ארצות הממלכה המאוחדת

החלוקה המנהלית של הממלכה המאוחדת היא מורכבת, רב־שכבתית ולא אחידה. כמדינה, הממלכה כוללת את אנגליה, ויילס, סקוטלנד וצפון אירלנד. לפעמים מתייחסים אליהן כ"אומות הבית" (באנגלית: Home Nations; בוולשית: Y Gwledydd Cartref). המסמך שהוגש לארגון האומות המאוחדות מדגיש שהן חלקים של הממלכה ולא מהוות ישויות מנהליות מהדרגה הגבוהה.
 סמל  שם  בירה  שם בשפת המקור  אוכלוסייה (נכון לשנת 2021)  שטח (קמ"ר)  צפיפות (אוכלוסייה לקמ"ר)1  England 56,490,048 130,278  433.62 25px קארדיף Wales 3,107,49420,735  149.93 25px אדינבורו Scotland 5,479,90077,925  70.324 25px בלפסט Northern Ireland  1,903,17513,562  140.3
היסטוריה
ממוזער|300px|שמאל|מפת חלוקה מנהלית
המבנה הנוכחי הוא תוצאה של איחוד שבוצע במספר שלבים.

ויילס אוחדה עם אנגליה כתוצאה מחוקי ויילס 1535–1542.

בשנת 1707 הוקמה ממלכת בריטניה הגדולה כתוצאה מהסכם בין הממלכות העצמיות של אנגליה וסקוטלנד בהתאם לחוקי האיחוד של 1707 שהיו בתוקף עד לשנת 1800. בשנה זו נכנס לתוקף חוק האיחוד של 1800 אשר כלל איחוד עם ממלכת אירלנד והוקמה הממלכה המאוחדת של בריטניה הגדולה ואירלנד.

בשנת 1922 קיבלו 26 מ־32 המחוזות של אירלנד הכרה כמדינה העצמאית בעקבות האמנה האנגלו-אירית וכתוצאה מכך הוקמה הממלכה המאוחדת הנוכחית. (והמדינה אירלנד לצידה, הקרויה על שם האי אשר היא מהווה את מרבית שטחו).

ראו גם
 האיים הבריטיים
 אזורי אנגליה

קישורים חיצוניים

 הערות שוליים 

קטגוריה:הממלכה המאוחדת: חלוקה מנהלית
*
הממלכה המאוחדת