טקסט

טקסט (מלטינית: Textum – במובן הפשוט "מארג" של מילים; בעברית: תמליל), הוא מונח שמקורו בתחום הבלשנות, המתאר רצף מילים, משפטים ופסקאות היוצרים יחד מכלול, שהוא הטקסט. מילות קישור משמשות לחיבור בין המשפטים.

במהלך שנות ה-70 של המאה ה-20, עם התגבשות תחום לימודי התרבות, התרחב המונח טקסט להכללת כל פעילות אנושית הניתנת לניתוח תרבותי, בין אם מדובר במוצר מוגמר (כמו ספר, ציור, או מבנה אדריכלי) ובין אם מדובר בפעילות מתפתחת ומשתנה (כמו טקס חברתי מכל סוג שהוא). חוקרי הטקסטים במשמעותם המורחבת יישמו עקרונות מתחום חקר הספרות על תופעות חברתיות, כגון מיקום התופעות בהקשרים היסטוריים שונים ומציאת קישורים בין אירועים המתרחשים בשדות חברתיים שונים ויכולות למידה.

אופן הצגת הטקסט 
ממוזער|250px|טקסט מודפס על גבי נייר.
ממוזער|250px|הצגת טקסט של ספר אלקטרוני על גבי מסך.

המונח "טקסט" מתייחס לתוכן ולא לאופן הצגתו. על פי רוב הטקסט הכתוב מוצג לקריאה על גבי נייר מודפס, או על מסך אלקטרוני כמו במחשב ובטלפון סלולרי. עם זאת, עבור אנשים שאינם יכולים להשתמש בתפיסה החזותית לצורך פיענוח הכתוב, כמו עיוורים, הטקסט יכול להיות מוצג בצורה הניתנת למישוש כמו בכתב ברייל.

התפתחות הטקסט

הגדרת המונח טקסט אינה קבועה ומשתנה לאורך השנים עם שינויים טכנולוגיים ותרבותיים. בשנים האחרונות, עם התפתחות הטכנולוגית, ובעיקר כניסתן המסיבית של הרשתות החברתיות השונות, הטקסט נתפס ככולל לא רק מילים ומשפטים אלא גם סמלים גרפיים כגון אמוג'ים (סימלונים) ואימוטיקונים (רגשונים).

שינוי נוסף באופיו של הטקסט הוא חוסר יציבותו וקביעותו, בעיקר כאשר מוצג במרחב הדיגיטלי, שם במקרים רבים קיימת אפשרות של הקוראים לשנותו. מאפיין נוסף של טקסטים במרחב הווירטואלי הוא האינטרטקסטואליות - הקישורים השונים הנוצרים בין טקסטים באמצעות לינקים ובאמצעות אינטראקטיביות המאפשרת שילובים שונים של כמה טקסטים ממקורות שונים ושנכתבו על ידי כותבים שונים לתוך טקסט אחד.

ניתוח טקסטים
קיימות תורות שונות לניתוח טקסטים, ביניהן ניתוח בגישה סמיוטית, גישת חקר השיח, גישה מתחום חקר הרטוריקה, וכן תורות ניתוח שונות המבצעות את הניתוח במסגרת ההקשר סביב הטקסט - דהיינו, תוך התחשבות גם במוען, בנמען, באופן הפרסום וביחסים בין כל אלו. כיום נהוג ללמד בבתי הספר ניתוח טקסטים על פי סוגיו (טיעוני, מידעי, שימושי ועוד..), מטרותיו ומאפייניו. התלמידים נדרשים לבצע ניתוח של הטקסט ברמות השונות- איתור מידע, הסקת מסקנות וכן הערכה וביקורת של הכתוב.

 סוגי טקסטים 
קיימות גישות שונות לאפיון סוגי טקסטים.

 חלוקה על פי מטרת הטקסט 
 טקסט היצגי - מטרתו לתת לקורא מידע.
 טקסט שכנועי - מטרתו לגרום לקורא לשנות את דעתו באמצעות שימוש בנימוקים רציונליים.
 טקסט תיאורי - מטרתו לגרום לקורא להבין, לראות או להרגיש משהו שהכותב עצמו ראה, חווה או דמיין.
 טקסט סיפורי - מטרתו להציג בפני הקורא אירוע כלשהו באמצעות תיאור התרחשותו בזמן.

 חלוקה על פי תוכן הטקסט 
 טקסט סיפורי, תיאורי - מספר סיפור דמיוני או מציאותי.
 טקסט מידעי - מציג עובדות, נתונים וממצאים, יוצא מתוך גישה מדעית ושואף לאובייקטיבית ללא נוכחות הכותב.
 טקסט טיעוני - מציג טיעון של הכותב וניסיון להוכיח את נכונותו.
 טקסט מדריך ומפעיל -מכיל הוראות לקורא לביצוע פעולה מסוימת .
 טקסט ביקורתי - בוחן ובודק תופעה, מצב, התנהגות או פעילות תרבותית.
 טקסט בלתי רציף - בעל תמונות וקטעים שקוטעים את רצף הקריאה

 חלוקה דו-ממדיתBrewer, W.F.,(1980) "Literary theory, rhetoric and stylistics: Implications for psychology", in: Spiro, R., Bruce, B.C., Brewer, W.F., (eds.), Theoretical Issues in Reading Comprehension. Hillsdale, N.J. 
 שלושה ממדים של מבנה התשתית של הטקסט - מבנה תשתית תיאורי הנשען על יחסים במרחב, מבנה תשתית סיפורי הנשען על יחסי זמן ועל אירועים, ומבנה תשתית היצגי הנשען על יחסים לוגיים.
 ארבעה ממדים של כוחו של הטקסט להשיג אפקט מסוים - הכוח ליידע, הכוח לבדר, הכוח לשכנע והכוח להשיג אפקט ספרותי אסתטי.

 אפיון על פי תכונותיו החיצוניות של הטקסט 
 המוען – מיהו הכותב?
 הנמען – מי קהל היעד של הטקסט?
 המדיום - באיזו מסגרת פורסם הטקסט?
 התאריך – מתי הטקסט פורסם והאם עדיין אקטואלי?

 הטקסט הפוסט-סטרוקטורליסטי 
ז'אק דרידה, אחד ההוגים המשתייכים לזרם הפוסט-סטרוקטורליסטי, מערער על קיומה של משמעות קבועה ויציבה של הלשון ופיתח את הטכניקה של קריאה "מפרקת" של טקסטים (דה-קונסטרוקציה). הוא רואה את הלשון כמורכבת מרשת של סימנים שכל אחד מהם מחזיק בתוכו אינסוף משמעויות, והטקסט מוגדר כרשת של סימנים כאלה. דרידה טוען שלא ניתן להכיל את כל המשמעויות של הטקסט על ידי הגישות הביקורתיות והניתוחיות השגרתיות המתבססות על קטגוריות קבועות ויציבות. הביקורת הפוסט-סטרוקטורליסטית של טקסטים והקריאה ה"מפרקת" שלהם מראה כיצד הטקסט עצמו חותר תחת החוקיות שלכאורה מוצגת בו. תפיסה זו מערערת גם על היותו של מחבר הטקסט זה שקובע את משמעותו - הטקסט פתוח לפרשנות של כל קוראטרי איגלטון, "פוסט-סטרוקטורליזם", בתוך: תורת הספרות והתרבות, אסכולות בנות זמננו, עורכת: חנה הרציג. הוצאת האוניברסיטה הפתוחה, 2005..

בנוסף, הפוסט-סטרוקטורליזם מדגיש את העובדה שאין לטקסט גבולות יציבים. בכל טקסט ניתן למצוא עקבות, ציטוטים, חיקויים או פרשנויות של טקסטים קודמים לו, ולא ניתן לבודד אף טקסט ממערכת קשרים זו: "הטקסט הוא רקמה של ציטוטים המגיעים אליו מאינספור חדריה של התרבות".

הפוסט-סטרוקטורליזם מתייחס למושג 'טקסט' ככולל כל מה שהוא תוצר של מערכות סימון אנושיות (לא רק לשוניות), ואשר נושא משמעות או חותר תחתיהעמיאל-האוזר, ת. "דה-קונסטרוקציה ופוסט-סטרוקטורליזם", בתוך: תיאוריות וגישות בחקר התרבות, הוצאת האוניברסיטה הפתוחה, 2010. פרק חמישי, עמ' 189-212..

ראו גם
 כתב
 מאמר
 אוריינות
 הבעה בכתב ו-הבנת הנקרא
 דיגיטציה
 מות המחבר
 מהו המחבר?
 אינטרטקסטואליות
 היפרטקסט

קישורים חיצוניים


 דוד גורביץ' ודן ערב, הערך טקסט קריא/טקסט כתיב, באתר האנציקלופדיה של הרעיונות
 ז'אן-מישל אדם, Les textes : types et prototypes, פריז, 2017, 

הערות שוליים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:בלשנות