פיטר מנדלסון

פיטר בנג'מין מנדלסון, הברון מנדלסון (באנגלית: Peter Benjamin Mandelson, Baron Mandelson; נולד ב-21 באוקטובר 1953) הוא פוליטיקאי בריטי ממוצא יהודי, שגריר בריטניה בארצות הברית עד ספטמבר 2025.

מנדלסון, מבכירי מפלגת הלייבור, כיהן כשר בממשלות טוני בלייר וגורדון בראון, וכארבע שנים כנציב האיחוד האירופי למסחר. קודם לכן היה חבר פרלמנט במשך 12 שנה כנציג הרטלפול. בתקשורת הבריטית מכונה לעיתים "מנדי".

ביוגרפיה
מנדלסון נולד בלונדון ב-1953. אביו, ג'ורג' מנדלסון (1920–1988), היה מנהל הפרסום של הג'ואיש כרוניקל, ואימו מרי ג'ויס הייתה בתו של מדינאי הלייבור הרברט מוריסון, שכיהן כשר הפנים במהלך מלחמת העולם השנייה והיה סגנו של קלמנט אטלי. כנער, מנדלסון התנגד לתמיכת משפחתו במפלגת הלייבור, לאחר שהמפלגה עמדה לצד ארצות הברית בתקופת מלחמת וייטנאם. ב-1971 הצטרף מנדלסון ל"ליגת הקומוניסטים הצעירים", תנועת הנוער של המפלגה הקומוניסטית הבריטית. בשנים 1973–1976 למד פילוסופיה, מדעי המדינה וכלכלה בקולג' סנט קתרין באוקספורד.

 קריירה פוליטית 
בשלהי שנות ה-70 שב מנדלסון ללייבור, והתמנה לראש מועצת הנוער הבריטית. במסגרת תפקידו השתתף ב-1978 בפסטיבל הנוער והסטודנטים העולמי בהוואנה, לצד כמה ממנהיגיה העתידיים של מפלגת הלייבור. בספטמבר 1979 נבחר למועצת רובע למבת', אך פרש מהתפקיד ב-1982 על רקע חוסר שביעות רצון ממדיניות מפלגת הלייבור. לאחר פרישתו עבד כמפיק בתחנת הטלוויזיה London Weekend Television עד 1985, אז מונה לאחראי התקשורת של הלייבור. מנדלסון זכה לשלל כינויים בתקשורת האנגלית, בין היתר "מלך הספינים" (באנגלית: spin doctor) ו"נסיך האופל".

ב-1986 ניהל מנדלסון בהצלחה את מסע הבחירות של נציג הלייבור במחוז הבחירה פולהאם, וב-1987 ניהל את מסע הבחירות הכלליות של המפלגה.

 כחבר הפרלמנט 
ב-1990 החליט מנדלסון להתמודד לפרלמנט מטעם מחוז הבחירה הרטלפול, ובבחירות הכלליות בשנת 1992 נבחר לראשונה לפרלמנט. הוא נודע בתמיכתו באיחוד האירופי, והיה מקורב לטוני בלייר וגורדון בראון שהיו חברים בממשלת הצללים באותה תקופה. ב-1994, לאחר מותו הפתאומי של מנהיג מפלגת הלייבור, ג'ון סמית', תמך מנדלסון במועמדותו של בלייר לראשות המפלגה, ומילא תפקיד מרכזי מאחורי הקלעים בקידום מועמדותו, דבר שיצר איבה ארוכת שנים בינו ובין בראון. בזכות קרבתו לבלייר התמנה למנהל קמפיין הבחירות של הלייבור בבחירות הכלליות בשנת 1997, ונחשב לאחד מאדריכלי הניצחון שהביא את הלייבור בחזרה לשלטון.

 כחבר הממשלה 
לאחר ניצחון הלייבור מינה אותו בלייר לתפקיד השר המתאם בין משרדי הממשלה, ולאחר כמה חודשים קיבל לאחריותו את פרויקט כיפת המילניום, וזכה לכינוי "שר הכיפה". ביולי 1998 מונה לשר המסחר והתעשייה, והיה אחראי להכנות של בריטניה לבאג 2000. בדצמבר אותה שנה נאלץ מנדלסון להתפטר מהממשלה, לאחר שנחשף כי קיבל הלוואה ללא ריבית בסך 373,000 ליש"ט מג'פרי רובינסון, מיליונר חבר מפלגת הלייבור, ולא דיווח על כך.

מנדלסון הצטרף מחדש לממשלה לאחר 10 חודשים כשר לענייני צפון אירלנד. הוא התפטר שוב בינואר 2001 לאחר שנטען כי ניסה לקדם שלא כדין בקשת אזרחות של איש עסקים הודי בתמורה לכספים למימון "כיפת המילניום". ועדת חקירה עצמאית לא מצאה פגם בהתנהלותו, ובבחירות הכלליות באותה שנה נבחר מנדלסון מחדש לפרלמנט.

בקיץ 2004 התפטר מנדלסון מכהונתו כחבר פרלמנט, וב-22 בנובמבר 2004 התמנה לנציג בריטניה בנציבות האירופית הממונה על המסחר. ב-2008 האשים נשיא צרפת, ניקולה סרקוזי, את מנדלסון בכישלון אישורה של אמנת ליסבון במשאל העם באירלנד. מנדלסון, מנגד, טען כי הביקורת של הנשיא הצרפתי פגעה במשא ומתן שניהל עם ארגון הסחר העולמי.

ב-2008, במסגרת סבב תיקים בממשלתו של גורדון בראון, מונה מנדלסון לתפקיד שר לענייני עסקים, יזמות ורפורמה פיקוחית. מכיוון שלא היה חבר פרלמנט הוענק לו תואר האצולה "הברון מנדלסון" ומושב בבית הלורדים, כדי שיוכל לכהן בממשלה.

 כשגריר בארצות הברית 
בדצמבר 2024 מינה קיר סטארמר את מנדלסון לשגריר בריטניה בארצות הברית במקומה של קארן פירס, שמונתה לשליחה מיוחדת בבלקן. סטארמר טען כי מנדלסון הוא האדם האידיאלי לנווט את היחסים עם וושינגטון בעידן דונלד טרמאפ, בזכות ניסיונו הממשלתי וכהונתו כנציב הסחר של האיחוד האירופי. מנדלסון נכנס לתפקידו מייד לאחר השבעתו של דונלד טראמפ לנשיאות ב-10 בפברואר 2025, על אף שהתבטא לא פעם קודם לכן כנגד הנשיא האמריקאי וטען כי הוא בריון, פזיז, ומסוכן לעולם. עם זאת, כשגריר בריטניה הביע בפומבי את הערכתו לטראמפ, ובמהלך פגישתם בחדר הסגלגל במאי 2025, זכה לשבחים מצידו של טראמפ. במהלך כהונתו מילא מנדלסון תפקיד משמעותי בגיבוש הסכם הסחר בין בריטניה לארצות הברית, ושמר על "היחסים המיוחדים" בין המדינות. מנדלסון פוטר מתפקידו בספטמבר 2025, ובהמשך פורסם כי קיבל חבילת פיצויים בסך 55 אלף ליש"ט.

 פרשיות ציבוריות 

בשנת 2004, בזמן שכיהן בנציבות האירופית, פרסם הטיימס כי מנדלסון חגג את ערב השנה החדשה על סיפון היאכטה של פול אלן, ממייסדי מיקרוסופט, שהיה במוקד חקירה של האיחוד האירופי.

בשנת 2008, בעקבות פרשת החלב הסיני, הצטלם מנדלסון כשהוא שותה חלב מתוצרת סין. תשעה ימים לאחר מכן הוא אושפז בשל אבן בכליות.

במאי 2013 טען מנדלסון כי ממשלות הלייבור בהן כיהן פעלו במטרה למשוך מהגרים לבריטניה.

 קשריו עם ג'פרי אפשטיין 
בספטמבר 2025 נחשף כי מנדלסון היה בקשרי ידידות ג'פרי אפשטיין וגיליין מקסוול החל מ-2002, שנמשכו גם לאחר הרשעתו הראשונה של אפשטיין ב-2008. בעקבות לחץ ציבורי פיטר קיר סטארמר את מנדלסון מתפקיד השגריר בארצות הברית. בינואר 2026 נחשפו במסמכי אפשטיין פרטים על קשריו עם מנדלסון, ובין היתר נחשפה תמונה של מנדלסון בתחתונים בווילה של אפסטין בפריז, לצד אישה שפניה מטושטשים, וכן תמלילים לפיהם מנדלסון הדליף לאפסטין מידע עסקי רגיש כשכיהן כשר המסחר והכלכלה בממשלתו של גורדון בראון בשנת 2008. בעקבות הפרסום הודיע מנדלסון על פרישתו ממפלגת הלייבור ומבית הלורדים, לאחר שמשטרת לונדון הודיעה על פתיחת חקירה פלילית נגדו, ופשטה על ביתו. ב-5 בפברואר הוקיע סטארמר את מנדלסון, התנצל בפני קורבנותיו, והודה כי מינויו של מנדלסון לשגריר נעשה על אף שמידע על קשריו עם אפשטיין הובאו לידיעתו ולידיעת יועציו כבר בתהליך הסינון שבו נבחנה מועמדותו. ב-7 בפברואר הביע גם ראש הממשלה לשעבר גורדון בראון חרטה על מינויו של מנדלסון כשר בממשלתו ב-2008. ב-8 בפברואר הודיע מורגן מקסוויני, ראש לשכתו של סטרמר על התפטרותו, בצל האשמות כי הוא זה שדחף למינויו של מנדלסון לשגריר. ב-23 בפברואר, ימים ספורים לאחר מעצרו של אנדרו מאונטבאטן-וינדזור בפרשה, עצרה משטרת לונדון גם את מנדלסון.

 חיים אישיים 
בעוד שנטייתו המינית של מנדלסון הייתה ידועה לסביבתו הקרובה, בשנת 1987 נעשה לו ניסיון אאוטינג מצד ה"ניוז אוף דה וורלד", והוא בחר שלא להגיב על הפרסום.

ב-1998, בעת שכיהן כשר ללא תיק הוא הוצא מהארון כהומוסקסואל בראיון עם מת'יו פריס, חבר פרלמנט לשעבר מטעם הלייבור, בתוכנית Newsnight של ה-BBC. מנדלסון הגיש תלונה ל-BBC בעקבות הפרסום, שהביאה לשליחת תזכיר פנימי ב-BBC בו נאסר להתייחס לראיון או לפרסם קטעים ממנו. עם זאת, בעקבות הראיון פרסם ה"דיילי אקספרס" תמונות של בן זוגו הברזילאי, ריינאלדו אבילה דה סילבה, וחשף את מערכת היחסים בין השניים, שהחלה ב-1998. השניים נישאו באוקטובר 2023, ודה סילבה התלווה למנדלסון לארצות הברית במהלך כהונתו כשגריר.

בבעלותו של מנדלסון שני נכסים – ביתו בשכונת קמדן בצפון לונדון ואחוזה נוספת במחוז וילטשייר.

 יחסו ליהדות ולישראל 
פיטר מנדלסון אינו יהודי לפי ההלכה, מכיוון שרק אביו היה יהודי. הוא גדל בבית חילוני, ואביו היה אתאיסט עד למלחמת ששת הימים ויום הכיפורים, בעקבותן גילה זיקה מחודשת ליהדות. מנדלסון הביע צער שלא העמיק בלימוד הדת ולא שמר על קשר תרבותי-חברתי ליהדות. הוא נחשב לתומך בישראל, ביקר בה והדגיש את חשיבות היחסים בין המדינות, וכן מצדד בתהליך שלום בין ישראל לפלסטינים בדומה להסכם יום שישי הטוב בצפון אירלנד. בנוסף, הביע תמיכה מסויגת במדיניות הסיכולים הממוקדים נגד פעילי טרור פלסטינים.

בדצמבר 1998 הופיע מנדלסון בארוחה חגיגית של לשכת המסחר ישראל-בריטניה והכריז במפתיע על הקמת קרן מחקר משותפת ישראלית-בריטית, בסך 3.1 מיליון ליש"ט, לתמיכה בחברות ישראליות ובריטיות המעוניינות לשתף פעולה במחקר ובפיתוח בתחום הטכנולוגיה העילית.

במאי 2003 אמר חבר הפרלמנט מטעם הלייבור טאם דיאל, כי ראש הממשלה בלייר "מושפע בצורה מופרזת מקנוניית יועצים יהודים", תוך שהוא מציין במפורש את פיטר מנדלסון, לצד כמה יועצים אחרים. מנדלסון הגיב כי על אף שאינו יהודי על פי ההלכה הוא "נושא את הורותו של אביו בגאווה".

 קישורים חיצוניים 

 Profile: Peter Mandelson, באתר BBC
 Mandelson on Judaism, Lord Levy and his JC dad


 הערות שוליים 

קטגוריה:חברי הפרלמנט של הממלכה המאוחדת
קטגוריה:לורדים לימי חייהם
קטגוריה:חברי נציבות האיחוד האירופי
קטגוריה:חברי מפלגת הלייבור (הממלכה המאוחדת)
קטגוריה:הלורד נשיא המועצה
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת אוקספורד
קטגוריה:שרים ללא תיק בממשלות בריטניה
קטגוריה:סגני ראש ממשלת בריטניה
קטגוריה:פוליטיקאים להט"בים בריטים
קטגוריה:מזכירי המדינה לענייני צפון אירלנד
קטגוריה:חברי הפרלמנט של הממלכה המאוחדת (1992–1997)
קטגוריה:חברי הפרלמנט של הממלכה המאוחדת (1997–2001)
קטגוריה:חברי הפרלמנט של הממלכה המאוחדת (2001–2005)
קטגוריה:חברי המועצה המלכותית
קטגוריה:שגרירי הממלכה המאוחדת בארצות הברית
קטגוריה:פוליטיקאים הומוסקסואלים
קטגוריה:בריטים ממוצא יהודי-פולני
קטגוריה:בריטים שנולדו ב-1953