זאב חנוך ארליך

זאב חנוך (ז'אבו) ארליך (20 בדצמבר 1953 – 20 בנובמבר 2024, י"ט בחשוון ה'תשפ"ה) היה חוקר ארץ ישראל, ממייסדי בית ספר שדה עפרה, עורך סדרות הספרים "שומרון ובנימין" ו"מחקרי יהודה ושומרון", חבר ועדת השמות הממשלתית, ממקימי יחידת מרעול ורב-סרן במילואים. ארליך נהרג בהיתקלות עם מארב חזבאללה בזירת לבנון במלחמת חרבות ברזל. על אף שזאב ארליך זומן למילואים, בעת מותו הוא לא היה רשום שהוא בשירות מילואים פעיל, ובהתאם נהרג כשהיה אזרח. זמן קצר לאחר נפילתו בקרב, ארליך הוכר כחלל מערכות ישראל ונקבר בהלוויה צבאית.

ביוגרפיה
זאב חנוך ארליך נולד ב-1953 להדסה וישראל ארליך. אביו היה חסיד סוכטשוב וחוקר שערך ספרים רבים על ההיסטוריה של גדולי ישראל מפולין. הוא התחנך במוסדות של הציונות הדתית ולמד בישיבת הכותל בירושלים. בוגר תואר ראשון בתלמוד ובהיסטוריה של עם ישראל מהאוניברסיטה העברית בירושלים וטורו קולג'. בשירותו בצה"ל היה קצין חי"ר. נפצע במלחמת יום הכיפורים והגיע במהלך שירות המילואים לדרגת רב-סרן. בשנים 1988–1991, במהלך האינתיפאדה הראשונה, התגייס לשירות קבע כקצין מודיעין בגזרת יהודה, ובמאי 1989 נפצע מרסיסים בהיתקלות עם מחבלים בבית אולא.

ממוזער|ארליך בודק מערה ליד מכוור
נישא לתמר ולהם שלושה בנים ושלוש בנות. התגורר בעפרה ונמנה עם מייסדי בית ספר שדה עפרה. הוא היה סייר, מורה דרך וחוקר ארץ ישראל, פרסם עשרות מחקרים בנושאי ידיעת הארץ, וכתב מדור קבוע על נושאים אלה במוסף השבת של עיתון "מקור ראשון". אחד מהמשפטים (המיוחס לרחבעם זאבי) שהיה חוזר עליו רבות, . חקר את העיר העתיקה של שכם ומערכות המים התת-קרקעיות שמתחת לקסבה של העיר, והעיד כי היא העיר האהובה עליו אחרי ירושלים.

הרצה על ההיסטוריה והגאוגרפיה של חבלי יהודה והשומרון במכון לנדר בירושלים ובמכללת אורות ישראל. במהלך השנים העביר סיורים לחיילים וקצינים, ויצר קשרים קרובים עם קציני צבא בכירים. הוא עסק בתיעוד אתרי עתיקות בכפרים ערביים ביהודה ושומרון, והוא הרבה לבקר באישור ובאבטחת חיילי צה"ל באתרים ארכאולוגיים והיסטוריים שהגישה אליהם קשה, גם בשטח A. בין השאר, במאי 2024, נכנס ארליך עם נכדיו בני ה-17 לשטח באזור חברון באישור צה"ל ועם אבטחת חיילי צה"ל.

ביוני 2014 התלווה ארליך למפקד חטיבת כפיר אשר בן לולו במהלך מבצע שובו אחים. בעקבות המבצע היה שותף להקמת יחידת "הר ציון" שהקים מח"ט הצנחנים אליעזר טולדנו, במטרה להעביר ללוחמי הגזרה מיכולות הכרת השטח של חוקרי הארץ. בהמשך היה ארליך ממקימי יחידת מרעול.

ארליך אמר בראיון בסוף שנת 2023, ש"יש לחזור לכל נקודות הישוב היהודיות בדרום לבנון" ו"יש הרבה מאד אתרים כאלה", וכי "כל מקום שבו היה פעם יישוב יהודי, לא משנה מתי, צריך להקים אותו מחדש". כמו כן אמר כי "צריך לוודא שהערבים שיישארו בדרום לבנון יבינו שהשארותם היא על תנאי של המשך שיתוף הפעולה איתנו".

ממוזער|האדמו"ר שמואל יצחק בורנשטיין מסוכטשוב בסתימת הגולל על קברו של ארליך

 מותו 

ב-20 בנובמבר 2024, במהלך התמרון הקרקעי בלבנון במלחמת חרבות ברזל, הצטרף לכוח של חטיבת גולני שלחם ליד הכפר שמע. הכוח נתקל במחבלים שארבו בשטח באחד המבצרים הצלבניים. ארליך ולוחם מהכוח, סמל גור קהתי, נהרגו במקום. רמ"ט גולני, אל"ם (מיל') יואב ירום נפצע באורח בינוני, ומפקד הפלוגה נפצע באורח קשה.

על אף שזאב ארליך זומן למילואים, בעת מותו הוא לא היה רשום שהוא בשירות מילואים פעיל, ובהתאם נהרג כשהיה אזרח. לאחר מותו חויל ארליך בדיעבד כחייל מילואים והוכר כחלל מערכות ישראל. הוא נקבר למחרת בהלוויה צבאית בבית העלמין בעפרה.

החקירה על נסיבות כניסתו ללבנון

במקביל נפתחה חקירת מצ"ח באשר לנסיבות כניסתו של ארליך ללבנון כאזרח ובדיקה האם נעשו בניגוד לפקודות צה"ל, והועלה חשד שארליך נכנס ללבנון לצורך מחקר עצמאי בשטח, והכוח נשלח במיוחד כדי לאבטח אותו. אך המפקד במקום, אל"ם ירום הכחיש את החשד, והסביר כי נזקק לעזרתו של ארליך באיתור מחבלים ששהו באתר ארכאולוגי והזמין את ארליך על מנת לסייע במשימה הודות לידיעותיו הנרחבות בנוגע למערכות תת-קרקע.

בספטמבר 2025 ביקשה הפרקליטות הצבאית להעמיד לדין את אל"ם ירום באשמת המתה בקלות דעת, אך בדצמבר 2025 החליט הפרקליט הצבאי הראשי שלא להעמיד את ירום לדין פלילי, והודיע על סגירת התיק, כי לפי ממצאי החקירה עלה שהסיור אכן תוכנן לצורך מבצעי, וכי "לא ניתן לסתור ברף הנדרש בפלילים" את טענותיו של אל"ם ירום כי ארליך הצטרף לפעילות מטעמים מבצעיים", והמליץ רק על צעדים פיקודיים בעקבות אופן כניסתו ללבנון. ב-29 בדצמבר 2025, לאחר סיום החקירה, הודיע הרמטכ"ל אייל זמיר על הדחתו של יואב ירום משירות מילואים וסיום שירותו בצה"ל.

מחיבוריו
 גבורת בית חשמונאי, בית ספר שדה עפרה, החברה להגנת הטבע, תשמ"ה.
 השומרון במלחמת העולם הראשונה, תשמ"ז-1987.
 טיולי ישראל – מרכז, הוצאת כתר, 1994.
 שומרון ובנימין – קובץ מחקרים בגאוגרפיה היסטורית, בעריכת זאב ח. ארליך, הוצאת החברה להגנת הטבע, שלושה כרכים: תשמ"ז, תשנ"א, תשנ"ג.
 פרקים בנחלת יהודה, כרך ראשון.
 מחקרי יהודה ושומרון, בעריכת זאב ח. ארליך ויעקב אשל, הוצאת ראובן מס, ארבעה כרכים ראשונים החל מ-1991.
 יריחו היהודית לדורותיה, אדר ה'תשנ"ד.
 סיפור דרך – המדריך ללימוד הניווט, בעריכת זאב ח. ארליך, הוצאת כתר, 2004.
 מזרח הירדן במבט יהודי, תשנ"ו.
 אתרי היהודים בדרום-הלבנון – יהודים בלבנון במהלך הדורות.
 עזה מאז ולתמיד בעריכת ישראל שפירא וזאב ז'אבו ארליך.

הנצחתו
לאחר מותו הוקדש לזכרו שער בגיליון כ"ד של כתב העת פשטות המתחדשים. השער כלל ביבליוגרפיה של כתביו מאת הרב הראל דביר ומאמרים בנושאים הקשורים למשנתו. בין הכותבים: הרב יואל בן נון, הרב אורי הולצמן והחוקר ישראל שפירא.

ישראל שפירא פרסם שני ספרים המוקדשים לזכרו של ארליך: "סודות המכבים" שנכתב בעקבות סיורים משותפים באתרי החשמונאים, ואת "עזה מאז ולתמיד" שארליך עצמו ערך.

גם הכנס העשירי של "ארץ שכם" של מועצה אזורית שומרון בשבי שומרון הוקדש לזכרו, בהשתתפות אלוף פיקוד המרכז אבי בלוט, מח"ט שומרון אריאל גונן וחוקרים שונים, ביניהם פרופ' זהר עמר, פרופ' יואל אליצור וד"ר אריה בורשטיין. במהלך דבריו של גונן, התפרצו לאירוע בני משפחתו של גור קהתי והביעו מחאה חריפה על קיום האירוע לאור נסיבות מותו של ארליך, ועל שבנם לא הוזכר באירוע. לאחר מספר דקות עזבו בני משפחת קהתי את הכנס והוא המשיך כסדרו.

במלאת שנה למותו, פורסם בערוץ 14 הסרט "זאב בודד", על חייו ומותו של ארליך.

קישורים חיצוניים




מכּתביו


  מתוך "...לפני אפרים בנימין ומנשה..." קובץ מחקרים, ירושלים, תשמ"ה.
  מתוך "...לפני אפרים בנימין ומנשה..." קובץ מחקרים, ירושלים, תשמ"ה

 ממאמריו שהתפרסמו, ב"מוסף שבת" של מקור ראשון

הערות שוליים

קטגוריה:חוקרי ארץ ישראל
קטגוריה:מורי דרך בישראל
קטגוריה:סגל מקור ראשון
קטגוריה:סגל בית ספר שדה עפרה
קטגוריה:בוגרי האוניברסיטה העברית בירושלים
קטגוריה:בוגרי ישיבת הכותל
קטגוריה:סגל מכללות בישראל
קטגוריה:עפרה: אישים
קטגוריה:חללי צה"ל במלחמת חרבות ברזל
קטגוריה:חוקרי המקומות הקדושים בישראל
קטגוריה:אישים הקבורים בעפרה
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1953
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2024