ארמין ואן ביורן

ארמין ואן בִּיוּרֶן (בהולנדית: Armin Van Buuren; נולד ב-25 בדצמבר 1976 בליידן, הולנד) הוא מפיק טראנס ו-DJ הולנדי. ואן ביורן מדורג בכל שנה מאז שנת 2002 בחמשת המקומות הראשונים בדירוג 100 התקליטנים הטובים בעולם של מגזין DJ Mag, מתוכן חמש פעמים במקום הראשון. חשיפתו המשמעותית לקהל הרחב התרחשה דרך תוכנית רדיו שבועית שהוא משדר מאז שנת 2001, בשם "A State of Trance", שבשיאה האזינו לה כ-37 מיליון בני אדם מ-84 מדינות שונות. בשנת 2014 שירו "This is What it Feels Like" היה מועמד לפרס גראמי, ובכך הפך ואן ביורן לאמן הטראנס הרביעי בהיסטוריה לקבל מועמדות לפרס זה. כמו כן, אלבומו משנת 2008 "Imagine" הגיע למקום הראשון במצעד התקליטים ההולנדי ובכך הפך לאומן הטראנס הראשון שעשה כן.

 חייו האישיים 
ואן ביורן החל לעסוק במוזיקה כשהיה בן 14, והוא מציין את ז'אן מישל ז'אר כמקור השראה. לאחר שסיים את לימודיו התיכוניים בשנת 1995, הוא החל לעבוד כ-DJ במועדון מקומי עד שהמשיך את לימודיו באוניברסיטת ליידן ללימודי תואר ראשון במשפטים. ואן ביורן החליט לשים בצד את לימודיו לאחר שהקריירה שלו החלה לנסוק, אך שב וסיים אותם בשנת 2003. ואן ביורן עובד ומקליט אך ורק מאולפן הסטודיו הפרטי שלו. בראיון הוא הודה שרוב הזמן הוא עובד לבד ומעולם לא העסיק טכנאי אולפן בטענה שהוא לא מעוניין שהמוזיקה שלו תשונה על ידי מישהו אחר.

ב-18 בספטמבר 2009 נשא לאישה את אריקה ואן תייל, איתה חי במשך 9 שנים בטרם נישאו, ובהמשך נולדו לזוג בת ובן. בפסטיבל Tomorrowland 2013 עלה ואן ביורן לבמה והודיע שחזר מבית חולים לאחר שאשתו ילדה בן, והקדיש את הסט שלו לבנו הנולד.

בשנת 2011, קיבל ואן ביורן את עיטור אוראניה-נאסאו של בית המלוכה ההולנדי על תרומתו ושירותיו לעולם המוזיקה.

 קריירה 
ואן ביורן התחיל את הקריירה שלו כ-DJ במועדון מקומי בעיר הולדתו, שם הוא למד לנגן סטים ארוכים, 6-7 שעות בדרך כלל. במהלך חופשות מבית ספרו ניגן שם למעלה מ-4 פעמים בשבוע. ההצלחה הגדולה הראשונה שלו הייתה בשנת 1997 עם יציאתו של השיר "Blue Fear" תחת חברת התקליטים Cyber Records, בהיותו בן 19 בלבד. הסינגל "Communication" יצא לאור שנתיים לאחר מכן באותה חברת תקליטים והפך לפופולרי במועדונים של אותה התקופה, ואף נכנס למצעד הסינגלים הבריטי והגיע למקום ה-18. בתחילת 1999, הקים ואן ביורן, בשיתוף עם United Recordings, חברת הקלטות עצמאית בשם Armind, דרכה פרסם סינגלים רבים כמו גם את שיתוף הפעולה בינו לבין טייסטו שהניב את הסינגל המפורסם שלהם "Wonder Where You Are?". באותה השנה ואן ביורן הוציא לראשונה אלבום מיקס בשם ״Boundaries Of Imagination״ בו הוא שילב בין סגנונות שונים כמו פרוגרסיב טראנס, טכנו וטראנס קלאסי. במהלך אותה השנה פגש ואן ביורן את המפיק דייב לואיס, שעזר לו להתפרסם כ-DJ באנגליה ובארצות הברית.

ממוזער|ואן ביורן, 2013

בשנת 2000 יצא האלבום הראשון מתוך סדרת האלבומים "A State of Trance", ומכר למעלה מ-10,000 עותקים. האלבום השני בסדרה, "Basic Instinct", כלל בתוכו את השיר "Perpetuous Dreamer - The Sound Of Goodbye" שאותו כתב והפיק עם המפיק הישראלי רז ניצן. השיר נכנס למצעד ההולנדי בשנת 2001 והגיע למקום ה-26. שנה לאחר מכן הוא הגיע למקום הראשון במצעד המועדונים בארצות הברית, בגרמניה ובהולנד. האלבום השלישי, "In Motion", יצא באוגוסט 2001, וזכה להצלחה גדולה בארצות הברית. האלבום הרביעי, "Transparence", יצא בשנת 2002. באותה השנה יצא ואן ביורן לסיבוב הופעות ברחבי צפון אמריקה והרבה להופיע במועדון הלילה ״אמנזיה״ שבאיביזה.

בשנת 2005 הוציא לאור את אלבומו השני, "Shivers", במסגרתו עבד עם אמנים בעלי שם. בנובמבר של אותה השנה ואן ביורן פתח סדרה של מופעי סולו שנקראה "Armin Only". ההופעה הראשונה - "The Next Level" - התקיימה בעיר רוטרדם, הולנד, למשך 9 שעות, מול קהל של 11,000 מעריצים. באפריל 2008 יצא אלבומו השלישי של ואן ביורן, "Imagine", והגיע למקום הראשון במצעד האלבומים ההולנדי. באותה השנה התקיימה ההופעה "Imagine" - השנייה בסדרת ההופעות Armin Only. באירוע נכחו כ-16,000 מעריצים. בנובמבר 2010 התקיימה ההופעה "Mirage" - הרביעית בסדרת ההופעות Armin Only - בעיר אוטרכט שבהולנד מול קהל של 25,000 מעריצים. בנובמבר 2013 התקיימה ההופעה החמישית בסדרת Armin Only בשם "Intense" באמסטרדם באולם ההופעות זיגו דום. הכרטיסים להופעה זו אזלו לחלוטין תוך 3 ימים מרגע תחילת המכירה. אולם ההופעות מכיל תפוסה של כ-17,000 איש.

ב-30 באפריל 2013 ויתרה ביאטריקס, מלכת הולנד, על המלוכה לטובת בנה, וילם-אלכסנדר, מלך הולנד, שהושבע באותו היום. ואן ביורן היה למופע המרכזי באירועי ההכתרה ביחד עם תזמורת הקונצרטחבאו, והמשפחה המלכותית עלתה על הבמה באמצע הופעתו.

ב-29 באוקטובר 2015, יצא לאור אלבומו השישי, "Embrace", כשהסינגל הראשון שיצא ממנו היה השיר "Another You" בשיתוף עם הזמר ההולנדי Mr Probz.

ב-2017 הכריז ואן ביורן על כיתת אמן מקוונת בהדרכתו, שבה ילמד וישתף מניסיונו בתעשיית המוזיקה האלקטרונית.

ב-2018 שחרר את המיני-אלבום "Blah Blah Blah", שבמרכזו שיר הומוריסטי באותו שם אשר צבר פופולריות ברחבי העולם.

 פרסים ודירוגים במצעדים 
בנובמבר 2001 נכנס ואן ביורן לדירוג 100 התקליטנים המובילים של מגזין DJ Mag, היישר למקום ה-27. באוקטובר 2002 ואן ביורן נבחר למקום החמישי ברשימת 100 התקליטנים המובילים בעולם של מגזין DJ Mag. בשנה שאחריה הוא עלה למקום השלישי, בו החזיק במשך שלוש שנים. בשנת 2006 דורג במקום השני, כאשר מעליו דורג פול ואן דייק. בשנת 2007 הגיע למקום הראשון בו החזיק ארבע שנים ברציפות עד לשנת 2010 ובכך הפך ל-DJ המעוטר בכל הזמנים. בשנת 2012 זכה שוב במקום הראשון, לאחר שבשנת 2011 היה ממוקם במקום השני, אחרי דייוויד גטה. בינואר 2008, זכה ואן ביורן בפרס "Buma Cultuur Pop Award", הפרס היוקרתי ביותר בתעשיית המוזיקה ההולנדית.

ב-27 במרץ 2014, זכה ואן ביורן בטקס פרסי ה-IDMA בשמונה קטגוריות: הטראנס הטוב ביותר, אלבום המיקס הטוב ביותר, DJ הטראנס הטוב ביותר, הפודקאסט הטוב ביותר, אמן הסולו הטוב ביותר, השיר בעל ביצוע הזמר הטוב ביותר, הקליפ וידאו הטוב ביותר והמפיק המוזיקלי הטוב ביותר.

 A State Of Trance 
ממוזער|לוגו התוכנית
החל מ-2001 משדר ארמין תוכנית רדיו שבועית בשם "A State Of Trance", אשר בה מנגן ארמין (יחד עם המפיק רובן דה רונדה) שירי טראנס נבחרים, מכריז על אירועי טראנס שונים ועוד. התוכנית, שנמשכת לרוב כשעתיים, זוכה למיליוני מאזינים ברחבי העולם והיא נחשבת לתוכנית הטראנס המצליחה בעולם.

ב-2003 הקים ואן ביורן חברת תקליטים בשם זה, והיא חברת בת של חברת התקליטים Armada Music (הנמצאת גם היא בבעלותו של ואן ביורן). ב-2007 נחנך באמסטרדם סטודיו חדש של התוכנית, והחל מאז התוכנית משודרת ברשתות החברתיות כוידאו.

התוכנית חוגגת מדי 50 פרקים בתוכנית מיוחדת (למעט תוכנית ה-50 וה-150) עם הופעות חיות, והחל מהתוכנית ה-400 החגיגות לוקחות חלק גם באירועים שונים ברחבי העולם. בנוסף, התוכנית מארחת במה משלה בפסטיבלים הגדולים בעולם כגון ה-UMF מיאמי, EDC לאס וגאס וטומורולנד.

דיסקוגרפיה

 קישורים חיצוניים 



 בר מנור, ארמין ואן ביורן: “ישראל היא הבית השני שלי”, באתר MEGATICKETS, 4 בנובמבר 2016

הערות שוליים

קטגוריה:תקליטנים הולנדים
קטגוריה:אמני מוזיקה אלקטרונית
קטגוריה:יוצרי מוזיקת טראנס
קטגוריה:רמיקסרים
קטגוריה:הולנדים שנולדו ב-1976