וו דזה טיין

וו דזה טיין (בסינית:  武则天; 17 בפברואר 624 – 16 בדצמבר 705) הייתה האישה היחידה בהיסטוריה שנשאה בתואר קיסר סין.

הקיסרית וו דזה טיין שלטה על סין כ-40 שנה. בראשית תקופת שלטונה שלטה למעשה בזמן שלטון בעלה ובניה (בשנים 665–690).  מאוחר יותר וו דזה טיין קבעה תקדים כאשר בחודש אוגוסט בשנת 690 לספירה נטלה את השלטון באופן רשמי והקימה את שושלת ג'ואו השנייה, שושלת בת שליט אחד, ששלטה עד שנת 705.

תקופת שלטונה זכורה כתקופה של שגשוג בסין אף כי היא נחשבה אשה אכזרית ולאורך השנים זכתה להשמצות רבות מידי ההיסטוריונים הסינים (שהתקשו לקבל את העובדה שאישה הפכה לקיסרית). בשנת 705 בהשפעת יועציה, היא ויתרה על כתרה לטובת הקיסר ג'ונְגדְזונְג, אותו הדיחה בשנת 684. פחות משנה אחרי הוויתור על כתרה, מתה הקיסרית ווּ דְזֶה טְייֵן, בגיל 81.

הקיסרית ווּ דְזֶה טְייֵן, היתה אחת משלוש הנשים המשפיעות ביותר בתולדות סין, יחד עם הקיסרית האלמנה צְה-שִׂי (1840–1908), וג'יאנג צ'ינג אשת מאו דזה-דונג (1914–1991).

בתקופתה ביקרו אותה ואת מעשיה, אולם היסטוריונים בני המאה ה-20 שחקרו את ההיסטוריה של סין שינו את הערכתם לגביה.

ביוגרפיה
נערותה
ווּ טְייֵן נולדה בשנת 624 לספירה. בשנת 638, בגיל 13, נבחרה להיות פילגשו של הקיסר טָאידְזונְג משושלת טאנג. כינויה היה מאי (היפה). היא לא הייתה פילגש מועדפת, ועל פי המסורת הייתה אמורה לעבור לחיות כנזירה בודהיסטית (Bhikkhuni) באחד המנזרים לאחר מות הקיסר האהוב (השני) טָאידְזונְג ב-649, כיוון שהייתה חשוכת ילדים.

הקיסרית וואנג, אשתו של גָאודזונג בנו החורג של טָאידְזונְג, חששה מהפילגש הנוכחית שְׂיָאו, שאיתה היו לה מאבקי שליטה וכוח. לכן רצתה הקיסרית פילגש יפה נוספת שתבדר את הקיסר גָאודְזונְג והביאה את וו טיין  כפילגש הקיסר.

וו הפכה לקיסרית לאחר שהקיסרית וואנג והפילגש שְׂיָאו, יריבותיה על חסדי הקיסר גָאודְזונְג, מתו בפתאומיות.

וו כקיסרית (הרעיה)
בשנת 655 הפכה וו לקיסרית (הרעיה). כקיסרית ביססה את מעמדה כמקבלת ההחלטות החשובות בקיסרות, ולקראת סוף תקופת שלטון הקיסר גָאודְזונְג היא הפכה לשליטה בפועל של הקיסרות.

הדחת הקיסר הרביעי של טאנג: עם מות הקיסר גָאודְזונְג בשנת 683, נטל את כתר הקיסרות בנם של וו ושל הקיסר, לי שיין (李显) שנטל לעצמו את השם המלכותי ג'ונְגדְזונְג (中宗). כאשר הוא החל להמרות את פי אמו, ובסיוע החצר והגנרלים, בפברואר 684 וו החליפה את לי שיין בבנה הצעיר, לי דאן (李旦), שהומלך בשם ז'ווידזונג (睿宗) כקיסר החמישי בשושלת. ז'ווידזונג היה תחת בקרת אמו והיה נטול כוחות משלו.

וו כקיסרית סין
באוגוסט 690 היא נטלה את הכתר והכריזה על עצמה כקיסרית הראשונה של שושלת ג'ואו השנייה. שם השושלת, ג'ואו השנייה ניתן כהמשכיות לשושלת ג'ואו הראשונה ששלטה בסין, אחרי שושלת שאנג.

תקופתה אופיינה בשגשוג חסר תקדים. סין התפשטה לכל הכיוונים, והסחר עם הודו, פרס, המזרח התיכון, מרכז אסיה, ואירופה הגיעו לשיאים חדשים. הקיסרית ווּ דזה טיין נטתה לכיוון הבודהיזם. הקיסרית וו החליפה את המינויים הפוליטיים בקיסרות שלה במלומדים ומשכילים שעברו בחינות.

השינויים שהכניסה לקיסרות, הכנסת פקידים מלומדים והפחתת המינויים הפוליטיים, פעלו לבסוף כנגדה. בשנת 705 יועציה אילצו אותה לוותר על כתרה, והחזירו את שושלת טאנג, ואת הקיסר ג'ונְגדְזונְג לשלטון (לכהונה שנייה).

טבלת הקיסרים של סין בשנים 626–712

 שם הקיסר/קיסרית  שנות השלטון  הערות טָאידְזונְג626–649  הקיסר השני של טאנג, ווּ הייתה פילגשו גָאודְזונְג 649–683  הקיסר השלישי של טאנג, ווּ הייתה פילגשו ורעייתו ג'ונְגדְזונְגחודשיים ב-683 הקיסר הרביעי של טאנג, הודח על ידי ווּ זְ'ווֵידְזונְג  683–690 בנו של ג'ונְגדְזונְג, הקיסר החמישי של טאנג, הודח על ידי ווּ ווּ דְזֶה טְייֵן 690–705  ג'ונְגדְזונְג 705–710 תקופת שלטון שנייה שָׁאנְג די  710 שלט זמן קצר בשנת 710, הודח, ונכלא בארמון למניעת מרד זְ'ווֵידְזונְג 710–712 תקופת שלטון שנייה

הספר "הקיסרית"
על בסיס סיפורה של הקיסרית וו, נכתב הרומן "קיסרית" שנכתב על ידי שאן סה ויצא לאור בעברית בהוצאת כנרת זמורה ביתן.

גלריה 

קישורים חיצוניים





קטגוריה:פוליטיקאיות סיניות
קטגוריה:קיסרי סין
קטגוריה:קיסריות
קטגוריה:נשות אצולה במאה ה-8
קטגוריה:נשות אצולה במאה ה-7
קטגוריה:ילידי 624
קטגוריה:נפטרים ב-705