ליל ויין

דווין מייקל קרטר ג׳וניור (באנגלית: .Dwayne Michael Carter, Jr; נולד ב-27 בספטמבר 1982), המוכר בשם הבמה ליל ויין (Lil Wayne), הוא זמר וראפר אמריקאי. קרטר הוציא את אלבומו הראשון בשנת 1997 יחד עם ההרכב "Hot Boys". שיר הסולו הראשון שלו - Go DJ, יצא בשנת 1999.

 ביוגרפיה 
קרטר גדל ונולד בשכונת הוליגרוב  שבעיר ניו אורלינס. הוא נולד כאשר אמו הייתה בת 19. הוריו התגרשו כשהיה בן שנתיים. ליל ויין סיפר ששמו המקורי הוא דוויין (Dwayne), אך הוא החליט להשמיט את האות D משמו מכיוון שהוא נקרא על שם אביו, שלא היה חלק מחייו מעולם, ומכיוון שלא רצה להיקרא על שמו קיצר את שמו ל-Wayne.

בגיל 12 הוא ירה לעצמו בחזה, תקרית אותה הסביר בתחילה כירי בשוגג. מספר עשורים לאחר מכן הודה כי למעשה היה מדובר בניסיון התאבדות. בגיל 14 הוא נשר מהלימודים, ובגיל 15 נולדה הראשונה מבין ארבעת הילדים של קרטר מארבע בנות זוג שונות. בתו הבכורה נולדה מאהבת נעוריו טויה ג'ונסון, שבהמשך הפכה לכוכבת ריאליטי. לקרטר היו כמה מערכות יחסים עם ידוענות שונות. ב-2008 נולד בנו הראשון, וגם עוד שני בנים תאומים ב-2009.

בנעוריו היה דוויין חבר בהרכב "Hot Boyz". בשנת 1997 הוא הוציא את אלבומו הראשון יחד עם ההרכב. בהמשך הוא הוחתם על ידי קאש מאני רקורדס, וכאשר יצא אלבום הסולו הראשון שלו, Tha Block is Hot , בשנת 1999, הוא זכה להצלחה גדולה.

הצלחתו הגדולה של ליל ויין הגיעה בעת הוצאת האלבומים Tha Carter, Tha Carter II ו-Tha Carter III. הראשון מביניהם יצא בשנת 2004, השני יצא ב-2005 והשלישי, אשר מכר יותר ממיליון עותקים כבר בסוף השבוע הראשון, יצא בשנת 2008.

באוקטובר 2007 ייסד את חברת התקליטים יאנג מאני ביחד עם בירדמן, שגם גר איתו באותו בית משותף. בטקס גראמי בשנת 2008 זכה ליל ויין בארבעה פרסים. בטקס ה-VMA, שנערך בספטמבר 2008, זכה בפרס קליפ ההיפ הופ הטוב ביותר לשיר "Lollipop".

ליל ויין ידוע בקעקועיו הרבים ובמיוחד אלו שעל פניו (הזהים לקעקועי פניו של הראפר בירדמן, שותפו המקצועי), ביכולות האלתור שלו, ובקרבתו אל מוזיקת הרוק. אלבומו "Rebirth" היה מעין מחווה לרוק, והוא שילוב בין ראפ לרוק.

במרץ 2010 נידון לשנת מאסר בפועל, לאחר שנתפס בגין עישון מריחואנה בפומבי וכשנלקח למעצר נתגלה גם אקדח אישי על גופו. הוא הודה במסגרת הסדר טיעון באחזקת נשק טעון. באותה שנה שיחק בסרט "עונת ההוריקן", דרמת ספורט בכיכובו של פורסט ויטאקר.

בשנת 2011 שבר ליל ויין את שיא ההורדות בממשק המוזיקה האינטרנטי של התוכנה iTunes, כאשר הגיע בקירוב ל-400 אלף הורדות עם אלבומו Tha Carter IV בסוף השבוע הראשון ליציאתו. באותה השנה השתתף ברמיקס של השיר "Just In Love" של ג'ו ג'ונאס.

ב-3 בספטמבר 2016 הכריז ליל ויין בחשבון הטוויטר שלו על פרישתו מעולם המוזיקה.

ב-28 בספטמבר 2018 הוציא ליל ויין את האלבום החמישי שנקרא Tha Carter V. הוא עבד על האלבום כבר מ-2012 והוא היה אמור לצאת במהלך 2014, אך עקב סכסוך עם חברת התקליטים בה הוא היה חתום האלבום יצא רק ב-2018.

ב-20 בינואר 2021, ביומו האחרון של דונלד טראמפ כנשיא ארצות הברית, ליל קיבל חנינה נשיאותית על כל האישומים הפליליים שהופנו נגדו.

ב-17 בנובמבר 2023 הוציא אלבום משותף עם 2 צ'יינז בשם Welcome 2 Collegrove שהגיע למקום ה-20 המצעד הבילבורד 200.

בדצמבר 2024, פורסם כי ויין הוא בין המוזיקאים שקיבלו מענקים מתוכנית Shuttered Venue Operators Grant (SVOG), שנועדה לסייע למקומות עצמאיים וקבוצות אמנות שנפגעו במהלך מגפת הקורונה. התוכנית נחתמה כחוק על ידי דונלד טראמפ בשנת 2020, והייתה מיועדת לכיסוי הוצאות "רגילות ונחוצות" עבור חברות ההפקה של האמנים וניתנו רק לאמנים שהראו ירידה בהכנסות של לפחות 25% בין רבעון אחד בשנת 2019 לרבעון המקביל בשנת 2020, ונדרשו להצהיר על כך בתום לב. ויין קיבל 8.9 מיליון דולר, מתוכם 1.3 מיליון דולר הוצאו על מטוסים פרטיים, מעל 460,000 דולר על בגדי מעצבים, ו-2.14 מיליון דולר לסגירת חוב למנהל הקודם שלו, קורטז ברייאנט.

אלבומו Tha Carter VI יצא ב-6 ביוני 2025.

 בריאותו 
ב-29 במרץ 2013 חשף ליל ויין בראיון כי הוא סובל ממחלת האפילפסיה. בראיון סיפר כי הוא סבל מרצף של התקפים, והוסיף כי הם נבעו מ"לחץ, חוסר מנוחה ועודף עבודה".

 דיסקוגרפיה 
 אלבומי אולפן 
 1999: Tha Block Is Hot
 2000: Lights Out
 2002: 500 Degreez
 2004: Tha Carter
 2005: Tha Carter II
 2008: Tha Carter III
 2010: Rebirth
 2010: I Am Not a Human Being
 2011: Tha Carter IV
 2013: I Am Not A Human Being II
 2018: Tha Carter V
Funeral :2020
2025: Tha Carter VI

 מיני אלבומים 
 2007: The Leak
 2009: Mr. Carter

 אלבומים בשיתוף פעולה 
 1995: True Story
 1997: Get It How U Live!
 1999: Guerrilla Warfare
 2000: Baller Blockin'''
 2002: Undisputed 2003: Let 'Em Burn 2006: Like Father, Like Son 2009: We Are Young Money 2012: YMCMB 2012: I Can't Feel My Face 2013: Rich Gang 2014: Young Money: Rise of an Empire 2023: Welcome 2 Collegrove (עם 2 צ'יינז)

 מיקסטייפים 
 2002: SQ1 2002: SQ2 2002: SQ3 2002: SQ4 2002: SQ5 2002: SQ6 2002: SQ7 2004: Da Drought 2004: Da Drought 2 2004: The Prefix 2005: The Suffix 2006: Dedication 2006: Dedication 2  2006: Blow 2007: Da Drought 3 2008: Dedication 3 2009: No Ceilings 2011: Sorry 4 the Wait 2013: Dedication 5 2015: Sorry for the wait 2 2015: No Ceilings 2''

קישורים חיצוניים











הערות שוליים

קטגוריה:אמריקאים ילידי לואיזיאנה
קטגוריה:ניו אורלינס: אישים
קטגוריה:זמרים אמריקאים
קטגוריה:פושעים פליליים אמריקאים
קטגוריה:זוכי פרס המוזיקה של MTV אירופה
קטגוריה:זוכי פרס המוזיקה העולמי: ראפ - היפ הופ
קטגוריה:זוכי פרס המוזיקה של בילבורד
קטגוריה:זוכי פרס בחירת הנוער
קטגוריה:ראפרים אמריקאים
קטגוריה:משתתפי הזמר במסכה (תוכנית טלוויזיה אמריקאית)
קטגוריה:מקבלי חנינה מנשיא ארצות הברית
קטגוריה:אמני יאנג מאני
קטגוריה:אמני קאש מאני רקורדס
קטגוריה:אמני ריפבליק רקורדס
קטגוריה:בכירים בתעשיית המוזיקה האמריקאית
קטגוריה:זוכי פרסי ה-BET: מוזיקה: זמר ההיפ-הופ הטוב ביותר
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1982