איי קרגלן

איי קרגלן (בצרפתית: Archipel de Kerguelen או Archipel Kerguelen, ואף Îles Kerguelen), ידועים אף בכינוי "איי הבדידות", הם קבוצה של איים בקצהו הדרומי של האוקיינוס ההודי המהווים טריטוריה צרפתית.

האיים נמצאים במרחק של כ-5,300 ק"מ מדרום מזרח ליבשת אפריקה, בערך באמצע הדרך בין אפריקה, אוסטרליה ואנטארקטיקה. שטחו של האי הגדול בארכיפלג, גרנד טר (Grande Terre), הוא 6,675 קמ"ר והוא מוקף בכ-300 איים ואיונים קטנים. שטחם הכולל של האיים הוא 7,215 קמ"ר. מזג האוויר באיים קר, אולם הטמפרטורות אינן קיצוניות לאורך כל השנה - בדומה למזג האוויר באיים האלאוטיים באלסקה. בממוצע יורדים באיים משקעים (שלג, או שלג מעורב בגשם) ב-300 ימים בשנה. באיים מנשבות לעיתים קרובות רוחות עזות שמהירותן הממוצעת 110 קמ"ש עם משבים עד ל-200 קמ"ש. בים המקיף את האיים מתרחשות סערות חזקות, עם גלים בגובה 12–15 מטר.  הים אינו קופא במהלך השנה.

 היסטוריה 
האיים מהווים חלק מן הארצות הדרומיות והאנטארקטיות של צרפת ומנוהלות כמחוז אדמיניסטרטיבי של מדינת צרפת. האיים התגלו בחודש פברואר 1772 על ידי מגלה הארצות הצרפתי איב-ז'וזף דה קרגלן דה טרמרק (Yves-Joseph de Kerguelen-Trémarec). זמן קצר לאחר גילויים החלו פוקדים את האיים ציידי לווייתנים, דובי ים, פילי ים וכלבי ים (רובם בריטים, אמריקאים ונורווגים) אשר צדו את אוכלוסיות בעלי החיים באיים ובסביבתם, כמעט עד להכחדה מוחלטת. מאז תום עידן ציידי הלווייתנים וכלבי הים התאוששה רוב אוכלוסיית בעלי החיים באיים.

מספר משלחות גאוגרפיות בולטות עצרו באיים במהלך מסען בחצי הכדור הדרומי, כולל זו של ג'יימס קוק בשנת 1776.

סיירת העזר הגרמנית אטלנטיס עגנה באיי קרגלן בחודש דצמבר 1940 כדי להצטייד ולבצע עבודות אחזקה באוניה. אחד ממלחי האוניה, שנהרג בעת עבודות אלה, נקבר על אדמת האיים.
ממוזער|מפת האי
מאז 1949 הגיעו לאיים מספר משלחות מדעיות שמנו בין חמישים למאה איש. על האיים ניצבת תחנה צרפתית למעקב אחר לוויינים. המשלחות והציידים שהגיעו לאיים הביאו למקום מינים פולשים של בעלי חיים. על האי המרכזי התבססה אוכלוסיית חתולי רחוב, אשר ננטשו במקום על ידי ספינות חולפות. חתולים אלה מתקיימים על ציד עופות וארנבונים שאף הם מין פולש לאיים. פולשים נוספים לאיים הם כבשי מופלון וכבשים שנותרו במקום לאחר שניסיון לגידולן החקלאי נכשל. צמח מקומי באיים הוא כרוב קרגלן, אשר היווה מקור טוב לוויטמין C למלחים שנחתו על האיים והוגש לעיתים קרובות עם בשר משומר.

 התיישבות 
היישוב העיקרי באיים, המהווה את ה"בירה", הוא פורט-או-פרנסה (בצרפתית: Port-aux-Français) ונמצא על האי גרנד טר, לחוף מפרץ מורביאן. במקום נמצאים בניינים המשמשים למחקר מדעי, תחנת מעקב אחר לוויינים, מעונות מגורים, מרפאה, ספריה, חדר התעמלות, פאב וכנסייה.

 גרנד טר 
האי המרכזי של הארכיפלג הוא גרנד טר. אורכו ממזרח למערב הוא כ-150 ק"מ ומצפון לדרום כ-120 ק"מ. רכס גליאני ועליו הר רוס, סמוך לחוף הדרומי של האי, היא הנקודה הגבוהה באי ופסגתו היא בגובה 1,850 מטר. הראשון שהגיע לפסגתו עשה זאת בעזרת הליקופטר ב-1960. קרחון קוק, המשתרע על שטח של כ-550 קמ"ר, נמצא בחלק המרכזי-מערבי של האי. האי מוקף במפרצים רבים ובפיורדים.

 כלכלה 
עיקר הפעילות הכלכלית באיי קרגלן היא פעילות מדעית באופייה - רובה בתחום מדעי כדור הארץ וביולוגיה. באי המרכזי, מזרחית ליישוב פורט-או-פרנסה, היה מטווח טילים צרפתי והיום נמצאת במקום תחנת רדאר מדעית, שהיא חלק מרשת Super Dual Auroral Radar Network לחקר שכבות הרום באטמוספירה.

מאז 1992 פועלת באי המרכזי תחנה למעקב אחר לוויינים וטילים המופעלת על ידי סוכנות החלל הצרפתית (Centre National d'Études Spatiales). התחנה ממוקמת כ-4 ק"מ מזרחית לפורט-או-פרנסה. התחנה עוקבת אחר לוויינים בחצי הכדור הדרומי.

עיקר הפעילות החקלאית באיים היא גידול כבשים (כ-3,500 ראש) על האי לונג (Île Longue), זאת בעיקר לתצרוכת הבשר המקומית וכן כמות מעטה של ירקות בחממות, סמוך לפורט-או-פרנסה. כבשים וארנבונים המשוטטים פרא באי, ניצודים לעיתים על ידי התושבים.
באי מבקרות אף ספינות דיג הנמצאות בבעלות דייגים מן האי ראוניון ואשר מורשים לדוג באזור הכלכלי הבלעדי של האיים.

 קישורים חיצוניים 

 האתר הרשמי של הטריטוריות הצרפתיות הדרומיות והאנטארקטיות 
 מפת איי קרגלן
 מידע על איי קרגלן 
 אתר משלחת מדעית לאיי קרגלן (צרפתית/אנגלית), מכיל תמונות רבות מנוף האיים.
 שיגורי טילים מאיי קרגלן
 אתר איי קרגלן 


קטגוריה:איים סאב-אנטארקטיים
קטגוריה:איים באוקיינוס ההודי
קטגוריה:הארצות הדרומיות והאנטארקטיות של צרפת
קטגוריה:צרפת: ארכיפלגים