בנימין שיינבוים

בנימין שיינבוים (15 באוקטובר 1901, תר"ס, קייב, האימפריה הרוסית – 4 באוגוסט 1960, תשי"ט, רמת גן, ישראל) היה מאנשי העלייה השנייה. שירת בגדודים העבריים ובארגון "השומר" והיה פעיל ב"הגנה". ראש המועצה המקומית של עפולה בשנים 1942–1945.

 ביוגרפיה 
 נעוריו 
שיינבוים נולד בעיר קייב שבאימפריה הרוסית (באוקראינה של ימינו) למשה שינבוים ולצפורה בת צבי אהרונסקינד. האב היה בעל מפעל וקיים בית אמיד בו חינכו את הילדים ברוח הציונות. בזכות כספו של האב נשלח בנימין ללמוד בגימנסיה רוסית במסגרת המכסות שהוקצו ליהודים. בגימנסיה היו מספר מועט של יהודים שחוו התנכלויות בעלות אופי אנטישמי מצד הנוצרים, חבריהם לספסל הלימודים, עד שהוריו של החליטו להוציאו מהגימנסיה ולשכור לו מורה פרטי. חוויית האנטישמיות האיצה את רצונו לעלות לארץ ישראל והוא החל להפציר בהוריו להרשות לו לעלות ארצה עד שהסכימו ואימו רשמה אותו להמשך הלימודים בהגימנסיה העברית בירושלים.

 העלייה ארצה 
בפסח 1914 הגיעו שיינבוים ואימו לארץ ישראל כדי לארגן את שהותו כאן. הוא החל ללמוד בגימנסיה בירושלים ועבר לגור בפנסיון של קרובי משפחה לאחר שאימו שבה לקייב.

 תקופת מלחמת העולם הראשונה 
ב-1916, בתקופת מלחמת העולם הראשונה, הורו השלטונות העות'מאנים לסגור את בית הספר בו למד שיינבוים והוא וחבריו נאלצו לעבור ללמוד בגימנסיה הרצליה בתל אביב. עם גירוש תל אביב ב-1917 עבר עם חבריו התלמידים ללמוד במאיר שפיה, שם שהו עד סוף המלחמה.

 תקופת ההתיישבות החקלאית 
לקראת סיום המלחמה השלים את חוק לימודיו. התגייס לגדודים העבריים ושירת עד סיום המלחמה. במהלך שירותו הכיר מספר חיילים מארגון "השומר" וב-1921, עם שחרורם, עלה איתם לכפר גלעדי שם עבד בחקלאות ושם גם גויס כשומר בארגון. ב-1924 עבר עם משפחתו לתל יוסף.

 הפעילות בעפולה 
ב-1929 עבר מתל יוסף לעפולה, שם היה בין המתיישבים הראשונים וממייסדי שיכון עובדים. ב-1931 מונה על ידי ארגון ההגנה למפקד העיר עפולה, תפקיד אותו מילא עד 1942. בשנה זו מונה ליושב ראש המועצה המקומית בעפולה, תפקיד אותו מילא בשנים 1942–1945. בתקופת שירותו כראש המועצה חרגה פעילותו מתחומי המקום וביתו שימש מרכזה של עפולה והסביבה. הייתה זאת תקופת מלחמת העולם השנייה והוא עודד גיוס צעירים יהודים לצבא הבריטי.

במקביל לפעילותו הציבורית למד נהיגה והיה בין מייסדי קואופרטיב "העמק" לתחבורה ולאחר זמן התקבל כחבר ב"אגד", הוכיח יכולת ארגונית ונבחר להנהלתה. בשמה מילא כמה שליחויות במדינות אחרות.

ב-1948 עבר עם משפחתו לרמת גן.

 משפחתו 
ב-1922 נשא שיינבוים לאישה את ברוריה בת ישעיהו לוין ממטולה. לזוג נולדו בן ושלוש בנות. נפטר ב-1960 ברמת גן והובא למנוחות בחלקת השומר בבית העלמין של כפר גלעדי.

בנו, יריב שיינבוים, נולד ב-1923 בכפר גלעדי ונישא לאיה שטיינבוק (בתו של יהושע שטיינבוק). יריב שירת כטייס בחיל האוויר וב-10 במאי 1948, בתקופת מלחמת העצמאות, נהרג כשמטוסו התרסק במהלך טיסת הפצצה בהרי ירושלים.

 הנצחתו 
 רחוב בעפולה נקרא על שמו.

 לקריאה נוספת 
 נחמן תמיר, אנשי העלייה השנייה - פרקי זכרונות - כרך ב', הוצאת המרכז לתרבות וחינוך תל אביב, 1974, עמוד 247

קישורים חיצוניים

 על בנימין שיינבוים, באתר עיריית עפולה
 על בנו שנפל , באתר ארגון ההגנה


 הערות שוליים 

קטגוריה:ראשי עיריית עפולה
קטגוריה:לוחמי הגדודים העבריים
קטגוריה:ישראלים ילידי האימפריה הרוסית
קטגוריה:אנשי העלייה השנייה
קטגוריה:בוגרי כפר הנוער מאיר שפיה
קטגוריה:אבות שכולים: חללי צה"ל
קטגוריה:אישים הקבורים בחלקת השומר בכפר גלעדי
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1900
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-1960