בית החוכמה

בית החוכמה (בערבית بيت الحكمة בית אל־חכמה) היה מוסד שפעל בבגדאד בין המאה ה-9 עד המאה ה-13 לספירה, ושימש מכון לתרגום כתבי יד, ספרייה ומכון מחקר. המוסד היה אחד המוסדות המרכזיים ואחד הסמלים הבולטים של תור הזהב של האסלאם.

בית החוכמה הוקם על ידי הח'ליפה אל-מאמון, משושלת בית עבאס. המלומדים השייכים לבית החוכמה תרו את האימפריה הערבית בחיפוש אחר כתבי היד של חכמי הודו, פרס ויוון העתיקה. ספרים רבים נקנו מקונסטנטינופול בתמורה לכסף רב. הספרים הובאו, תורגמו לערבית, והפכו זמינים לקהל הרחב. חוקרים רבים שלמדו ועבדו בבית החוכמה היו מרקע פרסי או נוצרי מזרחי. ראוי לציון שבאמצעות הנוצרים הנסטוריאנים, עברו המדע, הפילוסופיה והרפואה היווניים לערבים.

בנוסף, התבצעו בבית החוכמה מחקרים מקוריים רבים. בין המלומדים שפעלו בבית החוכמה ניתן למנות את אל-ח'ואריזמי, מתמטיקאי פרסי חשוב שיצא לו מוניטין של מייסד האלגברה.

בסוף ינואר 1258 צרו המונגולים על העיר בגדאד. הח'ליף אל-מסתעצם סירב להיכנע, וחילות המונגולים בפיקודו של הולאגו חאן כבשו את בגדאד. העיר נבזזה ונשרפה, ובתוך ההרס נהרס בית החוכמה והספרים הושלכו לנהר החידקל.

 היסטוריה 
 מקורות והקמה 
ימין|ממוזער|300x300 פיקסלים|כתבי היד המדעיים המוקדמים ביותר מקורם בתקופת בית עבאס
במהלך המאות ה-4 עד ה-7, עבודות אקדמיות בשפות ערביות היו או חדשות לחלוטין או המשיכו את המסורת של התקופה ההלניסטית. מרכזי למידה והעברת הידע הקלאסי כללו מוסדות כגון בית הספר של ניסיביס ולאחר מכן בית הספר של אדסה, וכן בית החולים והאקדמיה של גונדישאפור הידועים; ספריות כללו את ספריית אלכסנדריה ואת הספרייה האימפריאלית של קונסטנטינופול; מרכזי תרגום ולמידה אחרים פעלו בסלוניקי, נישאפור וקטסיפון, ששכנה דרומית למה שהפך מאוחר יותר לבגדאד.Kaser, Karl The Balkans and the Near East: Introduction to a Shared History  p. 135.Yazberdiyev, Dr. Almaz Libraries of Ancient Merv  Dr. Yazberdiyev is Director of the Library of the Academy of Sciences of Turkmenistan, Ashgabat.

במהלך התקופה האומיית, החל מועאויה הראשון לאסוף ספרים בדמשק. הוא הקים ספרייה שנקראה "בית אל-חכמה". ספרים שנכתבו ביוונית, לטינית ופרסית בתחומי הרפואה, אלכימיה, פיזיקה, מתמטיקה, אסטרולוגיה ודיסציפלינות אחרות נאספו ותורגמו על ידי חוקרים מוסלמים באותה תקופה.Lyons 2008, pp. 55–77 האומיים אימצו גם את טכניקות ייצור הנייר מהסינים, ואיחדו מרכזי ידע עתיקים רבים תחת שלטונם, תוך שימוש בחוקרים נוצרים ופרסים לתרגום יצירות לערבית ולפיתוח ידע חדש.Meri, Josef W. and Jere L. Bacharach. “Medieval Islamic Civilization”. Vol. 1 Index A–K. 2006, p. 304. אלו היו יסודות מרכזיים שתרמו ישירות לפריחת המלגה בעולם הערבי.

בשנת 750, השושלת העבאסית החליפה את האומיים כשושלת השלטת של האימפריה האסלאמית, ובשנת 762, הח'ליף אל-מנסור בנה את בגדאד והפך אותה לבירתו במקום דמשק. מיקומה של בגדאד ואוכלוסייתה הקוסמופוליטית הפכו אותה למרכז מסחרי ואינטלקטואלי יציב. לשושלת העבאסית הייתה נטייה פרסית חזקה, והיא אימצה מנהגים רבים מההאימפריה הסאסאנית—ביניהם, תרגום יצירות זרות, אך כעת לערבית. לשם כך, אל-מנסור ייסד ספריית ארמון על פי מודל הספרייה האימפריאלית הסאסאנית, וסיפק תמיכה כלכלית ופוליטית לאינטלקטואלים שעבדו בה. הוא גם הזמין משלחות של חוקרים מהודו ומקומות אחרים לחלוק את הידע שלהם במתמטיקה ואסטרונומיה עם חצר עבאסית החדשה.

באימפריה העבאסית, יצירות זרות רבות תורגמו לערבית מיוונית, סינית, סנסקריט, פרסית וסורית. תנועת התרגום זכתה לתנופה משמעותית בתקופת שלטונו של הח'ליף הארון א-רשיד, שכמו קודמו, התעניין באופן אישי במלגה ובשירה. בתחילה, הטקסטים עסקו בעיקר ברפואה, מתמטיקה ואסטרונומיה; אך דיסציפלינות אחרות, במיוחד פילוסופיה, נוספו במהרה. ספרייתו של אל-ראשיד, קודמתו הישירה של בית החכמה, נודעה גם כבית אל-חכמה או, כפי שכינה אותה ההיסטוריון אל-קפטי, ח'יזאנת כתוב אל-חכמה (בערבית: "אוצר ספרי החכמה").
ממוזער|250x250 פיקסלים|מתוך הניתוח האימפריאלי של שרפדין סבונג'ואולו (1465)

 שלטונו של אל-מאמון 
בחסותו של הח'ליף אל-מאמון (שלט 813–833), התמיכה הכלכלית בבית החכמה ובמלגה בכלל גדלה משמעותית. אל-מאמון, בהדרכת אביו, הח'ליף הארון אל-ראשיד, שינן את הקוראן מילה במילה תחת עיניו הפקוחות של חוקר דתי מוביל בחצר. טעויותיו של אל-מאמון תוקנו מיד. תכונה זו, של שינון טקסטים מקוריים לצורך הרצאות פומביות, שנערכו בדרך כלל בתוך מסגד, הייתה נפוצה בקרב משוררים, מדענים וסופרים מוסלמים, והייתה מוטמעת ביכולותיו האינטלקטואליות של אל-מאמון.

אהבתו למדע הייתה כה גדולה עד שנאמר כי הוא העדיף טקסטים מדעיים כשלל מלחמה. יתרה מכך, החברה העבאסית עצמה החלה להבין ולהעריך את ערך הידע, ותמיכה הגיעה גם מסוחרים ומצבא. חוקרים ומתרגמים יכלו להתפרנס בקלות, וחיים אקדמיים היו סמל למעמד גבוה בחברה; הידע המדעי נחשב כה יקר עד שספרים וטקסטים עתיקים הועדפו לעיתים כשלל מלחמה על פני עושר חומרי. למעשה, האלמגסט של תלמי נתבע כתנאי לשלום על ידי אל-מאמון לאחר מלחמה בין העבאסים לאימפריה הביזנטית.

בית החכמה היה הרבה יותר ממרכז אקדמי מנותק מהחברה הרחבה. מומחיו מילאו תפקידים שונים בבגדאד. חוקרים מבית אל-חכמה שימשו לעיתים קרובות כמהנדסים ואדריכלים בפרויקטים בנייה גדולים, ניהלו לוחות שנה רשמיים מדויקים, והיו משרתי ציבור. הם גם היו לעיתים רופאים ויועצים.

אל-מאמון היה מעורב באופן אישי בחיי היומיום של בית החכמה, ביקר באופן קבוע את חוקריו וברר על פעילותם. הוא גם השתתף ושפט בוויכוחים אקדמיים. אחת הסיבות לאהבתו לרדיפה אחר ידע נאמרה כחלום שחלם פעם. בחלום, נאמר כי אריסטו ביקר אותו, והם ניהלו דיון על מהו טוב. בהשראת אריסטו, אל-מאמון יזם באופן קבוע דיונים וסמינרים בין מומחים בכלם; כלם הוא אמנות הוויכוח הפילוסופי, שאל-מאמון המשיך ממנהלו הפרסי, ג'עפר. במהלך דיונים כאלה, חוקרים דנו באמונות ובדוקטרינות האסלאמיות הבסיסיות שלהם באווירה אינטלקטואלית פתוחה. לעיתים הוא ארגן קבוצות של חכמים מבית אל-חכמה לפרויקטים מחקריים גדולים כדי לספק את סקרנותו האינטלקטואלית. לדוגמה, הוא הזמין את מיפוי העולם, אימות נתונים מהאלמגסט וחישוב גודלו האמיתי של כדור הארץ (ראו סעיף על הפעילויות העיקריות של הבית). הוא גם קידם את חקר מצרים והשתתף באופן אישי בחפירות בפירמידות של גיזה.Al-Khalili 2011, p. 64 אל-מאמון בנה את המצפים האסטרונומיים הראשונים בבגדאד, והיה גם השליט הראשון שמימן ופיקח על התקדמות פרויקטים מחקריים גדולים שכללו צוותים של חוקרים ומדענים. בדרך זו, הוא היה השליט הראשון שמימן "מדע גדול".Al-Khalili 2011, p. 58
ממוזער|400x400 פיקסלים|אל-מאמון שולח שליח לקיסר הביזנטי תיאופילוס
בהמשך לקודמיו, אל-מאמון שלח משלחות של חוקרים מבית החכמה לאסוף טקסטים מארצות זרות. למעשה, אחד ממנהלי הבית נשלח לקונסטנטינופול למטרה זו. במהלך תקופה זו, סהל אבן הארון, משורר ואסטרולוג פרסי, היה הספרן הראשי של בית אל-חכמה. חנין אבן אסחאק (809–873), רופא ומדען נוצרי נסטוריאני ערבי, היה המתרגם היצרני ביותר, והפיק 116 יצירות עבור הערבים. כ"שייח' המתרגמים", הוא מונה על ידי הח'ליף לאחראי על עבודת התרגום. חונין אבן אסחק תרגם את כל אוסף הספרים הרפואיים היווניים, כולל יצירות מפורסמות של גלן והיפוקרטס. הסבאי תאבית אבן קורא (826–901) תרגם גם יצירות גדולות של אפולוניוס, ארכימדס, אוקלידס ותלמי. תרגומים מתקופה זו היו עדיפים על קודמיהם, שכן המסורת המדעית העבאסית החדשה דרשה תרגומים מדויקים יותר, והדגש הושם לעיתים על שילוב רעיונות חדשים ביצירות העתיקות שתורגמו. עד למחצית השנייה של המאה התשיעית, בית אל-חכמה של אל-מאמון היה מאגר הספרים הגדול בעולם והפך לאחד ממרכזי הפעילות האינטלקטואלית הבולטים בתקופת ימי הביניים, ומושך את המוחות הערביים והפרסיים המבריקים ביותר. בית החכמה זכה בסופו של דבר למוניטין כמרכז למידה, אם כי אוניברסיטאות כפי שהן מוכרות כיום טרם התקיימו באותה עת—הידע הועבר ישירות ממורה לתלמיד ללא מסגרת מוסדית. מכתבים החלו להתפתח בעיר מהמאה ה-9 ואילך, ובמאה ה-11, ניזאם אל-מולכ ייסד את אל-ניזאמיה של בגדאד, אחד ממוסדות ההשכלה הגבוהה הראשונים בעיראק.

 שלטונו של אל-מותווכל 
בית החכמה שגשג תחת ממשיכי דרכו של אל-מאמון, אל-מועתסם (שלט 833–842) ובנו אל-ואתק (שלט 842–847), אך דעך משמעותית בתקופת שלטונו של אל-מתוכל הראשון (שלט 847–861). בעוד אל-מאמון, אל-מועתסם ואל-ואתק עקבו אחר זרם המועתזילה, שתמך בפתיחות מחשבתית וחקירה מדעית, אל-מותווכל תמך בפרשנות מילולית יותר של הקוראן והחדית'. הח'ליף לא התעניין במדע ונמנע מרציונליזם, כשהוא רואה בהפצת הפילוסופיה היוונית דבר אנטי-אסלאמי.Al-Khalili 2011, p. 135

 הרס על ידי צבא המונגולים 
ממוזער|250x250 פיקסלים|חולאגו חאן במצור על בגדאד (1258)
ב-13 בפברואר 1258, המונגולים נכנסו לעיר הח'ליפים, ופתחו בשבוע שלם של ביזה והרס. ח'וג'ה מוחמד חביבאללה אנסארי, חוקר בולט מהראת, יועץ של הח'ליף אל-מוסתעסם ובנו אחמד, מפקד הפרשים של בגדאד וצאצא של אבו איוב אל-אנסארי, נהרגו על ידי הכוחות המונגולים הבוזזים בעת שהגנו על הספרייה עם חייליו.

יחד עם כל הספריות האחרות בבגדאד, בית החכמה נהרס על ידי צבאו של חולאגו במהלך המצור על בגדאד.Al-Khalili 2011, p. 233 הספרים מספריות בגדאד הושלכו לנהר חידקל בכמויות כה גדולות עד שנאמר כי הנהר הפך שחור מדיו של דפיהם. על פי כרוניקה מהמאה ה-16 על המצור מאת קוטב אל-דין אל-נהראוואלי, "כל כך הרבה ספרים הושלכו לנהר הפרת שהם יצרו גשר שיכול לשאת אדם על סוס." לפי ההיסטוריון מיכל בירן, ציטוט זה היה טרופ ספרותי הקשור למצור על בגדאד והגזמה של הברבריות המונגולית.Michal Biran, "Libraries, Books, and Transmission of Knowledge in Ilkhanid Baghdad", Journal of the Economic and Social History of the Orient 62, 2-3 (2019): 470-471. נסיר א-דין א-טוסי הציל כ-400,000 כתבי יד, אותם לקח למראגה לפני המצור.Saliba 2007, p. 243

רבים מהספרים גם נקרעו על ידי הבוזזים כדי שכריכות העור יוכלו לשמש לייצור סנדלים.

 ראו גם 
 העיר העגולה של בגדאד

קישורים חיצוניים
 How modern mathematics emerged from a lost Islamic library - מאתר ה-BBC

הערות שוליים

קטגוריה:קצרמר ספריות
קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:בגדאד: מבנים
קטגוריה:היסטוריה אסלאמית
קטגוריה:מוסדות לימוד ומחקר
קטגוריה:ספריות שאינן פעילות עוד
קטגוריה:עיראק: ספריות
קטגוריה:תור הזהב של האסלאם
קטגוריה:עיראק: מבני דת
קטגוריה:בגדאד: דת