דפוס אחדות

דפוס אחדות (כיום, רשמית, "אחדות (1977) דפוס אופסט ובלט אגודה קואופרטיבית בתל אביב בע"מ") הוא בית דפוס קואופרטיבי שהוקם על ידי חברי תא פועלי ציון בירושלים ב-1910 והיה לבית הדפוס העיקרי של תנועת העבודה.

ירושלים
בית הדפוס הוקם מיד לאחר חג הפסח תר"ע (מאי 1910) בשכונת עזרת ישראל בירושלים לשם הוצאתו לאור של ביטאון פועלי ציון בארץ ישראל, "האחדות". הדפוס הוקם ביזמת חברי מערכת העיתון, יצחק בן-צבי, רחל ינאית בן-צבי, דוד בן-גוריון ויעקב זרובבל יחד עם בוריס שץ, מייסד בצלאל, ראש קבוצת אומנים, בהם גם פועלי דפוס ומנהיג "פועלי ציון" בירושלים וזאב אשור שהיה פועל דפוס, ממציא, מזכיר סניף "פועלי ציון" בירושלים ומראשי פעילי התאגדות פועלי הדפוס. דפוס אחדות קם על רקע התארגנותם של פועלי הדפוס בירושלים באיגוד מקצועי בעל תודעה מעמדית עוד ב-1908, בשם "אגודת פועלי הדפוס בירושלים", בהשראת סניף "פועלי ציון" בעיר. ארגון פועלי הדפוס בירושלים, בהנהגת הזוג בן-צבי, הוביל שביתה שלוותה בהפגנות כנגד ניצול עובדי דפוס והשפלתם ב-1909. הייתה זו השביתה הראשונה של פועלים יהודים בארץ ישראל. כישלונה של השביתה, שהגיעה לקצה בתיווכם של מרדכי בן הלל הכהן וזלמן דוד ליבונטין, ללא הישגים של ממש לפועלים, הביאה לרעיון בית הדפוס הקואופרטיבי, שבו אין "בעל בית" נצלן ופועל קשה-יום אלא קיים שוויון בין כל העוסקים במלאכה. רעיון הקמת העיתון "אחדות" ובית הדפוס "אחדות" היה לאחד את מלאכת העשייה הרעיונית וההפקה הפיזית של העיתון. חבורת בית הדפוס הייתה חבורה של אידיאליסטים שחיו בקומונה בשם ירושלים החדשה ליד בית הספר לאמנות "בצלאל".

נחמן סירקין, האידאולוג של תנועת הפועלים, הרחיב את הרקע האידאולוגי להקמת בית דפוס קואופרטיבי מפלגתי:

הדפוס קיבל להוצאה לאור כתבים שונים, רובם ככולם מאת מקורבים לחבורה, אנשי "בצלאל" וסופרים, משוררים וחוקרים שהיו חברים אישיים של העורכים. עיתון "האחדות" עצמו יצא במשך יותר מארבע שנים כשבועון, ונסגר בפקודת השלטונות, בדצמבר 1914 מיד לאחד שפרסם מאמר בגנות פקודת גירוש כל היהודים שאינם אזרחים עות'מאניים מן הארץ, לאחר שטורקיה נכנסה למלחמת העולם הראשונה. לרבים, בהם דוד בן-גוריון, הייתה ההתנסות בירושלים והעיתון עצמו, תחילתה ("ילדותה") של תנועת העבודה כתנועה יוצרת ספרות ותרבות.

במהלך מלחמת העולם הראשונה לא תפקד בית הדפוס וב-דצמבר 1918 עבר ליפו.

תל אביב יפו
ממוזער|טקסט=פועלים בבית הדפוס, 1959, בנו רותנברג, אוסף מיתר, הספרייה הלאומית|פועלים בבית הדפוס, 1959, בנו רותנברג, אוסף מיתר, הספרייה הלאומית
הדפוס עבר בכסלו תרע"ט לרחוב בוסטרוס ביפו ולאחר כשנה לרחוב ליליינבלום בתל אביב, לדירה שחלקה נשכר עבור יוסף חיים ברנר ומערכת הירחון הספרותי "האדמה" (שצורף לקונטרס, כתב העת של אחדות העבודה, שהודפס אף הוא בדפוס אחדות). 

רק עם המעבר ליפו הפך בית הדפוס לקואופרציה כאשר הפך מעיסוק של בני קומונה להוטים אך חובבניים למוסד בבעלות הסוכנות היהודית וקפא"י, קופת פועלי ארץ ישראל והזרוע הכלכלית של אחדות העבודה. בגיליון הייסוד של הדפוס נכתב:

לעיתים היו אנשי הדפוס מחוסרי עבודה, אך גם אז היו בעלי תודעה מפלגתית וסירבו לקבל עבודות שלא עלו בקנה אחד עם עמדותיה של אחדות העבודה וההסתדרות הכללית.

לקריאה נוספת
 יוסף אוליצקי, אמנות הדפוס: 400 שנים לאומנות הדפוס בארץ-ישראל, רמת גן: מסדה, 1973.

קישורים חיצוניים


  (לרגל מלאת חמישים שנה לדפוס אחדות)




 הערות שוליים 

אחדות
קטגוריה:ציונות סוציאליסטית
קטגוריה:הוצאות ספרים בישראל
קטגוריה:חברות ביישוב
קטגוריה:קואופרטיבים
קטגוריה:ירושלים: דפוס
קטגוריה:ישראל: חברות שהוקמו ב-1910