שואה (מונח)

שׁוֹאָה היא מילה שמקורהּ בעברית המקראית, ובה משמעותה חורבן, כיליון. במחצית השנייה של המאה העשרים נוצקה משמעות מיוחדת למילה המיודעת "השואה" – השמדתם השיטתית של כשישה מיליון יהודים במהלך מלחמת העולם השנייה, הגם שהמילה ממשיכה לשמש במובנה המקורי.

במקורות קדומים

בתנ"ך מופיעה המילה "שואה", בהטיות שונות, 13 פעמים. ב, למשל, נאמר: . בספר צפניה ובספר איוב מופיע הצירוף "שואה ומשואה", לתיאור כיליון מוחלט.

במקרא מופיעה המילה כמה פעמים, ולפי פרשנותו של עמוס חכם בדעת מקרא, למילה שלושה מובנים:
 סופה וענן, כמו בפסוק: 
 צרה וחורבן, כמו בפסוק: 
 מדבר, כמו בפסוק: 
ובדעת מקרא ל כתב יהודה קיל: "נראה שהוראתה הראשונית של שואה היא ענן כבד, העולה בסערה ומקדיר את אור היום, והושאל לצרה ורעה הבאה פתאום" (שם הערה 40).

כן מציינת המילה משמעות של חושך, כמו בפסוק: "תְּבוֹאֵהוּ שׁוֹאָה לֹא יֵדָע וְרִשְׁתּוֹ אֲשֶׁר טָמַן תִּלְכְּדוֹ בְּשׁוֹאָה יִפָּל בָּהּ:" (ספר תהלים, פרק ל"ה, פסוק ח')

בשירת ימי הביניים כתב משה אבן עזרא: "כי תבל שואות וגיליה תלאות".

השואה
שנים לפני מלחמת העולם השנייה כבר הייתה המילה "שואה" בשימוש בהתייחס לאסון כבד, בין היתר בהקשר לפגיעות קשות ביהודים. כך למשל השתמשו משה שרת ואחרים במילה זו לגבי פרעות תרפ"א (1921) ביפו, דוד בן-גוריון לגבי סגירת שערי הכניסה לארצות הברית בשנת 1924, ואף בהקשרים פחות חמורים.

התייחסות לגורל יהודי אירופה תחת שלטון הנאצים כאל שואה הופיעה בשלב מוקדם מאוד. עוד בטרם עלה היטלר לשלטון, בדצמבר 1931, כתב הסופר והעיתונאי רבי בנימין מאמר בעיתון "ההד" שבו קרא ל"אחים יקרים במדינת היטלריא" לעלות לישראל: "אפשר שהשואה המתאספת עתה ממעל לראשיכם לא תתחולל... אולם ואעפ"כ זאת העצה... אל תאחרו את המועד".. המאמר מופיע תחת שם העט "י' איש שדה" אולם ככל הנראה מדובר ברבי בנימין או ברב ישעיהו שפירא, עמיתו של בנימין להוצאת כתב העת (שם, עמ' 69).  ב-17 במרץ 1933, כחודש וחצי לאחר מינויו של היטלר לקנצלר גרמניה, התפרסם בעיתון "דבר" מאמר שכותרתו "בשעת השואה ליהדות הגרמנית". כשנה לאחר עליית היטלר לשלטון אמר בן-גוריון בנאום שנשא, כי להערכתו תפרוץ מלחמה בתוך חמש שנים, וכדי שהיישוב העברי יעמוד "בבוא השואה" לארץ ישראל, עליו להכפיל את מספרו ולבצר את מעמדו. ב-17 בספטמבר 1939, שבועיים וחצי לאחר פרוץ המלחמה, נכתב במאמר המערכת של "דבר": "שואת פולין עוד לא נתגלתה לעינינו בכל מוראותיה", ובהמשך: "שואה מחרידה ירדה על מיליונים של יהודי פולין, שואה העולה בהיקפה ובמוראותיה על כל הניסיונות אשר נתנסינו בהם בשנים האחרונות".

במהדורה הראשונה של "המילון החדש", משנת ה'תש"ל, אין אזכור לצורה המיודעת, "השואה", והאזכור של השואה מופיע רק בדוגמה "שואת יהדות הגולה", במסגרת המשמעות "קטסטרופה, אסון קשה". במהדורות מאוחרות יותר נוספה המשמעות "השואה".

נראה כי הרצון לבטא את עוצמתה והיקפה החריג של תוכנית הגרמנים לחיסול העם היהודי היא הסיבה לטביעת המונח המיוחד.
באתר יד ושם נאמר כך:

מאז נטבע הפך המונח לכינוי הבלעדי לחורבן יהדות אירופה, אולם היו שראו בכך טעות, כמו המשורר אורי צבי גרינברג, שלחם כנגד השימוש במילה. בנאום שנשא גרינברג לרגל קבלת פרס ביאליק בשנת 1955 אמר:

לטענת גרינברג, מבטאת המילה אסון בלתי נמנע ובלתי צפוי, כמין אסון טבע לא נשלט, ובטביעת המונח מקופלת התייחסות לאירוע השואה ככזה. לטענתו, חילון האומה והרצון להתחמק מלראות בפעולות ההרג שהופנו כנגד יהודים לאורך ההיסטוריה מהלך אחד רציף, הן שהביאו לטביעת המונח המיוחד ולאי שימוש במילה המסורתית "חורבן". מלחמתו של גרינברג כנגד השימוש במונח לא צלחה והוא, כאמור, המונח הבלעדי לאירועי חורבן יהדות אירופה במלחמת העולם השנייה.

גם הרב פינחס מנחם אלתר, האדמו"ר מגור, סבר שהשם 'שואה' אינו הולם. לטענתו המילה 'שואה' מופיעה בתנ"ך תמיד כביטוי לפורענות הבאה על רשעים. הצעתו החלופית הייתה המילה "עקידה".

על השינוי במשמעות המילה עמד המשורר מאיר ויזלטיר בשירו "מילים":

Holocaust
המילה המקבילה במרבית השפות ההודו-אירופיות, Holocaust ("הולוקאוסט"; מיוונית: ὁλόκαυστος, שרוף כליל), עברה אף היא שינוי משמעות דומה. באחד מתרגומי התנ"ך ללטינית שימשה מילה זו לתיאור שריפת קורבן עולה, שבשונה מקורבנות אחרים, נשרף כליל. קודם למלחמת העולם השנייה שימשה מילה זו באנגלית לתיאור שרפה, אסון וכיליון, ובין השאר שימשה את וינסטון צ'רצ'יל, בשנת 1929, לתיאור שואת העם הארמני.

Shoah

המילה Shoah, שהיא תעתיק לאנגלית של המילה העברית "שואה", החלה להופיע בפרסומים יהודיים באנגלית בשנות ה-60 של המאה העשרים. השימוש בה התרחב מאוד משנת 1985 ואילך בעקבות סרטו של קלוד לנצמן "שואה" (Shoah). יתרונה של Shoah על-פני Holocaust בחד משמעיותה: באנגלית Shoah מתייחסת אך ורק לשואת היהודים, בעוד ש-holocaust משמשת במשמעויות נוספות. גם בשפות נוספות הפכה המילה לתיאור שואת היהודים.

שואה שאינה שואת היהודים

המילה "שואה" ממשיכה לשמש דוברי עברית לתיאור אסונות כבדים של עמים אחרים. נפוץ השימוש במושג שואת הארמנים. הביטוי בערבית "אל-נַכְּבָּה" לתיאור גורל ערביי ארץ ישראל במלחמת העצמאות (שכיום נהוג להציגו בעברית כ"הנכבה") תורגם בשנת 1965 על ידי יהושפט הרכבי כ"השואה".

בסוף המאה ה-20 החל להיות נפוץ השימוש בביטוי "שואה אקולוגית" לתיאור נזק כבד שגורם האדם לכדור הארץ (נזק שמסכן את קיום החיים בכדור הארץ), ואף לתיאור נזק אקולוגי כבד שאינו מסכן חיי אדם.

במאה ה-21 החלו בקרב ארגונים הדוגלים בזכויות בעלי חיים ברחבי העולם להשתמש במונח "שואת בעלי החיים" לתיאור של ההרג ההמוני של בעלי חיים בתעשיות לצורך מוצרים המופקים מהחי, כמו בשר, ביצים, חלב, עור ופרוות.

המונח "שואה שקטה" משמש כיום במספר משמעויות. בעיקר הוא משמש בקרב חלק מהיהודים לתיאור תפיסתם את האסון הדמוגרפי שבהתבוללות יהודי התפוצות; וכן בקרב אקטיביסטים למניעת הפלות בהקשר של תפיסתם את החורבן שמביאות ההפלות המלאכותיות על הדמוגרפיה של אוכלוסיית העולם (מכונה גם "שואת התינוקות").

לקריאה נוספת
 חיה ליפסקי, "המושג שואה - משמעותו וגלגולו בלשון העברית: מראשיתה ועד ימינו בחברה הישראלית", עבודת גמר (מ"א), אוניברסיטת תל אביב, 1998.

 Uriel Tal, 'Excurses on the Term "Shoah",' Shoah: a Journal of Resources on the Holocaust 1, 4 (1979), 10-11.
 Vivian M. Patraka, 'Situating History and Difference: The Performance of the Term "Holocaust" in Public Discourse,' in: Jonathan Boyarin and Daniel Boyarin (Eds.), Jews and Other Differences: The New Jewish Cultural Studies, Minneapolis: University of Minnesota Press, 1997, pp. 54-78.

קישורים חיצוניים





 אורי צבי גרינברג, לא הייתה שואה, היה חורבן עם!
 על ההיבט הלשוני של המילה שואה: 
 שואה, מקורו של הביטוי
 Jon Petrie, The Secular Word "HOLOCAUST": Scholarly Sacralization, Twentieth Century Meanings

הערות שוליים

קטגוריה:מילים
קטגוריה:מילים וביטויים בעברית
קטגוריה:השואה
קטגוריה:מילים בתנ"ך