חריפות

ממוזער|תבלינים ופלפלים חריפים בצורות שונות נוצר על ידי AI
חריפות או חִכָּנִיוּת היא תחושת צריבה או חום בפה, ולעיתים גם באזורים ריריים אחרים בגוף, הנגרמת על ידי גירוי כימי שאינו מזיק כשלעצמו. תחושה זו אינה נחשבת לטעם במובן הפיזיולוגי, שכן אינה נקלטת באמצעות פקעיות הטעם שבלשון, אלא באמצעות סיבי העצב המשולש המגיבים לחום, לקור ולכאב.

התרכובת המוכרת ביותר המעוררת תחושת חריפות היא קפסאיצין, המצוי בפלפלים חריפים ממשפחת הצ'ילי. תרכובות נוספות כוללות פיפרין (בפלפל שחור), אליצין (בשום) ואליל איזותיוציאנט (בוואסאבי, חרדל, חזרת וצנון). תרכובות אלה פועלות על קולטני כאב, ומגבירות את חדירותם ליונים כמו נתרן ואשלגן, ובכך גורמות לתחושת כאב או חום מדומה.

בנוסף לחריפות "חמה" כשל קפסאיצין, קיימות גם תחושות אחרות המסווגות לעיתים כ"חריפות", כגון חריפות קרה – שמקורה בתרכובות כמו מנתול, המפעילות קולטנים לקור, וכן חריפות נדיפה, המורגשת בעיקר באף, כזו של חרדל או חזרת.

לחריפות שימושים קולינריים נרחבים במטבחים שונים, במיוחד באסיה, באפריקה ובאמריקות. בשפת היומיום נהוג להתייחס אל חריפות כאל אחד מ"טעמי" המזון, אף שאינה כלולה בטעמים הבסיסיים (מתוק, מלוח, חמוץ, מר ואומאמי).

למדידת דרגת החריפות של פלפלים פותח בשנת 1912 סולם סקוביל, הקרוי על שם הכימאי וילבור סקוביל. הסולם מדרג את החריפות לפי ריכוז הקפסאיצין, מהגבוה ביותר – קפסאיצין טהור (כ-15–16 מיליון יחידות סקוביל), ועד אפס.

 השפעה בריאותית 
 השמנה, לחץ דם ושומני דם 
מחקר מטא-אנליזה גדול שנערך בסין בשנת 2023, אשר בחן נתונים בהיקף של 189,817 משתתפים, מצא שצריכה קבועה של מזון חריף עלולה להיות קשורה לעלייה בסיכון להשמנה. כלומר, אנשים שאכלו אוכל חריף לעיתים קרובות נטו יותר להיות בעלי משקל עודף (לפי הנתונים: הסיכון להשמנה עלה בכ־17% בקרב צרכני חריף לעומת אלה שלא צרכו – OR=1.17).

בנוסף, נמצא שצריכת מזון חריף באופן תדיר עשויה לעזור בהפחתת הסיכון ליתר לחץ דם (הסיכון ירד בכ־13% – OR=0.87).

בנוגע לשומני הדם, מצאו החוקרים שמזון חריף עשוי לגרום לעלייה קלה ברמות ה"כולסטרול הרע" (LDL), ולירידה קלה ב"כולסטרול הטוב" (HDL), אך לא נצפתה השפעה על רמות הכולסטרול הכללי או הטריגליצרידים.

החוקרים מציינים כי מדובר במחקרים תצפיתיים בלבד, ולכן אי אפשר לקבוע באופן מוחלט שמזון חריף הוא הגורם לשינויים האלה, אלא רק שקיים קשר בין הדברים.

במאמר סקירה נפרד משנת 2022 צוין כי הקפסאיצין עשוי לעודד שריפת שומן ולזרז את חילוף החומרים. לפי מחקרים שונים שנסקרו, מעכב החומר החריף יצירת תאים שומניים בגוף ועשוי לסייע בהפחתת הצטברות שומן, במיוחד כחלק מתזונה דלה בקלוריות.

מחקר שהתפרסם בשנת 2023, בחן את השפעת צריכת קפסאיצין על ירידה במשקל בקרב אנשים עם עודף משקל והשמנת יתר. מדובר במטא-אנליזה של 15 ניסויים קליניים מבוקרים, שבהם נבדקה השפעת תוספת קפסאיצין לתזונה במשך מספר שבועות. הממצאים הראו כי צריכת קפסאיצין תרמה לירידה ממוצעת של כחצי קילוגרם במשקל, ירידה במדד מסת הגוף (BMI), והפחתה בהיקף המותניים. ההשפעות היו חזקות יותר כאשר השימוש בקפסאיצין לווה בתזונה מאוזנת ושינויים באורח החיים.

הספרות המדעית בנושא אינה מספקת תמונה חד־משמעית. חלק מהמחקרים מדווחים על קשר להשמנה או לשינויים בשומני הדם, בעוד אחרים מצביעים על השפעות חיוביות דווקא.

 מיקרוביוטה של המעי 
מאמר סקירה משנת 2020, בחן את השפעותיו של קפסאיצין על מערכת העיכול והרכב המיקרוביוטה במעי. מהסקירה עולה כי קפסאיצין עשוי לתרום לאיזון קהילת החיידקים הטבעית במעי, להפחית את שכיחותם של חיידקים מזיקים ולעודד צמיחה של חיידקים מועילים ממשפחות כגון אצידופילוס וביפידובקטריום, אשר מוכרים בתרומתם לבריאות מערכת העיכול.

בנוסף, נמצא כי לקפסאיצין יש השפעה מיטיבה על שלמות מחסום דופן המעי. הוא מפחית את חדירותו ובכך מסייע למניעת חדירה של רעלנים וחלקיקים מזיקים לזרם הדם. תכונות אלו עשויות להפחית תהליכים דלקתיים בגוף ולשפר מדדים הקשורים למצבים מטבוליים כרוניים, כגון סוכרת, השמנה ותסמונת מטבולית.

עם זאת, מרבית הממצאים מבוססים על מחקרים בתנאי מעבדה או בבעלי חיים, ולא נעשה מחקר קליני נרחב בבני אדם כדי לקבוע באופן ודאי את השפעותיו הבריאותיות של קפסאיצין.

 פוטנציאל בריאותי בקפסאיצין 

על פי סקירת ספרות מדעית משנת 2022, לקפסאיצין עשויות להיות השפעות רפואיות מועילות בשני תחומים עיקריים: הקלה על כאבים ממושכים שמקורם עצבי, ועיכוב של התפתחות תאים סרטניים. מנגנון הפעולה נגד כאב מתבסס על הפעלת קולטנים עצביים המזהים חום או פציעה (TRPV1), שחשיפה חוזרת אליהם מפחיתה את רגישותם, ובכך מקלה על תחושת כאב. בנוסף, לפי ניסויים בתנאי מעבדה ובמודלים של בעלי חיים, הקפסאיצין עשוי לעכב התרבות של תאים ממאירים מסוגים שונים, לרבות סרטן הריאה, סרטן מעי וסרטן השד. עם זאת, השפעה זו טרם נבדקה בניסויים קליניים בבני אדם ויש צורך במחקרים קליניים נוספים בבני אדם כדי לאשש את ההשפעות הללו.

 תיאבון והרגלי אכילה 
מחקר שפורסם בשנת 2022, בחן כיצד צריכה תדירה של פלפלים חריפים משפיעה על הרגלי האכילה והתחושות החושיות. החוקרים מצאו כי אנשים שמרבים לאכול חריף נוטים לצרוך פחות מזונות מתוקים או עתירי שומן, מה שיכול להעיד על השפעה על תחושת התיאבון והעדפות הטעם.

בנוסף, החוקרים תיארו תהליך שנקרא desensitization, שבו תחושת החריפות נחלשת בעקבות חשיפה חוזרת לגירוי. במילים אחרות, ככל שאדם אוכל חריף לעיתים קרובות יותר התחושה של ה"שריפה" בפה נחלשת, והוא מסוגל לאכול מזון חריף בלי לחוש אי נוחות כמו בעבר.

 גורמים לצריכה 
במקסיקו ובמדינות אסיה כמו הודו, וייטנאם וטאיוואן פלפלי צ’ילי כלולים כמעט בכל ארוחה. באירופה הצריכה כמעט אפסית, ובארצות הברית כ-59% מהצעירים מעדיפים מזון חריף במיוחד. מאמר סקירה שפורסם בכתב העת  הדגיש חמישה גורמים עיקריים המשפיעים על ההעדפה:

 גורמים תרבותיים וגאוגרפיים: צריכה יומיומית גבוהה במקסיקו ואסיה, שיעורים נמוכים באירופה, בעיקר בקרב צעירים בארצות-הברית.
 חשיפה מוקדמת לטעמים חריפים: ילדים שנחשפים לתבלינים חריפים מתרגלים לתחושת הצריבה מהר יותר ומפתחים העדפה לחריפות.
 מגדר: גברים מדווחים על חיבה לחריפות גבוהה יותר מנשים.
 גורמים גנטיים: קיימת נטייה מולדת שגורמת לחלק מהאנשים להרגיש את החריפות ככואבת יותר ולהפך.
 אישיות וצורך בריגושים: אנשים בעלי מאפיינים של חיפוש ריגושים ורמת סקרנות גבוהה נוטים להעדיף תבלינים חריפים יותר מאשר אנשים שמעדיפים יציבות חושית.

קישורים חיצוניים




 ד"ר פליציה שטרן, צריכת פלפלים חריפים ותמותה במבוגרים איטלקים, באתר האגודה לבריאות הציבור, 10 בפברואר 2020
 מדע בדקה, חריף, באתר מכון דוידסון למדע, 8 בפברואר 2018
 Sanjana Gajbhiye, Spicy foods can slow down eating and cut calorie intake, באתר Earth.com, 24 במאי 2025


הערות שוליים

קטגוריה:מזון
קטגוריה:חושים
*