אגרת גודש בלונדון

אגרת גודש בלונדון (באנגלית: London congestion charge) היא אגרה הנגבית מכלי רכב מסוימים הנוסעים באותם חלקים של לונדון אשר נקבעו כאזורי אגרת גודש (באנגלית: Congestion Charge Zone, ר"ת CCZ). גבולו של אזור האגרה נקבע לפי כביש הטבעת הפנימי המקיף את מרכז לונדון באורך של כ-19 ק"מ.
250px|ממוזער|שמאל|תמרור וסימונים בכניסה לאזור אגרת גודש בלונדון מטרותיה העיקריות של האגרה הן להפחית את גודש התנועה ולגייס מימון להשקעה במערכת התחבורה של לונדון.

מחיר

אזורי הגודש החלו לפעול בחלקים ממרכז לונדון ב-17 בפברואר 2003 והם הורחבו לחלקים ממערב לונדון ב-19 בפברואר 2007. כלי רכב החייב באגרה, מחויב ב-11.50 ליש"ט לכל יום שבו הוא נכנס לאזור אגרת הגודש, בין השעות 7 בבוקר ו-6 בערב. הקנסות המוטלים על אי תשלום האגרה נעים בין 180-60 ליש"ט.

החברה העירונית "תחבורה ללונדון"  אחראית לגביית האגרה. מערכת הגבייה מבוססת על מצלמות במעגל סגור ומערכת אוטומטית לזיהוי לוחיות רישוי.

השפעה
עיריית לונדון פרסמה נתונים אודות הגודש, ומצאה שלאחר שלוש שנים הגודש חזר לרמתו שלפני האגרה והמשיך להחמיר. מכון המחקר INRIX  ממשיך לפרסם מידע על הגודש בלונדון, שממשיך להחמיר למרות אגרת הגודש. רשות התחבורה של לונדון מייחסת את העלייה בגודש לגידול משמעותי בביצוע עבודות בכבישים ושינויים ברשת הכבישים שהפחיתו את בקיבולתם לשנע רכבים פרטיים, שלוותה בירידה בנְסוּעָה. ב-2018 דיווחה "תחבורה ללונדון" שהנְסוּעָה בשנים 2016/7 הייתה נמוכה ב-22.4% מזה שהיה בשנים 2007/8. רשות התחבורה של לונדון מעריכה שאגרת הגודש אפשרה על שמירת מהירות קבועה של תנועת הרכבים הפרטיים תוך הפניית חלק מקיבולת הכבישים לשימושים אחרים, אולם חוקרים טוענים שהקשר הסיבתי לא מבוסס ובפועל הוא עשוי להיות הפוך: הירידה בקיבולת הכביש לרכבים פרטיים הביאה לירידה בנְסוּעָה.

ראש העיר של לונדון הורה בשנת 2020 לבחון הרחבה של אגרת הגודש לאזור לונדון רבתי. הצעד עורר ביקורת על כך שאגרת הגודש לא הפחיתה את הגודש והיא נתפשת בתור אמצעי גביית מס בלבד.

ראו גם
 מס גודש בסטוקהולם

קישורים חיצוניים


  אתר הבית של אגרת הגודש ללונדון, באתר החברה העירונית תחבורה ללונדון
 אגרת הגודש ללונדון, באתר BBC

 הערות שוליים 

קטגוריה:לונדון: תחבורה
קטגוריה:אגרות
קטגוריה:גודש תנועה