יום ניקנור

יום ניקנור הוא יום טוב קדום בי"ג באדר, שנקבע לרגל ניצחונו של צבא יהודה המכבי על ניקנור, מצביא סלאוקי בתקופת מרד החשמונאים, וצבאו בקרב חדשה בשנת 161 לפנה"ס.

על פי מקבים א'
ספר מקבים א' מספר על הניצחון ועל קביעת החג:
.
גם יוסף בן מתתיהו מציין את האירוע ואת קיומו של החג מדי שנה.

על פי מגילת תענית
נוסח הסיפור בסכוליון למגילת תענית:

בימי בית שני הוסיפו חז"ל למועדים מדאורייתא ימי שמחה מדרבנן בימים בהם נעשו ניסים. העיקריים בהם אלו "ימי הפורים", שנקבע בתקופה הפרסית, וחנוכה שנקבע בימי מרד החשמונאים. בעבר צוינו ימים רבים נוספים המפורטים במגילת תענית, כדוגמת "יום ניקנור", ויום כ"ג באייר לציון הרס מצודת החקרא על ידי החשמונאים בשנת 141 לפני הספירה. אולם בעקבות חורבן בית המקדש השני בטלה מגילת תענית ובטלו מועדים אלה שמלכתחילה נקבעו בעקבות אירועים מקומיים ובעלי חשיבות פחותה ובאותו תאריך נקבעה תענית אסתר. למעשה מלבד פורים וחנוכה לא נותרו ימים אחרים בעלי מחויבות דתית מדרבנן.

נראה כי בארץ ישראל ציון יום ניקנור כיום שמחה המשיך גם לאחר החורבן, ועל כן תענית אסתר נדחתה אצלם לאחר פורים.

קישורים חיצוניים

 ביאורים 

הערות שוליים

קטגוריה:חגי ישראל ומועדיו
*
קטגוריה:ארץ ישראל: התקופה ההלניסטית
קטגוריה:אירועים בחודש אדר