גיורא רום

ממוזער|במסיבת עיתונאים בתפקידו כעוזר ראש אג"ם, 31.12.1987. לשמאלו דובר צה"ל, אפרים לפיד
גיורא רום (29 באפריל 1945 – 11 באוגוסט 2023) היה אלוף בצה"ל, ששירת כטייס קרב והיה אלוף ההפלות ("אייס") הראשון של חיל האוויר הישראלי. כיהן כמנכ"ל רשות התעופה האזרחית ובמספר תפקידים בכירים נוספים, ומ-2016 ועד 2018 כיהן כיו"ר דירקטוריון הרשות הלאומית לבטיחות בדרכים.

ביוגרפיה
רום נולד בשם גיורא ורמוס להורים שעלו מפולין. בגיל שנה עבר עם משפחתו מקריית מוצקין לתל אביב. הוא בוגר מחזור ח' של הפנימייה הצבאית לפיקוד שליד בית הספר הריאלי בחיפה, ובשנות לימודיו היה פעיל בצופים.

ב-1973 קיבל תואר ראשון בכלכלה ובמדע המדינה מאוניברסיטת בר-אילן. בהמשך קיבל תואר מוסמך למנהל עסקים מ-UCLA שבלוס אנג'לס. בנוסף היה גם עמית מחקר במרכז יפה למחקרים אסטרטגיים באוניברסיטת תל אביב.

אלוף אלי זעירא היה בן-דודו.

 שירותו בצה"ל 
בשנת 1962 התגייס לצה"ל והצטרף לקורס טיס מס' 43, שם נחשב לחניך מבטיח. החל לטוס במטוסי אורגן וסופר מיסטר, ואחר כך הפך לטייס הצעיר ביותר שצורף לטייסת מיראז'ים בצה"ל.

במלחמת ששת הימים שירת כסגן צעיר בטייסת העטלף תחת פיקודו של רן פקר, והשתתף במבצע מוקד לתקיפת שדות התעופה וחילות האוויר של מדינות ערב בשעות הראשונות של המלחמה. ב-5 ביוני 1967 הפיל רום שני מטוסי מיג-21 מעל אבו סוור במצרים כשהיה במשימת ליווי מבנים להפצצה במהלך מבצע מוקד. בהמשך אותו יום הפציץ את שדה התעופה הסורי T-4, ולאחר שהטיל את פצצותיו הפיל מטוס מיג-21 מעל השדה. למחרת נפגע מטוסו באש נ"מ בתקיפת מוצב סורי ליד בית המכס העליון ברמת הגולן; הוא נפצע ברגלו, אך הצליח להנחית את מטוסו בשלום. רום אושפז בבית החולים העמק, אך נמלט משם כעבור יממה כדי להצטרף שוב לטייסת. בסוף אותו יום, 7 ביוני, הפיל שני מטוסי מיג-17 מצריים. כשלזכותו חמש הפלות הפך רום לאלוף הפלות ונחשב לטייס הקרב המצטיין של המלחמה. במסיבה במלון דיפלומט שערך חיל האוויר לרגל הניצחון הועלה רום בדרגה לאחר שמפקד החיל, מוטי הוד, ציין בטעות את דרגתו כסרן וקהל הטייסים הנוכח דרש בקול את העלאתו המיידית לדרגה זו. הרמטכ"ל, יצחק רבין, שנכח במסיבה, הנהן בראשו להוד כאות הסכמה להעלאתו בדרגה. אשר שניר הסיר מכותפותיו את דרגות הסרן, מסר אותן למפקד הטייסת רן פקר, ואלה הוענקו לרום באותו מעמד. אחרי המלחמה שירת כמדריך בבית הספר לטיסה.

עם הגעת מטוסי הפנטום החל לעבור הסבה להטיסם. במהלך הקורס, ב-11 בספטמבר 1969, השתתף בקרב אוויר המוני במלחמת ההתשה כטייס בטייסת העטלף, והמיראז' של רום הופל על ידי מיג-21 מצרי ששיגר לעברו טיל אטול שפגע בו מעל דלתת הנילוס במצרים. רום, שהיה בגובה רב של כ-20 אלף רגל ובמהירות גבוהה של כאלף קמ"ש, הצליח לנטוש את המטוס אך נפגע ברגלו ובמרפקו במהלך ההפלטה. הוא צנח בסביבת אל-מנצורה לידי כפריים, ולאחר כמה שעות העבירו אותו לידי השלטונות. הוא נותח ולאחר מכן הוחזק בתנאים קשים ועונה בכלא עבאסיה שבפאתי קהיר כשהוא סובל מהשפלות, מהרעבה ומשהות ארוכה בצינוק. רק שבעה שבועות לאחר נפילת מטוסו הותר לו להיפגש עם אנשי הצלב האדום. ב-5 בדצמבר 1969, לאחר כשלושה חודשי שבי, שוחרר רום תמורת כ-70 שבויים מצריים וסוריים. איתו שוחררו גם הטייס נסים אשכנזי ושני נוסעי מטוס ישראלים שנחטפו לדמשק. לאחר שחרורו עבר סדרה של ניתוחים ושיקום, ולאחריהם שב בהדרגה לטוס, תוך שהוא משלב במאמץ לימודי תואר ראשון ושיקום רפואי. בינואר 1971 ערך את טיסת הסולו המחודשת שלו במיראז'. ב-1972 מונה לסגן מפקד טייסת 113, טייסת מטוסי אוראגן שעסקה בהכשרת בוגרי קורס טיס, והכין אותה לקליטת מטוסי נשר.

יומיים לפני פרוץ מלחמת יום הכיפורים קיבל רום את הפיקוד על טייסת הדרקון המעופף בבסיס תל נוף, שמפקדה, , נהרג בתאונה. לרום לא היה ניסיון קודם בהטסת מטוסי סקייהוק, אך עם פרוץ המלחמה סירב מפקד הבסיס, רן פקר, לשחרר אותו מפיקוד על הטייסת, כך שטיסותיו הראשונות בסקייהוק היו גיחות תקיפה במצרים, בין היתר במבצע תגר בו תקף את בונקר מפקדת חטיבת ההגנה האווירית המצרית בבסיס מנצורה, שהייתה אחראית על הגנת צפון מזרח הדלתא. במהלך המלחמה הוביל רום עשרות גיחות תקיפה, בעיקר במצרים. במהלך 1974 המשיך להשתתף בגיחות הפצצה במלחמת ההתשה במובלעת הסורית ברמת הגולן.

אחרי המלחמה המשיך להתקדם במערך הקרב של חיל האוויר, ופיקד על בסיס חיל האוויר רמון. בין השנים 1984 ו-1987 היה מפקד בסיס חיל האוויר הגדול תל נוף. באוקטובר 1985 השתתף כטייס F-15 ("בז") במבצע רגל עץ - תקיפה ארוכת טווח על מפקדות אש"ף בתוניסיה אותה הוביל מפקד טייסת 106, אבנר נווה. בשנים שלאחר מכן שימש כראש חטיבת המחקר בלהק המודיעין של חיל האוויר, כעוזר ראש אג"ם, כסגן מפקד וראש מטה חיל האוויר. בשנת 1992 היה מועמד לתפקיד מפקד חיל האוויר, וכאשר מונה הרצל בודינגר לתפקיד, מונה רום לנספח צבאי של ישראל בארצות הברית ובקנדה בדרגת אלוף.

 תפקידים ציבוריים לאחר השירות הצבאי 
שמאל|ממוזער|250px|רום בפאנל בפנימייה הצבאית לפיקוד בשנת 2019
בשנת 1996 פרש מצה"ל ומונה למנכ"ל משרד התשתיות הלאומיות בראשות אריאל שרון. לאחר מכן הקים את חברת "כלל טכנולוגיות מידע" בקונצרן כלל ושימש בה כמנכ"ל.

ב-2001 מונה למנכ"ל הסוכנות היהודית.

בשנת 2004 היה בין החותמים על מכתב תמיכה של בכירי מערכת הביטחון בתוכנית ההתנתקות, הקובע שהתכנית חיונית לביטחון ישראל.

בין השנים 2005 ו-2012 שימש כיו"ר הראשון של מרכז מציל"ה.

בשנת 2008 מונה למנכ"ל רשות התעופה האזרחית, ושימש בתפקיד זה עד סוף 2014. רום ריכז ברשות התעופה האזרחית סמכויות רבות בנושאי תעופה שהיו בידי גורמים רבים אחרים והצעיר את הצוות של הרשות. לדבריו, קיבל את התפקיד בעת שישראל דורגה על ידי ארצות הברית ואירופה במקום נמוך מבחינת בטיחות הטיסה, וקידם אותה למקום ה-15 בעולם. במסגרת תפקידו גם הוביל את הסכם שמיים פתוחים מול האיחוד האירופאי עד חתימתו ובכך הביא לכניסה של חברות טיסות חֶסֶךְ ('לואו קוסט') לשוק הישראלי, צעד שהוזיל משמעותית את מחירי הטיסות לאירופה.

בשנים 2016-2013 שימש כיו"ר עמותת בהשקט ובבטחה.

באפריל 2016 מונה לראשות דירקטוריון הרשות הלאומית לבטיחות בדרכים (הרלב"ד), תפקיד בו כיהן עד לאוגוסט 2018. בתפקידו הוביל את עיגון מעמד הרלב"ד (מונח אותו טבע) בחוק, שינוי תפיסתי של תפקידה ושיטות הפעולה וחיזוק שיתוף הפעולה עם ארגוני בטיחות בדרכים אחרים.

ב-20 במאי 2019 הוכרז כמועמד סיעת "כחול לבן" לתפקיד מבקר המדינה, אך הפסיד למתניהו אנגלמן שהוצע על ידי "הליכוד".

 ספרו 
בשנת 2008 פרסם רום את הספר "צבעוני ארבע" העוסק בנפילתו בשבי במלחמת ההתשה ובתקופת שביו, בתהליך שיקומו, ובהשתתפותו במלחמת יום הכיפורים.

 פרס והוקרה 
 הספר זכה בפרס יצחק שדה לספרות צבאית.
 הספר נבחר לרשימת הספרים האהובים ב"מצעד הספרים הארצי" של נערי ישראל לשנת 2010.

 חיים אישיים 
רום התגורר ביהוד, היה נשוי למרים רום, ואב לשני בנים ולבת, וסב לעשרה נכדים. נטע גורביץ', בתו, הייתה העורכת הראשית של ידיעות ספרים עד 2015. נפטר ב-11 באוגוסט 2023 לאחר מאבק במחלת הסרטן.

לקריאה נוספת
 שמעון גולן, טילים על ישראל, הוצאת צה"ל/ המחלקה להיסטוריה, משרד הביטחון ומודן, 2020.
מירב הלפרין, אהרון לפידות, חליפת לחץ - דפים בספר הטיסות של חיל האוויר, משרד הביטחון – ההוצאה לאור, 2000, הפרק "חמישה מיגים בשלושה ימים", עמ' 61–66
מכתביו


מאמריו



 קישורים חיצוניים 


 , 1 באוקטובר 2003


 שעה אישית עם גיורא רום בתוכנית "שעה של אנשים". מגישים: אסף פאסי ואבי קראוס, רדיו גלי ישראל, 15 במאי 2014


  גיורא רום בראיון עם נתנאל סמריק, 6 במאי 2015

 יורם יובל, שיחת נפש עם גיורא רום, החינוכית, 22 במאי 2017

 גיורא רום בין הסולו במטוס המיראז' לכיסא המפלט שתחתיו מצרים – חלק א', באתר R Live, 3 באפריל 2023





הערות שוליים

קטגוריה:אלופי צה"ל
קטגוריה:טייסי חיל האוויר הישראלי
קטגוריה:מפקדי בסיס רמון
קטגוריה:מפקדי בסיס תל נוף
קטגוריה:ראשי להק ראש המטה
קטגוריה:אלופי הפלות ישראלים
קטגוריה:שבויי צה"ל במלחמת ההתשה
קטגוריה:חיילי חיל האוויר במלחמת ששת הימים
קטגוריה:חיילי חיל האוויר במלחמת יום הכיפורים
קטגוריה:מנכ"לי משרד האנרגיה והתשתית
קטגוריה:מנכ"לים יוצאי שירות קבע בצה"ל
קטגוריה:אלופי צה"ל בוגרי הפנימייה הצבאית לפיקוד חיפה
קטגוריה:מנכ"לי הסוכנות היהודית
קטגוריה:יושבי ראש מועצת הרשות הלאומית לבטיחות בדרכים
קטגוריה:נספחים צבאיים ישראלים בארצות הברית
קטגוריה:זוכי פרס יצחק שדה
קטגוריה:חברי מפקדים למען ביטחון ישראל
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת בר-אילן
קטגוריה:בוגרי תנועת הצופים בישראל
קטגוריה:קורבנות עינויים ישראלים
קטגוריה:אישים הקבורים בבית הקברות בסביון
קטגוריה:יהוד-מונוסון: אישים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1945
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2023