זאווייה

זַאוִיַה (מערבית: زاوية, מילולית: פינה, זווית) היא תא תפילה והתבודדות לדרווישים צופים. במובן רחב יותר, הנפוץ בארצות צפון אפריקה (מגרב), משמש המושג לתיאור מדרסה - בית מדרש ללימודי דת האסלאם, המשולב לרוב במבנה תפילה. 

בארצות המגרב בארצות המגרב הזאווייה מפוארת, בנויה סביב בריכת-נוי ובה לרוב מזרקה, והשם הוא שם נרדף, למעשה, ל"מדרסה".

במזרח התיכון במזרח המזרח התיכון מדובר במבנה צנוע, כראוי למתבודדים צופים. בתקופה הממלוכית בארץ ישראל נבנו בארץ ישראל זאוויות רבות במיוחד בירושלים ורבות מהן על הר הבית, רובן ככולן פשוטות ביותר.

במדינות הסהרה במדינות הסהרה המערבית, מאלי, מאוריטניה ודרום אלג'יריה חיים שבטים ערביים הנקראים "בני חסן" (חסנים). השבטים מחולקים ללוחמים ("חסנים"), מלומדים (להם מיוחס המונח "זאווייה") וקבוצות נוספות. המונח זאווייה מיועד גם על מנת להבדיל את השבטים החסנים מהשבטים ה"בֶרבֶרים". השייח'ים של שבטי הזאווייה יכולים להקים בתי ספר ובמותם נהפכים קבריהם לקברי קדושים.

בלוב קיימים מחוז ועיר בשם א-זאווייה.

לקריאה נוספת
 יוסף דרורי, ירושלים בתקופה הממלוכית ו-אדריכלות ממלוכית בירושלים, בתוך: אלי שילר (עורך), תולדות ירושלים מחורבן בית שני ועד לתקופה העות'מאנית, אריאל 83-84, 1992. עמ' 169–206

קישורים חיצוניים

 זאוויות במרוקו 
 ארכיטקטורה של זאוויות בתוניס 


קטגוריה:אדריכלות אסלאמית
קטגוריה:אסלאם
קטגוריה:סופיות
קטגוריה:צפון אפריקה
קטגוריה:מילים וביטויים בערבית
קטגוריה:סוציולוגיה של הדת
קטגוריה:מושגים באסלאם
קטגוריה:מגרב