הדרך הירוקה לתקווה

הדרך הירוקה לתקווה (פרסית: راه سبز امید; או ראזא: בפרסית رسا) היא חזית פוליטית איראנית, שנוסדה בידי מיר חוסיין מוסאווי כחלק מהמחאה בעקבות הבחירות לנשיאות איראו ב-2009.

מטרות
'הדרך הירוקה לתקווה' טוענת כי היא שואפת להמשיך את המחאות כנגד הלגיטימיות של נשיאותו של מחמוד אחמדינז'אד, תוך נהיגה בדרך חוקית ובלתי אלימה, וקיום מלא אחר החוקה, כפי שמוסאווי אומר:

הקמת התנועה
מוסאווי לא הכריז על התנועה שלו כמפלגה פוליטית, אלא כינה אותה "הדרך" (הירוקה לתקווה) (או במשמעות אחרת "הנתיב" או "השביל" הירוק לתקווה), בגלל שעל פי החוק האיראני מפלגות ותנועות צריכות לקבל אישור מידי משרד הפנים ומכיוון שהן מוסאווי אינו מכיר בלגיטימיות הממשלה ולא סביר גם שמשרד הפנים יעניק לו אישור שכזה.

מוסאווי צוטט כאומר על הקמת התנועה:

על פי נציגי הארגון התנועה תפקדה על בסיס קמפיין הכולל מפלגות פוליטיות, ארגונים לא ממשלתיים, ורשתות חברתיות. בהתייחסו לתנועה החדשה, מוסאווי אמר כי "הדרך הירוקה לתקווה יוסדה למען הדרישות הצודקות של האנשים ולמען תביעת הזכויות שנשללו מהם". הוא הצביע על כך שרשתות חברתיות אוטונומיות וספונטניות בקהילה הן חלק מתנועה זו, "במהלך הבחירות [לנשיאות איראן], בחרנו ונשארנו עם מוטואים של המסגרת החוקתית, כיום אנחנו נאמנים לססמאות אלו", מוסאווי צוטט כאומר, "אנו מאמינים כי אם דרישות האנשים היו מקבלות יחס הוגן ובמקום להשתמש בתקשורת כדי לקשר בין תנועות ספונטניות לזרים, והממשל היה מקדם את האמת על ידי בקורת הוגנת, הם היו יכולים לרצות את דעת הקהל", הוא הוסיף.

דרכי פעולה
"הדרך" איגדה בתוכה שישה חברי "המועצה המרכזית", אשר קשורים למפלגות ותנועות רפורמיסטיות באיראן, ארגונים לא ממשלתיים, ורשתות חברתיות. הגוף המרכזי מיועד להיות המפגינים הפשוטים. דרך הפעולה היא יצירה של לחץ מהשכבות התחתונות של החברה וחיבור שכבות אלו לרשתות הברתיות, ובכך להוביל מחאות בדרך חוקית.

רשימת חברי 'המועצה המרכזית'
לדרך הירוקה לתקווה היו שלושה מנהיגים מרכזיים. לחוסיין עלי מונתזרי היה גם כן תפקיד מרכזי בתנועה בימיה הראשונים.

# שם  תמונה  עיסוק  נולד שייכות פוליטית1  מיר-חוסיין מוסאווי  100px  ראש ממשלת איראן לשעבר  1942   עצמאי2  מהדי כרובי  100px  לשעבר יו"ר המג'לס  1937  מפלגת האמון הלאומית 3  זהרה ראהנאווארד  100px  לשעבר נשיאת אוניברסיטת אזהרה  1945  עצמאי  

בחירת השם
על פי יועצו של מוסאווי, עלי רזא בהאשיטי, מוסאווי עצמו הוא שבחר את השם. הוא בחר להשתמש במילה "הדרך (הירוקה לתקווה), כדי שלא יצטרך להשתמש במילים "התנועה" או "המפלגה", וכן בחר ב"ירוק", בגלל שירוק היה הצבע שהיה לסמל בידי המפגינים, ו"תקווה", בשל הבטחתו להקים ממשלה של "תקווה" אם ייבחר.

ראו גם

התנועה הירוקה באיראן
מיר חוסיין מוסאווי

קישורים חיצוניים


הערות שוליים

קטגוריה:הבחירות לנשיאות איראן
קטגוריה:2009 באיראן