קדחת שיגרונית

קדחת שיגרונית (באנגלית: Rheumatic Fever), או קדחת השיגרון, היא מחלה דלקתית רב-מערכתית המתווכת על ידי מערכת החיסון בעקבות זיהום על רקע חיידקי Streptococcus בדרכי האוויר העליונות. זוהי ככל הנראה מחלה אוטואימונית, הנובעת מתגובה צולבת של נוגדנים עם חלבוני החיידק וחלבונים במאכסן. המחלה הייתה שכיחה בעבר אך כיום נחשבת נדירה במדינות העולם המערבי. עם זאת, היא ממשיכה להיות מחלה שכיחה במדינות מתפתחות ומהווה עדיין מקור עיקרי למחלות לב נרכשות.

 אטיולוגיה 
המחלה הראשונית וההתקפים החוזרים של המחלה מופיעים לאחר זיהום בדרכי האוויר העליונות, לרוב זיהום של הגרון, בחיידק מקבוצת Streptococcus בטא-המוליטי מקבוצה A, שהמין העיקרי בה הוא Streptococcus pyogenes. זיהום על רקע חיידקי Streptococcus שאינם בגרון אינו יכול לגרום להופעת המחלה. כמו כן, הופעת המחלה תלויה גם בגורם המאכסן, וככל הנראה קיימת נטייה מוקדמת גנטית וקשר ל-HLA מסוג מסוים.

 אפידמיולוגיה 
המחלה מהווה כ-0.3% מהמקרים של זיהום בחיידקי Streptococcus. המחלה יכולה להופיע בכל גיל אך שכיח למצוא אותה בגיל 5–15. המחלה נוטה להופיע בחורף וקיימת נטייה משפחתית. גברים ונשים מושפעים באותה מידה. המחלה שכיחה יותר באוכלוסיות ממעמד סוציו-אקונומי נמוך וכן באנשים המתגוררים בסביבות צפופות.

 אבחנה 
אבחנת המחלה מתבססת על קריטריונים על שם ג'ונס (Jones Criteria):

קריטריונים עיקריים:
 פוליארתריטיס מגרטורית - דלקת מפרקים נודדת המערבת יותר ממפרק אחד. התלונות המפרקיות מופיעות ב-75% מהחולים. המפרקים הגדולים נוטים להיות מעורבים. דלקת המפרקים נודדת ומופיעה בצורה אסימטרית. היא נוטה להחלים עצמונית גם ללא טיפול והתלונות המפרקיות נוטות לחלוף כעבור 3–4 שבועות בעוד שתחת טיפול התלונות חולפות תוך 24 שעות.
 קרדיטיס - דלקת של שריר הלב. החמורה בתלונות המלוות את המחלה. מופיעה אצל 50-60% מהחולים החווים התקף ראשון. הדלקת מערבת את כל שכבות הלב (פנקרדיטיס) ויכולה להתבטא בפגיעה בתפקוד המסתמי של הלב.
 מחולית על שם סיידנהם (Sydenham Chorea) - מופיעה ב-10-15% מהחולים. משפיעה בעיקר על נשים. יכולה להיות סימן יחיד לפעילות המחלה. התופעה מאפיינת בתנועות לא רצוניות, מהירות וחסרות מטרה.
 קשריות תת-עוריות (Subcutaneous nodules) - נפיחויות עגולות, קשות ולא כואבות המופיעות לרוב מעל משטחים גרמיים. מופיעות אצל 1% מהחולים.
 אריתמה מרגינטום (Erythema Marginatum) - פריחה אופיינית של המחלה המופיעה ב-3% מהחולים. פריחה לא מגרדת המופיעה לרוב על הגו ואזורים פנימיים של הגפיים.

קריטריונים משניים:
 חום - מופיע לרוב בהתקף חריף. חסר בנוכחות מחולית.
 ארתרלגיה - כאבי מפרק.
 הארכת מקטע PR באק"ג
 בדיקות מעבדה - שקיעת דם מוחשת ועלייה ב-חלבון מגיב C.

יש צורך בעדות לזיהום אשר יכולה להיות מוכחת באמצעות תרבית חיובית מהלוע או עלייה בנוגדני אנטיסטרפטוליזין O.

לשם אבחנה יש צורך בשני קריטריונים עיקריים או קריטריון עיקרי אחד ובנוסף שני קריטריונים משניים.

 טיפול 
 כאשר מופיעה קרדיטיס יש להמליץ על מנוחה.
 יש לטפל בזיהום על רקע חיידקי Streptococcus באנטיביוטיקה מתאימה.
 בחולים עם תלונות מפרקיות או בקרדיטיס ללא פגיעה בתפקוד הלב יש לתת אספירין.
 סטרואידים ניתנים כאשר הקרדיטיס מלווה באי ספיקת לב או בקרדיומגליה (הגדלת הלב). בזמן הגמילה מסטרואידים יש להוסיף אספירין לטיפול. כאשר יש פגיעה בתפקוד הלב, יש לשקול מתן משתנים ודיגוקסין ובמקרים קשים אף לשקול ניתוח להחלפת המסתם הפגוע.
 הטיפול במחולית היא באמצעות כלורפרומאזין, ברביטורטים או בהלידול. לטיפול תופעות לוואי קשות.

 פרוגנוזה 
ישנה שכיחות גבוה של הישנות המחלה ולרוב ההתקפים מחקים את ההתקף הראשוני. בשנה הראשונה אחרי ההתקף הראשון מתרחשים מרבית ההתקפים החוזרים. המחלה גורמת לנזק קבוע בלב בפחות מ-30% מהחולים.

קישורים חיצוניים



קטגוריה:מחלות לב וכלי דם
קטגוריה:מחלות אוטואימוניות