איל גבאי

איל גבאי (נולד ב-1967 בירושלים) הוא מנהל ישראלי בתחומי שוק ההון והבריאות. באמצע העשור השלישי של המאה ה-21, הוא משמש יו"ר קופת חולים מאוחדת ויו"ר קרנות ההשתלמות למורים ולגננות. בעבר היה מנכ"ל משרד ראש הממשלה, מנהל רשות החברות הממשלתיות ומנהל הסניף הישראלי של חברת ההשקעות האוסטרלית "בבקוק אנד בראון".

ביוגרפיה
איל גבאי נולד וגדל בירושלים, אחד מארבעה ילדים להורים מורים ילידי ישראל. סבו וסבתו עלו מפרס. את שנות התיכון עשה בתיכון הימלפרב. שירת כקצין בלון בחיל המודיעין.

הוא בוגר האוניברסיטה העברית בירושלים בכלכלה (בהצטיינות יתרה) ומשפטים (בהצטיינות) ומוסמך אותה אוניברסיטה במנהל עסקים (במסלול מימון, בהצטיינות). בין היתר, עבד כמתרגל בשיעוריה של פרופ' רות גביזון.

בסיום לימודי התואר הראשון הצטרף למכון הישראלי לדמוקרטיה ושימש מטעמו עוזר בוועדת הכלכלה של הכנסת. את התמחותו בעריכת דין עשה בבית המשפט העליון אצל השופטת דליה דורנר ובמשרד עורכי דין ש. הורביץ.

את הקריירה בשירות הציבורי החל לאחר סיום לימודי מנהל עסקים, כשמונה ב-1996 ליועצו של שר המשפטים צחי הנגבי. גבאי כיהן בתפקיד עד 1998 אז מונה על ידי ראש הממשלה בנימין נתניהו לנהל את התחום הכלכלי במשרד ראש הממשלה.

בשנים 1999–2000 כיהן כסמנכ"ל פיתוח עסקי וקשרים בינלאומיים בחברת בזק בינלאומי תחת המנכ"ל אורי יוגב.

מנהל רשות החברות הממשלתיות
בשנת 2002 חזר לשירות הציבורי ומונה על ידי הממשלה בראשות אריאל שרון, למנהל רשות החברות הממשלתיות, תפקיד בו כיהן עד 2007 תחת השרים אריאל שרון, אהוד אולמרט ובנימין נתניהו. תקופתו ברשות התאפיינה בהפרטה של חברות ממשלתיות, בהן אל על, בזק, בתי הזיקוק וצים, שינויים נוספים שהתבצעו היו פיצול רכבת ישראל מרשות הנמלים והרכבות והפיכתה לחברה ממשלתית, כמו גם הפיכת רשות הדואר ויחידת הסמך הממשלתית מע"צ לחברות ממשלתיות.

את ההפרטות ביצע גבאי באמצעים לא מקובלים עד אז: הפרטת אל על בוצעה באמצעות הנפקת מלוא מניות החברה בבורסה, בשילוב של הנפקת מניות ואופציות. בהפרטת בזק השתמש גבאי, לראשונה במכרזי המדינה, בהליך שנבנה ע"פ תורת המשחקים ונעזר ביועץ בתחום, מה שהביא להצלחה במכירת גרעין השליטה. הצלחה זו ייושמה גם בהפרטת בית הזיקוק באשדוד. גבאי פעל להפרדתו מבית הזיקוק בחיפה, ולאחר אישור הממשלה לכך, הפריט אותו ראשון, בתהליך שכונה מלכודת דבש. לאחר מכן, הונפק בית הזיקוק חיפה, שוב בשיטה של 100% מהמניות בבורסה, בהנפקה שהייתה הגדולה ביותר בישראל עד אז. לאור תנופת הפרטות זו בתקופה של ארבע שנים, כונה גבאי המפריט הלאומי. היקף ההפרטות בתקופתו הגיע לכ-16.5 מיליארד ₪. לצד ההפרטות, פעל גבאי להגברת השקיפות בהתנהלות החברות הממשלתיות ובהעלאת איכות ניהולן. הוא פעל להדחת יושבי ראש חברות שסבר שאינם ממלאים את תפקידם כראוי, כגון יו"ר חברת חשמל, או מי שסבר שאינם מסייעים לקידום פעולות ההפרטה.

בשנת 2003, היה במקום ה-57 ברשימת המשפיעים של מגזין דה מרקר; בשנת 2006, הוגדר על ידי מגזין דה מרקר כ: "חרוץ, ישר ואינו מתלהם". המגזין דירג את גבאי במקום ה-71 ברשימת המשפיעים.

מנכ"ל משרד ראש הממשלה
במאי 2009 מונה גבאי על ידי ממשלת ישראל בראשות בנימין נתניהו למנכ"ל משרד ראש הממשלה.

דפוסי הפעולה של גבאי בשליחות נתניהו התקבעו כבר בתחילת הקדנציה: על גבאי הוטל להכריע מטעמו של נתניהו בשורה של נושאים כלכליים-חברתיים. הנושא הראשון היה חוק בנק ישראל, שבו מחלוקת בין משרד האוצר לבין נגיד בנק ישראל פרופ' סטנלי פישר, מנעה את הגשתו לכנסת. בהתערבותו של גבאי, גובש נוסח שהוגש על ידי הממשלה לכנסת שנה וחצי מאוחר יותר שוב היה מעורב גבאי בעימות עם הממונה על השכר באוצר, אילן לוין, בנוגע לשביתת הפרקליטים. לאחר ארבעים יום של שביתה, הוטל על גבאי להביא לסיומה. לוין לא הסכים למתווה שהציג גבאי בשם הממשלה בפני נשיאת בית המשפט העליון דורית ביניש לפיו הסכסוך עם הפרקליטים יעבור לבוררות. בסופו של דבר קיבלה ביניש את עמדת גבאי. החלטה זו של גבאי בגיבוי נתניהו ספגה ביקורת בשל פגיעה במעמד הממונה על השכר והמשמעות הכלכלית.

נושא נוסף בו טיפל היה הנחת צינור הגז הטבעי לחיפה. בשל ריכוז המפעלים באזור חיפה, נודעה חשיבות רבה להעברתם לפעולה על ידי גז טבעי ובכך להביא להפחתת זיהום האוויר, התחלואה והתמותה באזור. צינור הגז, ביחד עם תשתיות רכבת העמק וכביש 6, נועדו לעבור באדמות הדרוזים באזור מפער נחל קישון. בשל חילוקי דעות בינמשרדיים והבטחות סותרות שניתנו לבעלי הקרקע על ידי השרים, התעכבה הנחת צינור הגז משנת 2006. במהלך עיסוקו בעניין עורר גבאי סערה ציבורית כאשר בנאום פומבי שנשא אמר כי: "הדרוזים הפכו למילה שמהלכת אימים על משרדי הממשלה". גבאי מיהר להתנצל, אולם הדרוזים תבעו את השעייתו. למרות זאת גבאי המשיך לטפל בעניין וגיבש פתרון של החלפת קרקעות. אולם הדרוזים נסוגו בהם מהסכמה זו. על-אף התנגדותם החלו העבודות, שנתקלו בראשיתם בהפגנות. הדרוזים בחרו לעבור לאפיק משפטי ועתרו לבית המשפט העליון כנגד העבודות, אולם זה לא עצר את העבודות והמליץ לדרוזים לאמץ את מתווה הפתרון שהוצע על ידי גבאי. העבודות הסתיימו בפברואר 2011.

גבאי גם עסק בנושאים הקשורים לציבור החרדי: למשל, בנושא בנית חדר המיון הממוגן במרכז רפואי ברזילי באשקלון. גבאי הקים צוות מקצועי בראשותו שתיבחן את העניין. גבאי קיים סיור בשטח, למד את העניין והגיע למסקנה כי אין היגיון בהעתקת חדר המיון, מה שהיה מביא להרחקת חדר המיון מבית החולים, ייקור עלות בנייתו ופגיעה בזרימת העבודה בבית החולים. נתניהו אימץ את המלצת גבאי. לבסוף, החלו העבודות עם הפרעה מיזערית.

ביוני 2010 פסל בג"ץ את ההסדר שהיה נהוג מכוח חוק התקציב לפיו שולמו קצבאות הבטחת הכנסה לאברכים הלומדים בישיבות להם לפחות שלושה ילדים ורמת השתכרות מינימלית. הממשלה עמדה לפני אישור תקציב דו-שנתי לשנים 2011–2012 וכיו"ר ועדת הכספים של הכנסת כיהן ח"כ משה גפני מסיעת יהדות התורה. שר האוצר, יובל שטייניץ, שהיה זקוק לתמיכתו של ח"כ גפני באישור התקציב, מיהר להבטיח לו כי הסדר התשלום יימשך ויעוגן בחקיקה. גבאי גיבש המלצות שנועדו לתמרץ את האברכים ליציאה לעבודה. ההמלצות כללו הגבלת התקופה בה יקבלו האברכים את הקיצבה והגבלת הסכום המרבי שיוקצה לקצבאות, כך שאם יגדל מספר האברכים, תיקטן הקצבה אותה יקבל כל אחד מהאברכים. לבסוף אישרה הממשלה את המלצות ועדת גבאי. בג"ץ, שנידרש לעניין במסגרת עתירה שהוגשה כנגד החלטת הממשלה, החליט שלא להוציא צו ביניים כנגד ההחלטה.

גבאי נדרש לא מעט לנושאים הקשורים למערכת הביטחון. במסגרת זו, גיבש את התקציב של הקמת הגדר בגבול ועמד בראש ועדת המעקב אחר ביצוע העבודות.

במהלך ליל הדיונים על תקציב המדינה ולאור העימות בין משרד הביטחון למשרד האוצר, הוביל גבאי לפשרה בין הצדדים, שאיפשרה את אישור התקציב לשנים 2011–2012 על ידי הממשלה. באופן דומה כאשר הדיונים בין צה"ל לבין משרד האוצר בעניין העלאת גיל הפרישה מצה"ל נקלעו למבוי סתום, גבאי נקרא לתווך בין הצדדים.
לאחר שבמשך 6 שנים נגררה ההחלטה בדבר המשאבים לשם מעבר צה"ל לנגב, ולאחר שאף מבקר המדינה נדרש לעניין וקרא לראש הממשלה להתערב, נקרא גבאי להכריע גם בעניין זה. המלצתו בדבר הקצאת 19 מיליארד ש"ח (9 מיליארד מתקציב המדינה, 6 מיליארד ממינהל מקרקעי ישראל בגין הקרקע המתפנה ו-4 מיליארד מתקציב משרד הביטחון) לשם השלמת המעבר עד לשנת 2017 הובאה לדיון בממשלה ואושרה על-ידה.

בעניין גיוס בני ישיבות גבאי גיבש החלטה שמטרתה הייתה להכפיל בתוך חמש שנים את מספר המשרתים ולהביא לכך ששני שלישים מכל מחזור גיוס חרדי ישרת בצבא או בשירות אזרחי. הצבא, הסכים להחלטה שגובשה על ידי "ועדת גבאי" וזו אושרה על ידי הממשלה כמעט ללא התנגדות. עם זאת ההחלטה לא הייתה נקייה מביקורת: עמותת חדו"ש הגישה עתירה כנגד ההחלטה וטענה כי היא מביאה לפטור סיטונאי של חרדים משירות צבאי. עם זאת בג"ץ לא מצא לנכון לעצור את ביצוע ההחלטה ולא הוציא צו ביניים כנגדה.

גבאי עמד בראש שורה של ועדות ובניהן ועדת האיתור של יו"ר מפעל הפיס, ועדות ליישום מסקנות ועדות חקירה בתחום המים ובתחום הטיפול במפוני גוש קטיף, ועדה להסרת חסמים לבניה למגורים וועדת התחרותיות ביחד עם חיים שני.
באוגוסט 2011 מונה כחבר בוועדת טרכטנברג לבחינת פתרונות למצוקת יוקר המחיה במדינת ישראל בעקבות מחאת האוהלים ועמד בראש הצוות שעסק בנושאי הדיור, נושא אשר הצית את המחאה בראשיתה.
ריבוי הוועדות בראשן עומד גבאי גרר ביקורת רבה, שהתמקדה בשאלה האם הממשלה משליכה לפיתחן של ועדות כל בעיה קשה והאם בידי גבאי הזמן לנהל את כל הוועדות הללו.
היה מרכז ועדת שמגר (דרכי המינוי של היועץ המשפטי לממשלה).

לאחר כשנתיים וחצי בתפקידו, החליט גבאי לסיים את תפקידו והוא פרש ב-4 בספטמבר 2011.

ריבוי הנושאים, שהופקדו בידיו של גבאי על ידי ראש הממשלה והממשלה וריכוז הכוח העניקו לגבאי את התואר "הבורר". הוא דורג בשנת 2010 במקום השישי בדירוג מאה המשפיעים על הכלכלה הישראלית של מגזין TheMarker, תוך שהעיתונות טוענת כי הוא "האיש החזק ביותר בשירות הציבורי והשפעתו בתחומי המשק והחברה גדולה מזו של מרבית השרים".

פעילותו העסקית
לאחר שעזב את רשות החברות, מונה למנהל הסניף הישראלי של קרן ההשקעות בבקוק אנד בראון. הסניף ניהל משא ומתן מתקדם לרכישת החזקות חברת CHIC הקנדית בזכיין כביש 6 – דרך ארץ. בתקופה בה כיהן בתפקיד, פרץ המשבר הכלכלי העולמי ושווי החברה האוסטרלית התדרדר כמו גם ערך החזקותיה בישראל. נוכח מצבה הפיננסי הקשה של החברה האם, המליץ גבאי על סגירת הסניף הישראלי, וזה נסגר בסוף שנת 2008.

לאחר הבחירות לכנסת התשע עשרה שימש חבר בצוות המשא ומתן של מפלגת הבית היהודי, בנושאי כלכלה, לשיחות עם נציגי מפלגת הליכוד.

משמש כיו"ר קרנות השתלמות למורים ולגננות, מאז 2012. בתקופת כהונתו, הוכפל הסכום המנוהל על ידי קרנות ההשתלמות לכ-30 מיליארד ש"ח. בתקופת כהונתו ביצעו הקרנות שורה של השקעות ריאליות מחוץ לבורסה, וביניהן: כניסה עם קיסטון לשליטה באגד, השקעה בחברת ההתפלה IDE עם כלל ביטוח, רכישת הזכויות לתמלוגים במאגר הגז תמר, השקעה בתחנת הכוח דליה אנרגיה ודרכה גם רכישת תחנת הכוח אשכול מידי חברת החשמל, בחברת התשתיות מנרב ובחברת גו גלובל לצידה של אייפקס. בין המשקיעים המוסדיים הישראלים היחידים, שנהנו מעסקת מכירת סייברארק, תוך השגת תשואה של 250% על ההשקעה.

בתחילת שנת 2013, מונה למומחה כלכלי מטעם בית המשפט בתיק אי.די.בי.. גבאי התגלה כמומחה אקטיבי ביותר, שלא המתין לסופו של תהליך כדי לחוות עליו את דעתו, אלא התערב במשא ומתן של בעלי איגרות החוב מול איי די בי חברה לאחזקות ובעל השליטה, נוחי דנקנר מתוך מטרה להביא למקסימום החזר לבעלי החוב. יחד עם שותפיו להסדר החוב, נכלל במקום הרביעי ברשימת המשפיעים של מגזין דה-מרקר בשוק ההון לשנת 2013.

בספטמבר 2016 מונה ליושב ראש קרן הנדל"ן מגוריט. תפקיד בו שימש עד נובמבר 2017.

גבאי מונה גם כמשקיף מטעם בית המשפט המחוזי לחברת דואר ישראל, בשל החשש שלא תעמוד בתשלום חובותיה ולצורך ביצוע תוכנית הבראה בחברה. הוא לא היסס לתקוף את המדינה על התנהלותה, ואף הישווה התנהלות זו להתנהלות הטייקונים, שהתנערו מחברות בבעלותם.

בקופת חולים מאוחדת
ב-2016 מונה לכהן כיושב ראש מועצת המנהלים של קופת חולים מאוחדת.

במהלך תפקידו, בשנת 2018, הוביל את רכישת רשת בתי החולים (חדרי הניתוח הפרטיים) מדיקה, בעלת סניפים בחיפה, עפולה ותל אביב. מאז, בנוסף לתפקידו כיו"ר מאוחדת, מכהן גבאי גם כיו"ר מדיקה. בשנת 2024 הוביל את עסקת הרכישה של בית החולים הפרטי הגדול בישראל, בית החולים רפאל, על ידי מדיקה. שווי העסקה הוערך בכ-550 מיליון ש"ח, והביא את מדיקה כולה לשווי של כמיליארד ש"ח, פי שלושה משווייה בעת שנרכשה על ידי מאוחדת בשנת 2018.

קידם הכנסת טכנולוגיה של טיפול מרחוק באמצעות חברת הטכנולוגיה האמריקאית הנסחרת בארצות הברית: American Well, ובעקבות כך הייתה מאוחדת ערוכה לספק שירותים מרחוק בתקופת מגפת הקורונה.

יזם רכישת בניין משרדים להנהלת הקופה, ואת העתקת מטה הקופה מתל אביב לראשון לציון מתוך רצון לייעל את עבודת הקופה. בכך מאוחדת היא הקופה הראשונה שמשרדיה יוצאים מהעיר.

פעל מול הממשלה להקמת בית חולים נוסף בנגב. לבסוף הממשלה החליטה על הקמת בית החולים פרס בבאר שבע שיהיה בבעלות קופות החולים מאוחדת ולאומית ויופעל על ידי ביה"ח שיבא. עלותו המשוערת של בית החולים היא כשלושה מיליארד ש"ח. לטענת גבאי, בית החולים יביא לעליית איכות וזמינות שירותי הבריאות בנגב ולצימצום פערים בין הפריפריה למרכז.

פעילות ציבורית
מונה על ידי חילי טרופר ליו"ר יד בן-צבי.

קיבל הצעה מנפתלי בנט לכהן כמנכ"ל משרד ראש הממשלה עם כינון ממשלת ישראל השלושים ושש, אך העדיף להמשיך בתפקידו בקופ"ח מאוחדת.

גבאי תומך ומקדם מעבר של המשק הישראלי לסוף שבוע ארוך של שבת וראשון.

מונה על-ידי נשיא המדינה כחבר בוועדה המייעצת להענקת פרס הגבורה האזרחי בטבח שבעה באוקטובר.

 חיים אישיים 
גבאי נשוי בשנית לעינת, פסיכולוגית קלינית. אשתו הראשונה נפטרה כשבתם הייתה בת שלוש. הוא אב לחמישה, מתגורר במודיעין-מכבים-רעות ומנהל אורח חיים דתי.

קישורים חיצוניים














 הערות שוליים 

קטגוריה:סגל קופת חולים מאוחדת
קטגוריה:עובדי משרד המשפטים
קטגוריה:מנכ"לי משרד ראש הממשלה
קטגוריה:מנהלי רשות החברות הממשלתיות
קטגוריה:בוגרי תיכון הימלפרב
קטגוריה:בוגרי האוניברסיטה העברית בירושלים: משפטים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1967