מרבורג

מרבורג (גרמנית: Marburg) היא עיר אוניברסיטאית במדינת הסן בגרמניה, על הנהר לאהן, והעיר הראשית במחוז מרבורג-בידנקופף. אוכלוסייתה מונה 78,701 נפש. בעיר גם אוכלוסיית סטודנטים גדולה (כ-30,000), רבים מהם זרים. למרבורג "זכויות עיר" מאז 1140 והיא משמשת כיום כמרכז אזורי במרכז מדינת הסן, אך בעבר הייתה בירת האזור. מקור שם העיר מן המונח ל"טירת גבול המחוז" - שבין השטחים שתחת נסיכי תורינגיה לאלה שתחת ארכיבישוף מיינץ.

מרבורג ממוקמת בחצי הדרך בין פרנקפורט לקאסל, כ-77 ק"מ מכל אחת מן הערים. העיר האוניברסיטאית גיסן נמצאת כ-27 ק"מ דרומית למרבורג. מרבורג עצמה משתרעת כ-9 ק"מ מצפון לדרום וכ-6 ק"מ ממזרח למערב. ממזרח לה נמצאים הרי הלאהן (Lahnbergen) וממערב לה, "רכס מרבורג" (Marburger Rücken).

מרבורג היא מרכז היסטורי של תעשיית התרופות בגרמניה, ויש בעיירה מפעל (על ידי ביונטק) לייצור חיסונים להתמודדות עם מחלת נגיף קורונה 19.

 היסטוריה 
מרבורג התפתחה בצומת שבין שתי דרכים חשובות בימי הביניים: זאת שבין קלן לפראג (ממערב למזרח) ובין הים הצפוני לאלפים ומשם לאיטליה (מצפון לדרום). במאה ה-9 או ה-10 נבנתה במקום טירה ונגבו מיסים מן העוברים בדרכים אלו. המשפחה השלטת, שושלת גיזו, הוחלפה אחר כך בשליטי תורינגיה, ששלטו על העיר מוורטבורג שליד אייזנך. בימי הביניים התיישבה בעיר אליזבת מתורינגיה, שהייתה אלמנתו הצעירה של שליט תורינגיה ועסקה בצדקה באינטנסיביות - דבר אשר הקנה לה מאוחר יותר מעמד של קדושה בנצרות. לה מוקדשת "כנסיית אליזבת הקדושה", אחד מן האתרים החשובים במרבורג. אתרים נוספים ראויים לציון הם העיר העתיקה ("אוברשטאט", Oberstadt) וטירת מרבורג. אתר נוסף הוא האוניברסיטה.

אוניברסיטת מרבורג היא אחת האוניברסיטאות העתיקות בגרמניה (נוסדה ב-1527) והאוניברסיטה העתיקה ביותר בעולם שהוקמה כאוניברסיטה "פרוטסטנטית". בין היתר למדו בה האחים גרים, ג'ורדנו ברונו, אריך אוארבך, פרנץ מלדה, נחמה ליבוביץ, הנס גאורג גדמר, וילהלם רפקה, יוליוס ולהאוזן, בוריס פסטרנק, חתן פרס נובל אמיל אדולף פון בהרינג, חוסה אורטגה אי גאסט, אוטו האן, אלפרד וגנר, ארנסט קסירר, מרטין היידגר, הרמן כהן, יוסף פרגר, חנה ארנדט ואחרים.

ב-1967 אירעה בעיר התפרצות של מגפה. הנגיף שבודד נקרא "נגיף מרבורג".

 יהודים במרבורג 
קיימות עדויות לנוכחות יהודית בעיר במאה ה-13 ואילך, אך בדרך כלל מנתה רק משפחות ספורות וכמה עשרות בני אדם. במחצית השנייה של המאה ה-19 הייתה מרבורג למושב הרבנות האזורית והקהילה גדלה. ב-1897 נחנך בעיר בית כנסת חדש, ובהמשך גדלה הקהילה אל מעבר ל-500 בני אדם. בליל הבדולח נשרדף בית הכנסת ונחרב כליל, והוצאות פינוי הפסולת הושתו על הקהילה היהודית. מיד לאחר מכן נשלחו גברים רבים לבוכנוואלד, והתושבים הנותרים אולצו לעבור לגטו שהוקם בעיר. פחות מ-200 מבני הקהילה הצליחו לברוח מגרמניה, וכמעט כל השאר הועברו למחנות ריכוז ונספו בהם.

אחרי המלחמה חזרו מספר יהודים לעיר, אך מרביתם המשיכו הלאה ועלו לישראל. משנות ה-80' גדלה הקהילה, בין היתר ביהודים שהיגרו ממדינות חבר העמים, ואף הוקצה לה מרכז קהילתי על-ידי העירייה בו מתקיימים התפילות, החגים והטקסים השונים.

הסופר אשר ברש כתב בשנת 1945 סיפור קצר בשם "במרבורג" המתאר את אימי השואה כפי שהבין אותם ממקום מושבו בארץ ישראל.

 ערים תאומות 







 אתרים חשובים 
 אליזבתקירכה (כנסיית אליזבת הקדושה)

קישורים חיצוניים





 הערות שוליים 

*
קטגוריה:הסן: ערים
קטגוריה:יישובים שהוקמו במאה ה-12