תל עובדיה

תל עוּבֵּדִיָה או אל-עוּבֵּידִיָה (בערבית: تل العبيدية) הוא תל הנמצא סמוך לקיבוץ בית זרע. הארכאולוג יוחנן אהרוני הציע לזהות את התל עם העיר ינועם המוזכרת בכתבים מצריים עתיקים מתקופת הברונזה המאוחרת. על התל ובסביבתו שכן הכפר הערבי עובדייה ושרידי בתי בוץ מצויים על התל.

האתר הוכרז גן לאומי, ובאפריל 2024 נחנך הגן ונפתח למבקרים.

 העת העתיקה 
ב-1960 ניהל הארכאולוג משה שטקליס את החפירות הראשונות בתל. החפירות חשפו שרידים לעיר מבוצרת הן בתקופת הברונזה התיכונה והן תקופת הברונזה המאוחרת. עיר זו שלטה על צומת דרכים במעברי הירדן. התל זוהה על ידי ויליאם פוקסוול אולברייט כ"בית שמש" (יהושוע יט 22). ג'ון גרסטנג ויוחנן אהרוני זיהו אותו עם העיר הכנענית "ינועם" המוזכרת בכמה כתובות מצריות.

חפירות מחודשות מ-2012, חשפו עדויות לנוכחות אנושית באתר גם בתקופות של הברונזה הקדומה, והתקופה הפרסית עד העותמאנית.

 הכפר עובדיה 
בתל וסביבתו היה כפר ערבי בשם עובדייה. על פי זאב וילנאי מקור השם נעוץ בהיות תושביו כושים (בערבית אדם כהה עור מכונה עָבִּיד - عبيد). בכפר פעלו שתי טחנות קמח שהופעלו ממי נחל יבנאל. מבני הטחנות הוקמו מאבני בזלת ומאבני גוויל עם חומר מליטה על בסיס סיד, ואילו הארובות נבנו מאבן גיר הקלה יותר לסיתות. אמה הוליכה את המים אל פי ארובות הטחנות, דרכן קלחו מים במהירות גבוהה וסובבו גלגל כפות.

בתקופה העות'מאנית
ברשומות המס העות'מאני משנת 1596, מופיע הכפר בנַאחִיָה של טבריה (נפת טבריה).

בשנת 1799 סומן הכפר במיפוי שערך הקרטוגרף הצרפתי פייר ז'אקוטן, שנלוה אל נפוליאון ב מסעו בארץ ישראל.

בשנת 1863, ביקר חוקר ארץ ישראל ויקטור גרן בכפר וכתב:
.
בסקר ארץ ישראל של הקרן לחקר ארץ ישראל בשנת 1881, תואר הכפר .

בתקופת המנדט הבריטי
בתקופת המנדט הבריטי השתייך הכפר לנפת טבריה. במפקד 1922, שנערך על ידי שלטונות המנדט, בעובדייה הייתה אוכלוסייה של 336 מוסלמים. במפקד 1931 היו בכפר 137 בתים המאוכלסים על ידי 625 מוסלמים. בסקר הכפרים בשנת 1945 האוכלוסייה בכפר הייתה 870 מוסלמים, ושטח הקרקע הכולל של הכפר היה 5,173 דונם. אשר מתוכם הוקצו 1,014 לחקלאות שלחין, ו-1,349 לגידולי דגנים.

לפי תוכנית החלוקה, שהתקבלה ברוב קולות בעצרת הכללית של האו"ם ב-29 בנובמבר 1947, היישוב נכלל בשטח המדינה היהודית.

ב-3 במרץ 1948, במהלך מלחמת העצמאות, יצאו תושבי הכפר אל-עובידיה לאזור נצרת, וב-5 במרץ הוא ננטש.

 האתר הפרהיסטורי 
כקילומטר מערבית לתל עובדיה התגלה אתר פרהיסטורי, הנחשב לאחד האתרים הקדומים ביותר בעולם ובעל חשיבות רבה בקנה מידה עולמי להבנת האבולוציה של האדם. התל תוארך במקור לתקופת הפליסטוקן, בין 0.8 ל-1.5 מיליון שנה, אולם מאוחר יותר נמצאו עדויות לתקופה קדומה יותר בכ-500,000 שנה מאתרים באפריקה, כך שגילו לפחות 2 מיליון שנה, וייתכן כי הממצאים הם הקדומים ביותר בעולם. על ממצאים אלו והתאוריות המבוססות עליהם, כרעיון נדידת האדם הקדמון מאפריקה, יש מחלוקת ערה בקרב הארכאולוגים. קילומטרים ספורים דרומית לעובדיה, ליד קיבוץ גשר, נמצא אתר נוסף הקרוי ערק אל אחמר, בו נמצאו שרידים שתוארכו ב-2001 ל-1.9 מיליון שנה. אבני יד מאותה תקופה, הדומות לאבנים שנמצאו בעובדיה, נמצאו גם באגם ציחור.

 תולדות האתר 
האתר הארכאולוגי הפרהיסטורי התגלה במאי 1959 בקרבת התל, מדרום לאפיק נחל יבנאל, בעת שאיזי מרימסקי, טרקטוריסט ומורה לטבע מקיבוץ אפיקים, עסק בהכשרת הקרקע לחקלאות. הוא נתקל בעצם מאובנת בגודל חריג, ובהתייעצות עם וטרינר עמק הירדן ד״ר אליעזר לוטן, העבירו את הממצא לארכאולוג משה שטקליס. שהחל לחפור באתר בשנת 1960 בסיועם של הזואולוג גאורג האז, הגאולוגים יהודה ליאו פיקרד ונחמן שולמן ומספר סטודנטים לארכאולוגיה, עליהם נמנו גם עופר בר-יוסף ונעמה גורן-ענבר. לאחר מותו של שטקליס ב-1967 ניהלו את החפירות בר-יוסף וגורן-ענבר. החפירות נמשכות בצורה עונתית משתנה עד היום.

 הממצאים
בחפירות התגלו שרידים פרהיסטוריים החל מלפני כ-1.5 מיליון שנה, בהם כ-60 שכבות קרקע, שבתוכן התגלו שרידי עצמות אדם ובעלי חיים מהקדומים ביותר בעולם כולו, ובפרט מחוץ לאפריקה. כמו כן נמצאו מעל 10,000 כלי אבן קדומים.

בשטח קיימים משטחי סלע שעליהם חי בעבר האדם הקדמון בתקופת הפליסטוקן. כתוצאה מפעילויות שבירה וקימוט גאולוגיים, המשטחים נטויים בזווית של כ-70 מעלות.
הסברה היא כי באזור היה אגם קדמוני, וכי ההומו ארקטוס (האדם הזקוף) שיצא מאפריקה חנה בארץ ישראל בנדודיו. הממצאים שנתגלו סייעו באישוש הסברה.

בשנת 2022 התפרסם מחקר שזיהה את עצם האדם הקדומה ביותר שנמצאה בארץ ישראל (והשנייה בקדמותה מחוץ לאפריקה). העצם נמצאה בשנות ה-60 של המאה העשרים בחפירות באתר בראשות משה שטקליס וזוהתה 2022 על ידי צוות בראשות אלון ברש כחוליה של אדם קדום שחי לפני כמיליון וחצי שנים.

אנשי דת שונים סברו כי המקום הוא "גן העדן" המקראי.

חלק מהממצאים מוצגים במוזיאון בית גורדון שבדגניה א'.

 מיקום וגישה 
תל עובדיה ממוקם בגדה המערבית של נהר הירדן, סמוך לשפך נחל יבנאל, כק"מ אחד דרומית מערבית לבית זרע. הגישה לתל בדרך המסומנת ירוק 3220 מכביש יבנאל לאזור דגניה ב'.

 ראו גם 
 אגם עובדיה
 פרהיסטוריה
 הומו ארקטוס
 הומו סאפיאנס

 לקריאה נוספת 
 זלמן וינוגרדוב, בקעת כנרות - אדם, אתרים ונוף, אריאל 1998.
 איל חלפון, רן ברקאי, היו פה לפנינו, ארץ ישראל. מיליון השנים הראשונות, כנרת זמורה-ביתן דביר, 2021. פרק ראשון: העלייה הראשונה.
 Radiometric Dating of the Ubeidiya Formation, Jordan Valley, Israel Nature 242, 186 - 187 (16 March 1973)
 Evidence for earlier date of 'Ubeidiya, Israel, hominid site Nature 299, 344 - 347 (23 September 1982)

 קישורים חיצוניים 



 אמנון טיל, ישראל ומוצא האדם, באתר 'במה חדשה'


 הערות שוליים 

קטגוריה:עמק הירדן
עובדיה
עובדיה
קטגוריה:התרבות האשלית
קטגוריה:התרבות האולדובאית
קטגוריה:שביל ישראל
קטגוריה:הגליל: גנים לאומיים
קטגוריה:קהילות ויישובים ערביים שנחרבו במלחמת העצמאות