הלגיון הלבן

הלגיון הלבן (בגאורגית: თეთრი ლეგიონი, תֶתרי ליגיוֹני) היה אחד מארגוני הגרילה הגאורגיים שניהלו, בשנות התשעים המאוחרות, בתום מלחמת אבחזיה (1992-1993), מלחמת גרילה בעצימות נמוכה, כנגד כוחות אבחזיים, באזור קו הפסקת האש, במחוז גאלי שבאבחזיה, לערעור השלטון הבדלני של אבחזיה. פעולות הגרילה הובילו בסופו של דבר למלחמת אבחזיה השנייה.

בשיא מלחמת אבחזיה (1992-1993) הייתה האוכלוסייה הגאורגית באבחזיה נתונה לתהליך של טיהור אתני, שאותו ביצעו מיליציות אבחזיות ובעלות בריתן מהרפובליקות של צפון הקווקז. עד לנובמבר 1993, נשלט רוב מחוז גאלי, מחוז אבחזי הגובל בגאורגיה גופא, על ידי הבדלנים האבחזים, להוציא מספר מובלעות מנותקות, שפונו על ידי הכוחות הגאורגים.

בהתאם להסכם הפסקת האש משנת 1994, שנעשה בתיווך הרוסים, חזרו כ- 40,000-60,000 גאורגים לביתם במחוז גאלי. הפליטים חזרו לביתם ללא ערובות כלשהם לביטחונם. אולם 12 הקילומטרים, המפורזים על פי ההסכם, בתוך שטח המחוז היוו ערובה מסוימת לביטחונם, שהרי צבא אבחזיה לא יכל להתקרב למקום. מצד שני פעלה במקום משטרת אבחזיה. עם חתימת ההסכם החלו שיחות שלום בין אבחזיה לגאורגיה שהתנהלו בתיווך הרוסים. במשך חמש השנים שבהן התנהלו השיחות הן לא הניבו תוצאות כלשהן ועוררו תסיסה בקרב הפליטים שטרם חזרו לביתם. התארגנויות מקומיות של גאורגים, שדאגו לביטחונם של הגאורגים השבים לביתם והאוכלוסייה המקומית יצרה את הבסיס להיווצרות מיליציות גאורגיות מקומיות.

בשנת 1996 או 1997 (על פי טענת מנהיג הארגון, זוראב סאמושיה) נוסדה קבוצת הגרילה הלגיון הלבן, שמיום היווסדו החלה בפעולות לערעור השלטון הבדלני של אבחזיה. זמן קצר לאחר מכן נוסדה קבוצת גרילה נוספת בשם אחי היער.
כוחות הגרילה, שזכו לאהדה והבנה בצד הגאורגי, ביצעו פעולות שוד וביזה לצד פעולות גרילה כנגד האבחזים. הממשלה האבחזית הגולה שישבה בטביליסי, ונקראה באותם ימים מועצת השרים של אבחזיה, תמכה בגלוי בכוחות הגרילה הגאורגיים והאיצה בממשלה הגאורגית לעשות כמוה. בין יתר היעדים שבהם פגעו היה חיילי כוח שמירת השלום הרוסי באבחזיה.

פעילותם של הלגיון הלבן, יחד עם אחי הדוב, למתיחות במחוז גאלי, הגבירה את המתיחות במחוז גאלי. פעילותם של אנשי הלגיון הלבן כללה התקפות על המשטרה האבחזית, חבלה במטרות כלכליות באבחזיה וגם פגיעה בחיילי כוח שמירת השלום הרוסי באבחזיה. אנשי הגרילה האשימו את חיילי שמירת השלום בטענה כי הם מנעו מגאורגיה מלהפעיל את זכותה להשתמש בכוח לשימור השלמות הטריטוריאלית שלה. הלגיון הלבן התנגד גם לעובדה שחיילי כוח שמירת השלום נילוו לפטרולים של המשטרה האבחזית ל"כאורה" במטרה לפקח על אופן פעולתם ולמניעת אלימות. אף על פי שכוח המשקיפים של האו"ם בגאורגיה דיווח כי התנהגותם של השוטרים האבחזים הייתה טובה יותר כאשר קיבלו ליווי של כוח שמירת השלום הרוסי, חלקו אנשי הלגיון הלבן על כך וטענו כי החיילים הרוסים צידדו באבחזים, כפי שצידדו בהם במהלך מלחמת אבחזיה, ולפיכך הם מטרה צבאית לגיטימית. לוחמי הגרילה המאומנים היטב של הלגיון הלבן, שהיו מצוידים בנשק מתוחכם הכולל נשק אנטי-טנקי המופעל בשלט רחוק ומוקשים נגד אדם, פשטו על מחוז גאלי והביאו, עד לקיץ 1997, למותם של מעל ל-40 חיילים רוסים מכוח שמירת השלום. המקצוענות והציוד המקצועי יחסית שבו היו מצוידים הביאו רבים למסקנה כי אומנו ונתמכו על ידי הממשלה הגאורגית. הממשלה הגאורגית דחתה את הטענה לחלוטין.

בתום מלחמת אבחזיה (1998), נדרשה גאורגיה למנוע מהלגיון הלבן ויתר קבוצות הגרילה הגאורגיות מלפלוש לשטח אבחזיה.

 מקורות 

 גארי ברצץ', קאסאדי קראפט סקוט ג'ונס, (2000), צמתים וקונפליקט: ביטחון ומדיניות חוץ בקווקז ומרכז אסיה, עמ' 160-161, 164, , 

 קישורים חיצוניים 

 גאורגיה: איום ההתקפה ככלי דיפלומטי, "Stratfor", 12.11.2005, 
 דודג' בילינגסלי, התערערות הביטחון לאורך קו הפסקת האש האבחזית-גאורגית, אתר "www.janes.com"

קטגוריה:הסכסוך האבחזי-גאורגי