתים, שנועדו להעסיק כוחות צבא רבים ככל האפשר, אך מעולם לא הביע תמיכה בפגיעה של אנשים פרטיים בערבים או ברכושם. לאחר רצח משפחת פוגל באיתמר כתב: "איננו שואפים לנקם פרטי, אלא לנקמה ממלכתית שצה"ל וכל מערכות השלטון יובילו".

צבי האוזר, ששימש כיו"ר ועדת החוץ והביטחון בשנים 2020–2021, טען בוועדה כי יש לשמור על פרופורציות כשמציגים נתונים על פעולות תג מחיר, שכן מהצד הערבי ישנם כ-3,000 אירועים בשנה.

תמיכה ציבורית
ארגון חוננו
ארגון חוננו שקם בשנת 2001 מעניק סיוע משפטי וציבורי לרבים מבין החשודים והנאשמים בפעולות תג מחיר. העמותה ייצגה את החשודים הראשונים שהואשמו בבית המשפט בפעילויות 'תג מחיר' והובילה לשחרורם ממעצר של מעל לשנתיים ולזיכוי מלא. מאז ייצגה העמותה חשודים נוספים בפעולות 'תג מחיר'.

במשך כ-20 שנה, העמותה העניקה סיוע משפטי לנאשמים ומורשעים בפעולות פשיעה לאומנית ופעולות טרור. בין היתר ייצגה העמותה את המורשעים הבאים:
 שלושת רוצחי הנער הפלסטיני מוחמד אבו ח'דיר. ב-2 ביולי 2014, נחטף ונשרף בחיים מוחמד אבו ח'דיר, נער פלסטיני תושב שועפאט שבמזרח ירושלים, על ידי שלושה יהודים. קודם לכן הם ניסו לחטוף ילד בן 7 אך נכשלו בכך. הרצח בוצע כנקמה בעקבות חטיפתם ורציחתם של שלושה נערים יהודים, והוביל לגל של אלימות במזרח ירושלים. בפברואר 2016 הם הורשעו בחטיפה ורצח והוטלו עליהם עונשים של מאסרי עולם. הם ערערו לבית המשפט העליון אך ערעורם נדחה.
 עמירם בן אוליאל, מבצע הפיגוע בדומא בשנת 2015, שבו נרצחו שלושת בני משפחת דוואבשה. אוליאל זרק בקבוקי תבערה על בית משפחת דַוָואבְּשֶה בעיירה הפלסטינית דומא. בפיגוע נרצחו בני הזוג סעד וריהאם דוואבשה, ובנם בן השנה וחצי עלי.
חנוך רבין ורז גירון שתקפו משפחה פלסטינית באבנים וגרזן בבמהומות בחווארה בשנת 2023. נגדם השניים הוגש כתב אישום בעבירות טרור, חבלה בכוונה מחמירה ומניע גזעני, וצוין כי הם חלק מקבוצה אלימה הפוגעת בפלסטינים ומשבשת את פעילות כוחות הביטחון. השניים ייצוגו על ידי עו"ד עדי קידר מארגון חוננו. ביוני 2024 הורשעו, ונגזרו על רבין 3.5 שנות מאסר ועל גירון שלוש שנות מאסר, וכן תשלום פיצוי של 45 אלף שקלים למשפחה שנפגעה.

בעמותת חוננו מכהנים שורה של בעלי תפקידים ואישים ציבוריים המזוהים עם הציונות הדתית ועם ההתיישבות. העמותה נוסדה בשנת 2001 על־ידי שמואל מידד (זנגי), המשמש גם כמנכ״ל הארגון. לפי אתר העמותה, מידד פעל לספק סיוע משפטי ליהודים שהועמדו לדין בגין מעורבות בטרור יהודי בישראל. במסגרת זו העניק תמיכה משפטית וציבורית לחברי המחתרת היהודית שחבריה רצחו מספר פלסטינים בפיגועים וזממנו לפוצץ אוטובוסים פלסטיניים ולפוצץ את כיפת הסלע. בנוסף פעל מידד למען האחים קהלני, שני תושבי קריית ארבע שהורשעו בניסיון רצח של פלסטיני בשנות ה־90 ונידונו לעונשי מאסר ממושכים.

בעמותת חוננו פועלת מועצה ציבורית הכוללת רבנים, אנשי אקדמיה ואמנים, שמרביתם מזוהים עם הציבור הלאומי-דתי. בין הרבנים הבולטים במועצה ניתן למנות את הרב ישראל שליסל, יו״ר ועד העמותה, את הרב דב ליאור, ששימש רבה של קריית ארבע, ואת הרב שמואל אליהו, רב העיר צפת, וכן את הרב אליעזר ולדמן והרב חיים דרוקמן. הרבנים הללו נחשבים לדמויות בעלות השפעה ציבורית רבה בציונות הדתית ובקרב מתנחלים. לצדם חברים במועצה גם אנשי ציבור נוספים, ביניהם המשפטן פרופ’ אליאב שוחטמן, פרופ’ ישראל אומן וד״ר חגי בן ארצי, וכן הזמר אריאל זילבר. חברי המועצה מספקים לעמותה תמיכה ציבורית, בעיקר בקרב מגזר הלאומי-דתי היהודי בישראל.

 טענות לקשר להנהגת המתנחלים 
ב-2012 פרסם העיתונאי שחר גינוסר תחקיר עיתונאי ב"ידיעות אחרונות", שטוען לקיום קשר בין פעולות "תג מחיר" לבין הנהגת המתנחלים ביהודה ושומרון וטוען שההתייחסות למבצעי פעולות אלו כ"עשבים שוטים" ו"פעולות של בודדים" מטעה מאחר שקיים מנגנון מאורגן שיוזם ומנהל פעולות אלו.
התחקיר מצביע על הנקודות הבאות:
 מטרת "תג מחיר" הוא ליצור זיקה תודעתית בין מה שהמתנחלים תופסים כפגיעה במפעל ההתנחלויות לבין "ענישת" הפוגעים (כוחות הביטחון הישראלים ו\או תושבים הפלסטינים) וזאת כדי להרתיע מפגיעות כאלו בעתיד
 מאחורי חלק מפעולות "תג מחיר" עומדות עמותות מתיישבים (כמו ועד מתיישבי השומרון ו"ועד מתיישבי בנימין") שתקציבן מגיע מהמועצות האזוריות ביהודה ושומרון שרוב תקציבן מגיע מהמדינה (כמענקים וכתקציבי איזון). כשעל אף תלותן הכספית במועצות טוענים ראשי העמותות שהן עצמאיות
 הטקטיקה, אותה יזמו ראשי ועדי המתיישבים, הייתה שבמקרים של פינוי מאחזים או הריסת בתים, ליזום מספר רב של אירועים ביטחוניים במקומות שונים ביהודה ושומרון הדורשים תשומת לב של צה"ל והמשטרה
 גישה זו של מאבק הוצגה במנשר בשם "ערבות הדדית כמפתח לניצחון" שפרסמו ביוני 2008 ועדי המתיישבים יחד עם מטה "חומש תחילה". במנשר הוסבר שהדרך הקודמת, בה הגיעו מתנחלים למאחז המפונה עצמו כדי למנוע את פינויו, לא צלחה בגלל הפעולה המהירה של הכוחות המפנים
 מטרת ריבוי אירועים אלו היא לגרום לפיצול של כוחות הביטחון ולמנוע ריכוז כוחות שיכול להתמודד עם התנגדות מתנחלים לפירוק ופינוי מאחזים וכן להציב משוואה שכל כוונה לפינוי מתנחלים תענה ב"הבערת השטח"

 השיטה בה נקטה הנהגת המתנחלים כדי ליצור עומס הייתה על ידי קריאה, ברשתות חברתיות, למתנחלים ביישובים שונים לצאת וליצור פרובוקציות ברחבי יהודה ושומרון (כמו פגיעה בפלסטינים, שריפת שדות, חסימת צמתים, הוצאת טיולים לשטחי סכסוך ועוד)
 שיטה זו הופצה על ידי פרסומים ועלונים, מטעם הוועדים, בהם נכתבו מאמרי תמיכה ועידוד למהלכים של פעולות תג מחיר והפרות חוק (כולל הפרעה לכוחות הביטחון במילוי תפקידם)
 במספר מקרים החליפו ועדי המתיישבים את המונח "תג מחיר" במונח "ערבות הדדית" אבל התחקיר מצביע על משמעות זהה
 כדי לייעל את ההתנגדות פעלו המתנחלים לחשוף ולהפיץ את תוכניות מערכת הביטחון לפינוי מאחזים ולהיערך מבעוד מועד. נטען שהמתנחלים הפעילו "חמ"ל מאחזים" ואספו והפיצו מידע על תנועת כוחות צה"ל ובנוסף הפעילו "סוסים טרויאנים" בתוך מערכות הביטחון כדי לאסוף מידע נוסף

ב-2012, עם היוודע כוונת "ידיעות אחרונות" לפרסם את התחקיר, תבעו ראשי ההתיישבות ביהודה ושומרון (בני קצובר, גרשון מסיקה ואיציק שדמי) מהעיתון לפרסם התנצלות וכן לשלם פיצוי כספי של מיליון ש"ח אך העיתון דחה את התביעה.

ב-2013, בעקבות פרסום התחקיר, פורסם שהמועצה האזורית שומרון וראש המועצה גרשון מסיקה הגישו תביעת לשון הרע נגד "ידיעות אחרונות" בע"מ, עורך התחקיר, העיתונאי שחר גינוסר, ועורך העיתון רון ירון על פרסום התחקיר. העיתון הגיב לתביעה בטענה שזו תביעת השתקה. במהלך אותה שנה משכו התובעים את תביעתם, עוד לפני תחילת הדיונים, לאחר שהגיעו להסדר פשרה במסגרת גישור.

ב-2014, עם סיום עונת המסיק ביהודה ושומרון, שהתאפיינה באירועים אלימים, פרסם האו"ם דו"ח ביקורת על הגידול בפעולות "תג מחיר" ופגיעות של מתנחלים בפלסטינים שעסקו במסיק. יו"ר המועצה האזורית שומרון גרשון מסיקה כינה דו"ח זה "עלילת דם". בעקבות אמירה זו פרסם גינוסר כתבה נוספת ב"ידיעות אחרונות", שבה שב וטען לקשר בין פעולות "תג מחיר" לבין הנהגת המתנחלים. לדבריו, מסמך של ועד המתיישבים עודד מתיישבים למנוע פינוי קרוואנים. בנוסף התייחס המסמך לאירוע שבו הוצתו עשרות עצי זית סמוך ליצהר ונחסמו כבישים. לפי גינוסר, המסמך לא גינה את ההצתות, אלא תיאר אותן כ"דוגמה אמיתית לכך שגבולות המאבק נקבעים על ידי המתיישבים.".

בשנת 2015 ארגון מולד הרחיב את התחקיר העיתונאי והציג טענה לפיה כספי ציבור מימונו פעולות "תג מחיר"

ב-2020 התקיים דיון בבית משפט השלום בתביעה של ראש ועד מתיישבי השומרון בני קצובר נגד קשת 12 ותוכנית הסאטירה ארץ נהדרת לאחר שבאחד ממערכוניה נקשר שמו לאירועי "תג מחיר". בית המשפט קבע כי קישור קצובר לפעולות "תג מחיר" אינו פוגע בשמו הטוב, שכן בעבר הביע תמיכה בפעולות אלה. התביעה נדחתה, וקצובר חויב בהוצאות משפט.

שימושים נוספים בביטוי
עם הזמן התרחב השימוש במונח "תג מחיר" באופן מושאל, ונעשה בו שימוש באמצעי התקשורת לתיאור כללי של פעולות מחאה אלימות, גם אם לא נעשו למטרת הצבת "תג מחיר" והרתעה, ואף לפעולות אלימות אשר מבוצעות בידי ערבים; כגון הצתת בתי כנסת, חילול קברים יהודיים, עקירת מטעים, וכתיבת כתובות נאצה נגד יהודים.

ראו גם
 פשע שנאה
 טרור יהודי בישראל
 ימין רדיקלי בישראל

 קישורים חיצוניים 





 רועי שרון, תחקיר תוכנית הטלוויזיה "המקור" אודות תג מחיר, נענע10

 .


 הערות שוליים 

קטגוריה:יהודה ושומרון
קטגוריה:ישראל: פוליטיקה
קטגוריה:פשעי שנאה בישראל
קטגוריה:מפעל ההתנחלות
קטגוריה:נקמה
קטגוריה:ימין רדיקלי
קטגוריה:טרור יהודי בישראל