חרט וילדרס

חֵרט וילדרס (בהולנדית: Geert Wilders; נולד ב-6 בספטמבר 1963) הוא פוליטיקאי הולנדי שמנהיג את מפלגת החופש (PVV) הימנית מאז ייסד אותה בשנת 2006 ועומ בראשה בבית הנבחרים. המפלגה המזוהה עם הימין. וילדרס ידוע בפופוליזם הימני שלו, התנגדותו להגירה, התנגדותו לאסלאם והאירו -סקפטיות שלו . דעות אלו הפכו אותו לדמות שנויה במחלוקת בהולנד ומחוצה לה.

הוא קרא לסגור את כל המסגדים בהולנד, לסגור בתי ספר איסלמיים, ולאסור את מכירת והחזקת הקוראן. בניגוד לאנטישמיות המאפיינת לעתים את הימין הקיצוני, וילדרס הוא פרו-ישראלי מובהק.

ביוגרפיה
וילדרס נולד ב-1963 בעיר פנלו שבמחוז לימבורג בדרום-מזרח הולנד, למשפחה קתולית ממעמד הביניים, הצעיר בארבעת ילדי המשפחה. אביו עסק בניהול בית דפוס. אמו נולדה באיי הודו המזרחיים ההולנדיים, לימים אינדונזיה. ב-2009 פרסם השבועון "De Groene Amsterdammer" מאמר המבוסס על חומרי ארכיון שחשף כי סבתו של וילדרס מצד אמו היא ממוצא אינדונזי. לדברי מזכיר האגודה הגנאלוגית האינדונזית, אם-סבתו של וילדרס הייתה "כמעט בוודאות מוסלמית, או אולי סינית, הווה אומר בודהיסטית".

רכש השכלה תיכונית בבית ספר ממלכתי בהולנד, ואחר כך פנה להכשרה מקצועית בתחום ביטוחי הבריאות. בנוסף, למד משפטים באוניברסיטה הפתוחה ולאחר שהשלים את לימודיו הוסמך בתחומו.

בשנות העשרים של חייו התנדב במושב תומר שבבקעת הירדן במשך כשנה. מאוחר יותר הגדיר את התקופה הזו בחייו כגורם שעיצב אותו כ"ידיד אמת של ישראל".

 קריירה פוליטית 
בשנים 1990 עד 2002 היה וילדרס חבר במפלגה הליברלית (VVD) ותלמידו בולקסטיין .בשלב זה, האידיאולוגיה שלו התאפיינה בשילוב של ניאו-ליברליזם כלכלי, ריאליזם במדיניות חוץ, וגישה שמרנית בנושאים חברתיים-תרבותיים. הוא אימץ סגנון לעומתי והתמקד בנושאים כמו ניצול לרעה של מערכת הרווחה ואזהרות מפני קיצוניות במזרח התיכון, תוך שהוא מציג עצמו כמי ש"שובר טאבואים"

כששב להולנד, החל וילדרס לעסוק בתחום הביטוח. ולאחר מכן גם בפוליטיקה, ככותב נאומים למפלגת החירות והדמוקרטיה. בשנים 1990–1998 עבד בתור עוזר פרלמנטרי של מנהיג מפלגתו פריץ בולקסטיין. בתפקידו זה, הוא ביקר כמעט בכל מדינות המזרח התיכון, לרבות מצרים, איראן, סוריה, ישראל וירדן.  בולקסטיין שימש דוגמא עבור ווילדרס הן בהקשר לביקורת החריפה על מהגרים מוסלמים והן בסגנון הדיבור המתעמת שלו.

בספטמבר 1983 התגייס לצבא. לאחר הכשרה בברגן אופ זום, הוא הוצב באורנג'אקזרן ב-Scharsbergen עד דצמבר 1984. בשנת 1984 הוא החל לעבוד במועצה לביטוח בריאות. לשם כך השלים תוכנית הכשרה באמסטרדם. שנתיים לאחר מכן, הוא הפך ליועץ משפטי במועצה המפקחת על הביטוח הלאומי. במהלך תקופה זו, הוא קיבל מספר תעודות חלקיות במשפטים מהאוניברסיטה הפתוחה. ב-1985 עבר למחוז קאנאלנילנד באוטרכט.

בשנת 1997 נבחר וילדרס למועצת עיריית רובע מגוריו, קנלנאיילנד (Kanaleneiland) שבאוטרכט. השכונה הייתה שכונת מעמד הביניים, שאליה הגיעו במהלך השנים מהגרים רבים מארצות האסלאם. כתוצאה מההגירה עלו שיעורי הפשיעה בשכונה, במידה ניכרת. וילדרס עצמו נשדד סמוך לביתו. יש הרואים באירוע זה זרז להפיכתו לפוליטיקאי במגרש הלאומי.

לקראת הבחירות הכלליות של 1998 חזר וילדרס להתגורר בעיר הולדתו ונלו. הוא שובץ במקום ה-45 ברשימה של מפלגת ה-VVD ונכנס לפרלמנט לאחר הקמת הממשלה ב-1998. כחבר פרלמנט היה אחראי על תיק הביטחון הסוציאלי, וכן על הנושאים עיראק, איראן ומרכז אירופה. בשנת 1999 משך תשומת לב ציבורית בעקבות הצעתו להגביל את זכויות הקצבאות של מקבלי גמלת נכות מכוח חוק ביטוח נכות בשל תלונות נפשיות.

פריצתו לתודעה הציבורית הלאומית אירעה רק בשנת 2002, כשהחל להדגיש בכל נאומיו את הסכנות הכרוכות באסלאם הקיצוני.

 מפלגת החירות 
בספטמבר 2004 עזב וילדרס את מפלגת העם למען חופש ודמוקרטיה (VVD) וייסד את המפלגה למען החירות – PVV. אחת הסיבות לכך הייתה אי הסכמתו עם עמדת מפלגת העם למען החופש והדמוקרטיה לגבי המשא ומתן לצירוף טורקיה לאיחוד האירופי. במצע של מפלגתו החדשה כלל את הצורך בהקטנת הסקטור הציבורי, הורדת המיסוי, הקמת תחנות כוח גרעיניות, הכללת זכויות בעלי חיים בחוקה האירופית, אכיפת חוק קפדנית ודמוקרטיה ישירה. בענייני מדיניות חוץ תומכת מפלגתו בהגדלת השותפות של הולנד בנאט"ו, אי הרחבת האיחוד האירופי, התנגדות לחוקת האיחוד האירופי, ואיסור על החזקת אזרחות כפולה.

לאחר שעזב את ה-VVD, וילדרס הושפע מאוד מניאו-שמרנות אמריקאית ומתכני מכוני מחקר בארה"ב ובישראל. השינוי המשמעותי ביותר היה ביחסו לאסלאם: הוא החל לראות באסלאם אידיאולוגיה טוטליטרית בדומה לקומוניזם ולפשיזם, המאיימת על המערב, וקרא להטמעה (אסימילציה) מוחלטת של מוסלמים תוך ביקורת חריפה על האליטה הפרוגרסיבית ההולנדית. משנת 2006 ואילך , לאחר הקמת מפלגתו (PVV), וילדרס נע לכיוון "פופוליזם לאומי" או "ימין רדיקלי פופוליסטי". שלב זה מתאפיין בהתנגדות חריפה להגירה ולשיתוף פעולה על-לאומי, כמו האיחוד האירופי, ובמסגור הפוליטיקה כמאבק מוסרי בין העם הטוב לאליטה המושחתת. הוא הקצין את יחסו לאיסלאם ועבר מרצון להטמעה לדחייה מוחלטת, אימץ תיאוריות קונספירציה על "אירוביה" (Eurabia) והאסלאמיזציה של אירופה, קרא לאסור את הקוראן והציע "מס סמרטוטי ראש" (כך קרא לחיג'אב). הוא אימץ רטוריקה עממית ובוטה יותר ושינה את תפיסתו הכלכלית מתמיכה בשוק חופשי לתמיכה במדיניות רווחה, אך רק עבור ההולנדים.

עד ספטמבר 2012 החזיקה "המפלגה למען החירות" בראשותו, ב-24 מתוך 150 המושבים בבית התחתון של הפרלמנט ההולנדי (כפול ויותר ממה שהיה לה בבחירות שקדמו). המפלגה נטלה חלק בקואליציית הימין-מרכז ששלטה במדינה מאז 2010, בלי להיות שותפה בממשלה. אחת ההתחייבויות הקואליציוניות העיקריות שניתנו למפלגתו של וילדרס בתקופה זו, הייתה הקטנת זרם ההגירה למדינה.

 בחירות 2012 
בבחירות ספטמבר 2012 בהולנד ירדה המפלגה לכוחה הקודם כמעט, כשזכתה ב-15 מושבים בלבד, בפרלמנט. המפלה הזו הייתה על רקע המשבר הכלכלי וסירובה של מפלגת החירות לתמוך בצעדי צנע נוספים בהתאם לדרישות האיחוד האירופי, וללא קשר לענייני ההגירה. הממשלה שהוקמה בנובמבר, כחודשיים לאחר הבחירות הייתה ממשלת אחדות הולנדית בראשות הימין-מרכז אך ללא PVV.

 בחירות 2017 
כעבור חמש שנים, בבחירות מרץ 2017, המפלגה עלתה שוב, גם אם לא חזרה לשיא אליו הגיעה ב-2012. היא קיבלה 20 צירים בפרלמנט והייתה למפלגה השנייה בגודלה במדינה. עם זאת, מרבית המפלגות האחרות הצהירו שלא יֵשבו איתה בממשלה אחת ולפיכך תורכב הקואליציה ההולנדית ככל הנראה בלעדיה.

 בחירות 2023 
בבחירות בנובמבר 2023 זכתה מפלגתו ב-37 מושבים והייתה למפלגה הגדולה ביותר בבית התחתון. לאחר הבחירות נכנסה המפלגה לראשונה לממשלה. ב-15 במאי 2024 נחתם הסכם קואליציוני בין מפלגת החרות של וילדרס ושלוש מפלגות נוספות (מפלגת העם למען חופש ודמוקרטיה VVD, חוזה חברתי חדש NSC ותנועת האזרח החקלאי BBB). ביולי 2024 מונה דיק סכוף לראש ממשלת הולנד.

ביוני 2025 פרשה המפלגה מהממשלה בשל מחלוקת על מדיניות הגירה.בעקבות פרישתו הודיע ראש הממשלה סכוף על התפטרות מתפקידו.

 בחירות 2025 
בבחירות אוקטובר 2025 היא ירדה ל-26 מושבים

בינואר 2026, שבעה חברי פרלמנט עזבו את הסיעה הפרלמנטרית עקב חוסר שביעות רצון מהנהגתו של וילדרס. הם הקימו קבוצת פרלמנט חדשה בראשות גידי מרקוסצובר.

 אידאולוגיה 
 אסלאם 
וילדרס התבטא פעמים רבות באופן חריף כלפי האסלאם. הוא אמר שמסגדים הם בתי תפילה נאציים הצהיר כי הקוראן הוא "ספר פשיסטי" המטיף לאלימות, השווה אותו לספרו של אדולף היטלר 'מיין קאמפף' וקרא לאסור את מכירתו והחזקתו בהולנד. במהלך עצרת בחירות בהאג ב-19 במרץ 2014, שאל וילדרס את תומכיו: "האם אתם רוצים יותר או פחות מרוקאים בעיר הזאת ובכל הולנד?". כשהקהל ענה "פחות! פחות!", הוא השיב: "נטפל בזה" באוגוסט 2025 פרסם התמונה שהשוותה בין אישה לבנה המוצגת כנעימה לבין אישה כהת עור עטויה חיג'אב המוצגת כמאיימת.

וילדרס מרבה לעסוק באסלאם ובמוסלמים באירופה. הפחד העיקרי שלו, חזר ואמר, הוא שאירופה תהפוך לאסלאמית. וילדרס מתאר כיצד שכונות שלמות מקבלות אופי מוסלמי ותושביהן נוהגים באלימות קשה כלפי יהודים, הומוסקסואלים ונשים מערביות. לדברי וילדרס, ההתפשטות של המוסלמים באירופה אינה נובעת מתוך רצון להשתלב בחברה, אלא מתוך רצון לכבוש את החברה האירופית על ידי עולם האסלאם. וילדרס קורא למניעים אלו מניעים קולוניאליסטים.

לווילדרס ביקורת קשה מאוד על האסלאם. הוא טוען שהיא כמעט ואינה דת במובן הרגיל של קשר בין האדם לאל, אלא בעיקר אידאולוגיה פוליטית, שיטה המכתיבה ליחיד ולחברה כל פרט בחייו. השיטה הזו אינה דוגלת בחירות של האחר, ולכן ניתן לכנותה אידאולוגיה טוטליטרית.

ווילדרס כינה את נביא האסלאם, מוחמד "פדופיל, רוצח המונים, טרוריסט משוגע וברברי".

בשנת 2008 וילדרס כתב, הפיק וביים את הסרט הקצר "פתנה", המציג את נקודת המבט שלו על האסלאם והקוראן, ואשר עורר סערה גלובלית. בפברואר 2009 אף נאסרה בשל כך כניסתו לממלכה המאוחדת, אך לאחר שערער, הוסרה ההגבלה ובמרץ 2010 הוא התארח והציג את סרטו בבית הלורדים. בעקבות דברים שאמר בגנות האסלאם הואשם וילדרס בהסתה לגזענות ובערכאה שיפוטית נמוכה אף הורשע. אולם ב-23 ביוני 2011 זיכה אותו בית המשפט באמסטרדם מכל ההאשמות וקבע כי "גם אם הצהרותיו בגנות האסלאם פגעו במוסלמים, הן נאמרו במסגרת השיח הפוליטי הלגיטימי".

בהרצאה שנשא בניו יורק, ב-25 בספטמבר 2008, התייחס לאיסלאם כאל אידיאולוגיה פוליטית טוטליטרית המבקשת לשלוט בכל היבט בחיים, בדומה לקומוניזם או לנאציזם. על פי תפיסתו "הקוראן מבטא אנטישמיות גלויה ומתאר את היהודים כקופים וחזירים... באסלאם אין קריאה מוסרית, אלא המוסר היחיד של האסלאם הוא קידום האסלאם". בהמשך השמיע מידע כוזב על פיו וינסטון צ'רצ'יל, הגדיר את האסלאם כ"גורם הריאקציונרי ביותר בעולם", והשווה בין הקוראן ל"מיין קאמפף".

הוא קרא לאסור על בניית מסגדים חדשים, על לבישת בורקה, להוציא מחוץ לחוק מסגדים, בתי ספר אסלאמיים ואת הקוראן.

וילדרס מתאר כבגידה את עמדת האליטה האירופית והשמאל הפרוגרסיבי. לטענתו, במקום להזדהות עם הערכים היודו-נוצריים של המוסר והחירות, ולשמור על התרבות המערבית, הם פנו לכיוון הרב-תרבותיות, שתוצאותיה הן אובדן הערכים והתרבות המערביים. לדבריו, סובלנות צריכה לבוא רק כלפי סובלנים ולא כלפי לא-סובלנים (פרדוקס הסובלנות), אך בפועל, הממסד המערבי מצדד דווקא באויב התרבותי, בעודו נלחם במגיני הערכים המערביים. בבתי ספר באירופה חדלו ללמד יצירות מערביות קלאסיות, מפני שהן פוגעות באסלאם. זוהי לדעתו גם הסיבה למאבק נגד הסרט שלו ולפגיעה בחופש הביטוי, דווקא נגד הידיד.

וילדרס סבור שהשינוי יבוא רק מהציבור הרחב, תוך שהוא מחלחל כלפי מעלה על ידי כיבוש עמדות הכוח הפוליטיות, התקשורתיות והמשפטיות.

 ישראל 
וילדרס חי בישראל מגיל 17 עד 19, ועבד כמתנדב במושב תומר שבבקעת הירדן, בעיקר בחקלאות. הוא סיפר כי גם במהלך עשרים וחמש שנים נוספות הוא הספיק לבקר בישראל כארבעים פעם. בנאום בחירות בתל אביב בשנת 2003 הוא הצהיר שהוא חש קשר מיוחד עם ישראל, ושבהגיעו אליה הוא הרגיש מיד בבית. לדבריו, ביקר במקומות מעניינים רבים במזרח התיכון, אך בשום מקום לא חש את האחווה המיוחדת שחש בישראל. וילדרס גם דיבר (עם העיתון הגרמני דר שפיגל) על הרקע היהודי ה"אפשרי" של אבותיו, ברומזו לאבי אם אמו – ממשפחת מאיר.

ב-8 במאי 2008 הצהיר וילדרס, שהוא תומך באופן מלא בדעותיה של הציונות הרוויזיוניסטית.

ביוני 2009 הצהיר וילדרס בשיחה עם עיתון הארץ, כי הוא מודאג מהתמיכה המתפוררת בישראל. לדבריו, ישראל היא "החלוץ" של המערב ובתפקיד זה היא חגורת ההגנה הראשונה של אירופה נגד "גל האסלאמיזציה המתקדם". הוא הוסיף כי אירופה לא הבינה זאת והאיחוד האירופי נותר "חד צדדי נגד ישראל". וילדרס רואה בישראל דמוקרטיה בודדת, מוקפת עמים אסלאמיים, שמהווה את קו ההגנה הראשון של המערב. אילולא ישראל, היה המאבק של הטרור האסלאמי מתקדם יותר לכיוון אירופה. לדבריו, הסיבה לסכסוך אינה מעשה כלשהו של ישראל נגד הפלסטינים, או פלישת ארצות הברית לעיראק, אלא היא חלק מובנה באסלאם. לכן, הפקרתה של ישראל וחיסולה, לא רק שלא יפתרו את הבעיה, אלא יהוו זריקת עידוד לאסלאם. לדבריו, על העמים החופשיים המערביים להראות "הכרת תודה עמוקה" לישראל.

ב-11 בנובמבר 2009 ערך וילדרס התייעצויות עם חבר הכנסת אביגדור ליברמן כדי לחזק את הקשרים בין שני הצדדים.

ב-26 באוקטובר 2010, כינה וילדרס את ירדן "המדינה הפלסטינית היחידה שתתקיים אי פעם", בדומה להתבטאות קודמת שלו כי "ירדן היא פלסטין".

בדצמבר 2016 נחקר וילדרס על ידי השירות החשאי ההולנדי בחשד לקיום קשרים עם ישראל שעלולים להוות "איום על הביטחון הלאומי של הולנד".

במרץ 2017 אמר בריאיון לערוץ 2 כי הקשרים בין ישראל להולנד יתחזקו אם הוא יצליח להרכיב קואליציה, אולם לבסוף מפלגתו הגיעה למקום השני וזכתה ב-20 מתוך 150 מושבים בבית הנבחרים של הולנד. רק כעבור יותר משש שנים – בבחירות נובמבר 2023, הפכה מפלגתו של וילדרס למפלגה הגדולה ביותר – עם 37 מושבים, ומייד החלה לקיים מגעים עם שאר המפלגות בהולנד כדי להרכיב קואליציה בראשותו.

לאחר החלטת נשיא ארצות הברית דונלד טראמפ (שלבסוף בוטלה על ידי בית המשפט האמריקאי) למנוע אשרות כניסה מכלל אזרחי 7 מדינות מוסלמיות, טען וילדרס לצביעותם של מחנות השמאל האירופי והאמריקאי, שמצד אחד גינו את החלטת טראמפ, אך מצד שני מתעלמים לגמרי מהאיסור על כניסת ישראלים לשטחיהן של מדינות מוסלמיות רבות.

וילדרס נאם בעבר:

ב-28 בינואר 2024 צייץ "No more money to UNRWA. Never again." כתמיכה בישראל והפסקת המימון ההולנדי לארגון אונר"א בעקבות ראיות שהציגה ישראל לארצות הברית כי עובדי אונר"א השתתפו במתקפת הפתע על ישראל.

לאחר הריגת יחיא סינואר, ב-16 באוקטובר 2024, הגיב וילדרס בציוץ קצר שבו שיתף את ההודעה הרשמית של צה"ל על חיסולו של סינוואר, עם כיתוב: "כל הכבוד!".

בלילה בין ה-7 ל-8 בנובמבר 2024, לאחר משחק כדורגל באמסטרדם בין מכבי תל אביב לאייאקס, בוצעו באמסטרדם פרעות קשות באוהדי מכבי תל אביב על ידי פורעים רעולי פנים ועם דגלי פלסטין. חרט וילדרס הגיב על אירועים קשים אלה ברשת X: .

בדצמבר 2024 ביקר בישראל. לאחר פגישתו עם ראש הממשלה נתניהו כתב: "אמרתי לו שבשנה אחת, על ידי ריסוק חמאס, ריסוק חזבאללה והחלשה משמעותית של איראן, הוא עשה יותר כדי להילחם בטרור הבינלאומי ממה שהאיחוד האירופי עשה ב-70 השנים האחרונות".

ביוני 2025 אמר ולדרס: "ישראל נלחמת את הקרב שלנו. אם ירושלים תיפול, אנחנו הבאים בתור".

בתגובה למבצע עם כלביא, שיבח וילדרס את ראש הממשלה נתניהו: "תודה על פעולתך נגד מדינת האסלאם הטרוריסטית באיראן ועל צמצום יכולותיהם הגרעיניות, אשר בשילוב עם כוונותיהם הנבזיות מהוות איום קיומי על ישראל ועל העולם החופשי כולו."

 איומים על חייו 
בעקבות התבטאויותיו החריפות נגד האסלאם נתון וילדרס במשך שנים לאיומים על חייו, מהולנד ומחוצה לה, ונמצא תחת אבטחה כבדה. התבטאויותיו הובילו גם להפגנות אלימות במדינות מוסלמיות שונות, ובפקיסטן אף פורסמה נגדו פתווה. לאורך השנים נחשפו ניסיונות פגיעה ממשיים, לרבות סיכול תכניות התנקשות, איומים רבים, ופרסומים פומביים שקראו להרגו, והוא היה יעד מרכזי לרוב האיומים על פוליטיקאים בהולנד. במקרים אחדים נעצרו ונשפטו אנשים שאיימו עליו או הציעו פרס כספי להרגו.

לווילדרס יש אבטחה משטרתית משטרתית כבדה משנת 2004 והוא חי תחת מגבלות: ליווי קבוע של שוטרים סמויים, מגורים מתחלפים בבתים מאובטחים, נסיעה ברכב משוריין ומשרד באיזור מבודד..

חיים אישיים
ממוזער|חירט וילדרס ואשתו כריסטינה בשנת 2014
נישואיו הראשונים של וילדרס (בגיל 20) היו קצרי מועד. ב-31 ביולי 1992 נישא לאשתו השנייה, כריסטינה מארפאי (Krisztina Márfai), הונגרייה ממוצא יהודי.

 ספריו 
 בהולנדית 
 (2005) Kies voor vrijheid: een eerlijk antwoord. Groep Wilders. (Translated title: Choose freedom: an honest answer), OCLC 66505104
 (2010) Dossier Wilders, Uitspraken van de meest besproken Nederlandse politicus van deze eeuw. House of knowledge. (Translated title: The Wilders file, Statements by the most discussed Dutch politician of this century), , OCLC 642690188

 באנגלית 
 Marked for Death: Islam's War Against the West and Me, Regnery Publishing (May 1, 2012), 

 ראו גם 
 פתנה (סרט)
 לארס הדהגור
דייוויד הורוביץ
 פרנק גפני
 מפלגת העם הדנית
 מפלגת העצמאות הבריטית

קישורים חיצוניים




 הבלוג של חרט וילדרס


 עופר קניג, "ימין עולה: האם הימין הקיצוני באירופה מרים את ראשו?", 23 ביוני 2010, באתר המכון הישראלי לדמוקרטיה





הערות שוליים

קטגוריה:פוליטיקאים הולנדים
קטגוריה:אנשי עסקים הולנדים
קטגוריה:מפיקי קולנוע הולנדים
קטגוריה:תסריטאי קולנוע הולנדים
קטגוריה:במאי קולנוע הולנדים
קטגוריה:אגנוסטים
קטגוריה:פעילים חברתיים
קטגוריה:הולנדים שנולדו ב-1963