ז'וזף בודן דה בואמורטיה

ז'וזף בודן דה בואמורטיה (מצרפתית: Joseph Bodin de Boismortier, 23 בדצמבר 1689 – 28 באוקטובר 1755) היה מלחין צרפתי מתקופת הבארוק. בואמורטיה כתב יצירות כליות רבות, קנטטות, אופרות בלט, ומוזיקה קולית מז'אנרים שונים. הוא עסק בהלחנה באופן בלעדי, והיה מן המלחינים הראשונים שהתקיימו בלא פטרון והתפרנס מכתיבת יצירות מוזיקליות חדשות. הוא הפך את החליל הקלאסי לפופולרי בצרפת.

ביוגרפיה
ז'וזף בודן דה בואמורטיה נולד ב-1689 בטיונוויל, בחבל לורן במשפחתם של אטיין בודן דה בואמורטייה, איש צבא שנשלח לשרת בחיל המצב בעיר ושל לוסי גראווה, צעירה מקומית. ז'וזף היה הבן היחיד והילד השני בין ארבעה ילדים.
משפחת בואמורטיה עברה מטיונוויל לעיר מץ, בה עשה אב המשפחה הסבה מקצועית לקונדיטור, לפי מסורת אבותיו. ז'וזף רכש את השכלתו המוזיקלית במץ מידי ז'וזף ואלט דה מונטיני, מלחין-מוטטים ידוע באותה עת. ב-1713 המשפחה עברה יחד עם מונטיני לפרפיניאן (על גבול קטלוניה), שם מצא בואמורטיה תעסוקה אצל המפקח המלכותי על הטבק. הוא נישא למארי ואלט, בתו של צורף עשיר ואחיינית רחוקה של מורהוּ מונטיני.

בשנת 1724 עבר בואמורטיה יחד עם מארי אשתו לפריז, שם פצח בקריירת הלחנה מפוארת. הוא היה מלחין פורה; קובצי יצירותיו הראשונים יצאו לאור בפריז כבר בשנת 1724. עד 1747 הוא הספיק לפרסם יותר ממאה קובצי יצירות בתחומי המוזיקה האינסטרומנטלית והקולית. יצירותיו, בייחוד הקוליות, היו להצלחה כבירה באותם ימים. כתוצאה מכך התעשר בואמורטיה, ולא נזקק לחסותו של פטרון, כנזכר מעלה.
כמה מיצירותיו פורסמו של ידי ידידו, ז'ואק-כריסטוף נודו (Naudot) שהיה חלילן ומלחין ופעיל בחוגי הבונים החופשיים של אותה התקופה.

מוזיקה ויצירות
יצירתו הכלית
בואמורטיה היה המלחין הצרפתי הראשון אשר כתב על פי מודל קונצ'רטו איטלקי, בששת הקונצ'רטי לחמישה חלילים אופוס 15 (1727). הוא היה גם המלחין הצרפתי הראשון אשר כתב קונצ'רטו סולו לכלי, הקונצ'רטו לצ'לו (או ויול או בסון, 1729). כמו כן, את מרבית יצירותיו כתב לחליל, ואת רובן פרסם. הוא עצמו ניגן בחליל טרברסו או חליל בארוק. יצירותיו לחליל ולבסון הן, בדרך כלל, המבוצעות מבין יצירותיו כיום. לחליל אף כתב ספר הדרכה, שאבד מכבר. יצירותיו הראשונות לחליל היו קטעי דואו  לפי מסורת יוצרים צרפתים קודמים כמו מישל דה להבאר וז'אק מארטן אוטטר. עם זאת הוא הלחין גם תחת ההשפעה האיטלקית שגברה בשנות ה-1720 בפריז. בסלונים של החברה הגבוהה הצרפתית אצילים חובבי מוזיקה נהגו להתנסות בזמרה או בנגינת סונאטות או קטעי דואו לחלילים וכן יצירות אחרות לכלים כמו צ'מבלו ,כינור, אבוב, מוזט, ויולה וכו'. הזמנת מספר גדול של יצירות כאלה הביאה לבואמורטיה פרנסה מרובה.    
בנוסף כתב בואמורטיה גם יצירות לנגנים מקצועיים ידועים כמו האופוס 26  שנועד לצ'לן פייר לאבה, איש בורדו, או נגן ויולה דה גמבה לואי דה קה ד'ארוולואה (Louis de Caix d'Hervelois). האחרון, שהיה ב-1736 שכנו, תיקן לו את האופוס 31 שבו רואים הוקרה למארן מארה.

בין היצירות לצ'מבלו ולחליל ידוע האופוס 91 שלו לצ'מבלו אובליגטו ולחליל, יצירה מאוחרת, שנכתבה בהשראת יצירות דומות של ז'אן-פיליפ ראמו "יצירות קונצרטנטיות לצ'מבלו". את אופוס זה הקדיש בואמורטיה לחלילן ידוע שהיה גם מלחין, מישל בלאווה. יצירה נוספת הראויה לציון היא סרנדה לתזמורת, יצירה אותה נוהגים לבצע מפעם לפעם. בואמורטיה וראמו, אשר חיו ופעלו בשלהי תקופת הבארוק (ה"רוקוקו") בימיו של לואי החמישה-עשר, המשיכו לדגול במסורת הצרפתית, בהלחינם מוזיקה מלאת יופי ותחכום, אשר הוערכה רבות על ידי ציבור מאזיני המוזיקה בצרפת.
התאורטיקן ז'אן-בנז'מן דה לבורד במאמרו "על מוזיקה עתיקה וחדשה" בשנת 1780 כתב על בואמורטיה: "Bienheureux Boismortier, dont la fertile plume peut tous les mois, sans peine, enfanter un volume."
(אשרי בואמורטיה אשר עטו השופע, הוליד ללא שום פגע, יצירה חדשה מדי חודש). נאמר שלביקורת כזו, היה עונה בואמורטיה בפשטות "אני מרוויח כסף".

פעילותו המאוחרת
החל מ-1736ניסה את כוחותיו על במת האקדמיה המלכותית למוזיקה (לימים בית האופרה בפריז) עם יצירה אופראית "Voyages de l'amour" (מסעות האהבה) אותה הקדיש למנהל האקדמיה, לואי דה בורבון-קונדה, הרוזן קלרמון (1771-1709). הצלחת האופרה הזאת הייתה מוגבלת, מה שגרם לו להאט את הקצב בתחום זה.  המשיך לפקוד את הסלונים הפריזאים, בהם התוודע לראמו, למונדונוויל ולמלחינים חדשניים אחרים שדחפו אותו לכתוב את יצירותיו לצ'מבלו. עבודתויו הפכו למבוקשות בסדרות הקונצרטים שאורגנו בפריז תחת השם Concert spirituel ("קונצרט רוחני"). במסגרת זו הוצג למשך עשרים שנים ברציפות המוטט המפורסם שלו למקהלה גדולה  Fugit Nox שהשמעתו בבכורה התקיימה ב-1 בנובמבר 1746. בואמורטיה שילב בתוכו שירי חג המולד קטלאנים טיפוסיים כמו San Josep fa bugada (יוסף הקדוש עושה כביסה).
ב-1743 הייתה לו הצלחה עם האופרה "דון קישוט אצל הדוכסית" על לברית של שארל-סימון פאוואר לפי הרומן של מיגל דה סרוואנטס. זאת הייתה פארסה קלילה שבה סנצ'ו פנסה נמלט בעור שיניו מפני "מפלצת באטרף" ומגיע לגניה של דוכסית דמיונית, שבה כמה חוקרים זיהו את דמות הדוכסית דו מן שאירחה את המלחין כעשרים שנה לפני כן.  ב-1744 ניצח בואמורטיה את תזמורת היריד בן לוראן וב-1745 של היריד סן ז'רמן. 
הפסטורלה "דפניס וכלואה"  על לברית מאת פייר וז'ון, בוצעה לראשונה ב-28 בספטמבר 1747, ואחר כך עוד 12 פעמים ב-1752.

ב-1753 אחרי שמחנה האופרה האיטלקית ניצח בריב הליצנים נגד חסידי האופרה הצרפתית, פרש בואמורטייה מהחיים המוזיקליים, שנתיים לפני מותו.
בואמורטיה פרש לאחוזתו "לה גאטינלרי" שרכש אותה מוקדם יותר ברואסי-אן-ברי (כיום במחוז סן-א-מארן) ונפטר ב-1755. 
המלחין נקבר בספינת הכנסייה ברואסי-אן-ברי.

חייו הפרטיים
בואמורטיה התחתן ב-20 בנובמבר 1720 בפרפיניאן עם מרי ואלט. 
לזוג נולדו שלוש בנות:סוזאן בודן דה בואמורטיה (1799-1722), שהייתה סופרת ידועה, ז'וזפין ולוסי. 
אחרי מות האמן ב-1755 אלמנתו חזרה לרחוב סנט אנטואן בפריז ומכרה את הבית. בנותיהם, שהתגוררו ברחוב פרסה (Percée) ממול לכנסיית סן-פול-סן-לואי, המשיכו עד 1771 להוציא לאור מהדורות חוזרות של יצירות אביהן.
בן של אחיין של בואמורטיה, היה ז'אן-בטיסט נואל בושוט, שר המלחמה של צרפת בשנים 1794-1793.

יצירות שונות
מוזיקה קולית
4 יצירות בימתיות + פסטורלה :
 Voyages de l'Amour מסעות האהבה (1736) - אופרת באלט
Don Quichotte chez la duchesse  דון קישוט אצל הדוכסית - (1747) - אופרה קומית
Daphné דפנה (1748) טרגדיה מוזיקלית - לא הוצגה
 Les quatre parties du monde ארבעת חלקי העולם (1752) לא הוצגה

 *Op.102: Daphnis et Chloé, בשלוש מערכות, פסטורלה (1747)
(לברית מאת פייר לוז'ון Laujon)

Ballets de Villages בלטים כפריים
קנטטות:
 ארבע העונות (1738-1724) 4 קנטטות
טיטנים Les Titans (1726)
Acteon אקטאון
Ixion איסקיון (1733)
Le Buveur dompté השתיין המאולף (1740)
Les gentillesses, cantatilles (brevi cantate) קנטטות קצרות
מוזיקה כנסייתית:
המוטט Fugit nox (בורח הלילה) - בוצע למשך עשרים שנה ב-Concert Spirituel לחג המולד
Exaudiat te Dominus למקהלה גדולה (1730)
Op. 23: 6 Motets à voix seule mêlés de simphonies, per voce, flauto, violino e continuo (1728)

מוזיקה כלית 
 Op. 1: 6 Sonates a deux flûtes traversieres sans basse (Paris, 1724)
 Op. 2: 6 Sonates a deux flûtes traversieres sans basse (Paris, 1724)
 Op. 6: 6 Sonates a deux flutes traversieres sans basse (Paris, 1725)
 Op. 7: 6 Sonates en trio pour trois flûtes traversières sans basse (Paris, 1725)
 Op. 8: 6 Sonates a deux flûtes-traversieres sans basse (Paris, 1725)
 Op. 10: 6 Sonates à deux violes (Paris, 1725)
 Op. 11: 6 Suites à 2 Muzettes (Paris, 1727)
 Op. 12: 6 Sonates en trio pour les flûtes-traversieres, violons, ou haubois, avec la basse (Paris, 1726)
 Op. 13: 12 Petites Sonates a deux flûtes traversieres sans basse (Paris, 1726)
 Op. 14: 6 Sonates à deux Bassons, Violoncelles, ou Violes (1726)
 Op. 15: 6 Concertos Pour 5 Flûtes-Traversieres ou autres Instrumens, sans Baße. On peut aussy les joüer avec une Basse (Paris, 1727)
 Op. 17: 6 Suites à 2 Muzettes, qui conviennent aux vieles, flûtes-a-bec, traversieres, & haubois (Paris, 1727)
 Op. 19: 6 Sonates pour la flûte traversière avec la basse (Paris, 1727)
 Op. 20: 6 Sonates à violon seul avec la basse (Paris, 1727)
 Op. 22: 17 Suites: Diverses Pièces pour 2 Flûtes-Traversière (Paris, 1728)
 Op. 26: 5 Sonates pour le violoncelle, viole, ou basson, avec la basse chifree; suivies d'un concerto pour l'un ou l'autre des Instruments (Paris, 1729)
 Op. 27: 6 Suites pour 2 Vieles, Musettes, Flutes-à-bec, Fluts. traversieres, & Hautbois. Suivies de 2 Sonates à Dessus et Basse (Paris, 1730)
 Op. 28: 6 Sonates en trio pour deux haubois, flûtes-traversières ou violons avec la basse, suivies de deux concerto dont le Ier se joue sur la musette, la vièle ou la flûte-à-bec (Paris, 1730)
 Op. 31: 5 Suites: Diverses pièces de viole avec la basse chiffrée (Paris, 1730)
 Op. 33: 6 Gentillesses en trois parties (Paris, 1731)
 Op. 34: 6 Sonates à quatre parties différentes et égalment travailées (Paris, 1731)
 Op. 35: 6 Suites de pièces (Paris, 1731)
 Op. 37: 5 Sonates en trio suivies d'un concerto (Paris, 1732)
 Op. 39: 2 Sérénades ou simphonies françaises en trois parties pour flûtes, violons et haubois (Paris, 1732)
 Op. 40: 6 Sonates pour deux Bassons, Violoncelles, ou Violes suivies d'un nombre de pièces qui peuvent se jouer seul & facilement (1732)
 Op. 42: 6 Pastorales (Duo)
 Op. 44: 6 Sonates pour la flûte traversiere avec la basse (Paris, 1733)
 Op. 50: 6 Sonates dont la derniere est en Trio (Paris, 1734)
 Op. 51: 6 Sonates pour une Flûte traversière et un violon par accords (Paris, 1734)
 Op. 52: 4 Balets de Village en Trio, Pour les Musettes, Vieles, Flutes à-bec, Violons, Haubois, ou Flutes traversieres (Paris, 1734)
 Op. 59: 4 Suites de Pièces de Clavecin (Paris, 1736)
 Op. 66: Petites Sonates suivies d'une Chaconne pour deux Bassons, Violonceles ou Violes (1737)
 Op. 78: 4 Sonates pour deux flûtes-traversières ou autres instruments, avec la basse (Paris, 1738)
 Op. 91: 6 Sonates pour clavecin et une flûte traversière (Paris, 1741)

דיסקוגרפיה
בביצוע האנסמבל Concert Spirituel של ארווה ניקה
 Don Quichotte chez la Duchesse (Naxos, 1996) - אופרת דו קישוט אצל הדוכסית
 Daphnis et Chloé (Glossa, 2002) - דפניס וכלואה
  Exaudiat te domine 
Motet à grand chœur couplé à ses six petits motets (מוטט למקהלה הגדולה עם ששה מוטטים קטנים) 
 (Glossa 2004) - סונאטות לבאסים
1999 - Les Maisons de Plaisance  בביצוע וילאנד וסיגיסוולד קאוקן
 קטעי צ'מבלו, קונצרטים כפריים וקונצ'רטי לחמישה חלילים   
 Duos de flûte et pièces à flûte seule pour  דואטים לחלילים וקטעים לחליל אחד - בביצועם של סטפאן פרו ובנז'מן גספון, בחברת פייר וראני Pierre Vérany
קונצ'רטי לחלילים (Barthold Kuijken, Marc Hantaï בביצועם של ברתולד קאוקן  מרק אנטאי ואחרים - בחברת Accent
סונאטות אופוס 91 לחליל ולצ'מבלו, מוקדים לבלאווה- בביצועם של פרנק טנס ו"לה בופארדן"  (Les Boufardins) 
 סויטות ודואו לויולות Suites et duos pour viole (Jay Bernfeld) בביצועו של ג'יי ברנפלד
שש סונאטות לצ'לו ובאסו קונטינואו  Six sonates pour violoncelle et basse continue 
ששה דואואים לחליל וכינור "באקורדים" אופוס 51 - גרגואר ז'ה (Grégoire Jeay) (טרוורסו) ו-Olivier Brault אוליבייה ברו (כינור), חברת ATMA  
Les Voyages de l'amour, opéra ballet en un prologue et 4 actes, avec l'Orfeo Orchestra et le Purcell Choir, sous la direction de György Vashegyi (2 CD Glossa 2020).אופרה בלט "מסעות האהבה" ב4 מערכות ופרולוג, 
עם תזמורת "אורפאו" ומקהלת "פרסל" בניצוח ג'רג' ואשהג'י

לקריאה נוספת
 Stéphan Perreau. Joseph Bodin de Boismortier (1689—1755), un musicien lorrain- catalan à la cour des Lumières. — Montpellier: Presses du Languedoc, 2001..
Julie Anne Sadie - (dir) Guide de musique baroque, Fayard, 1995 p.165

 קישורים חיצוניים 

 תווים מדומיין חופשי של המלחין, בארכיב של ורנר איקינג
 תווים נוספים מאתר IMSLP מקרן ויקימדיה
 דואטים לחליל
 סטפן פרו, מאמר על המלחין, אוונטאי אתר טיסקלי, חברה לבלט בארוק.


הערות שוליים

קטגוריה:מלחינים מתקופת הבארוק
קטגוריה:מלחיני אופרה צרפתים
קטגוריה:מלחינים צרפתים במאה ה-17
קטגוריה:מלחינים צרפתים במאה ה-18
קטגוריה:ילידי 1689
קטגוריה:נפטרים ב-1755