קוסו אלול

קוֹסוֹ אלול (באנגלית: Kosso Eloul; 22 בינואר 1920 – 8 בנובמבר 1995) היה פסל ישראלי-קנדי יליד רוסיה. יצירותיו מציגות שילוב בין השפעת האמנות "הכנענית" להפשטה של קבוצת "אופקים חדשים". חתן פרס דיזנגוף לפיסול לשנת תשי"א (1951).

קורות חיים
אלול נולד בשנת 1920 בעיר מוּרוֹם  שבאימפריה הרוסית, ובשנת 1924 עלתה משפחתו לארץ ישראל. את חינוכו האמנותי החל בגימנסיה הרצליה בתל אביב, והמשיך בבית הספר הריאלי בחיפה אצל יצחק סירקין. בשנת 1938 למד פיסול בסטודיו של יצחק דנציגר בתל אביב. בשנת 1939, כשהיה בן 19, נסע ללמוד בארצות הברית במכון האמנות של שיקגו, שם למד עד שנת 1943. אחר-כך למד בניו יורק ובפילדלפיה. במלחמת העולם השנייה התנדב לשירות בצי האמריקני, ושירת בו שנתיים. בפברואר 1946 שב לארץ והשתקע בשפיה. במלחמת העצמאות ישב בקיבוץ עין חרוד והשתתף כחובש בקרבות על הגלבוע. במשך שנים שימש כמורה לאמנות בעין חרוד. אחר-כך עבר לרמת גן, והוסיף ללמד שם, עד 1955. בין תלמידיו: פנחס עשת, מתניה אברמסון ורפי לביא.

בשנת 1948 הצטרף אלול לקבוצת "אופקים חדשים" והציג בתערוכותיה.
בשנת תשי"א (1951) זכה בפרס דיזנגוף לפיסול, על פסלו "עציר".

משנות ה-50 לקח חלק פעיל בסימפוזיונים בארץ, ומשנת 1960 בסימפוזיונים בינלאומיים של פסלים, מהם ברלין (1963) ומונטריאול (1964), וכן הציג מיצירותיו בערי אירופה, בהן רומא וברלין. בסוף שנת 1962 יזם סימפוזיון בינלאומי לפיסול שהתקיים במצפה רמון. אירוע זה היה דוגמה להתעניינות הגוברת של הפסלים בנוף הארץ, בייחוד הנוף השומם והמדברי.

בשנת 1964 (לפי מקור אחר - ב-1969) היגר אלול לטורונטו, קנדה שם גר עד מותו בשנת 1995. בתקופת מגוריו שם הציב מעל 40 פסלים ברחבי העיר.
קוסו אלול נפטר מהתקף לב בטורונטו בנובמבר 1995, בגיל 75.

היה נשוי ליהודית (יוצי), ביתו של ד"ר אברהם אפרת, אשר הייתה מראשי מכון אדלר בארץ, והיה אב לבנים אורן ורון, ובת, שפי-יה.
גלריה

תערוכות יחיד

 ינואר 1952 – מוזיאון תל אביב
 1954 – גלריה "מקרא סטודיו", תל אביב
 אייר תשי"ז (מאי 1957) – מוזיאון תל אביב
 סיוון תשי"ז (יוני 1957) – בית האמנים בירושלים
 דצמבר 1957 – בית התרבות של ההסתדרות, רמת גן
 1966 – תערוכת חצי יובל ליצירתו, הגלריה לאמנות ישראלית בשיתוף עם המוזיאון היהודי, ניו יורק

פסלים במרחב הציבורי
 קופץ מעל סוס – תבליט מכון וינגייט
 רקדניות – תבליט מכון וינגייט
 מזרקת קני סוף – האוניברסיטה העברית, גבעת רם, ליד הספרייה הלאומית (1957–1958)
 אש התמיד – אוהל יזכור, יד ושם, ירושלים (1960)
 זרתוסתרא – פסל באבן גיר, בפארק לפיסול מדברי במצפה רמון (1962)
 ללא כותרת – פסל באבן גיר, בפארק לפיסול מדברי במצפה רמון (1962)
 Kobrus – מיאמי, פלורידה ,ארצות הברית (1971)
 Kobrus – מנהטן, ניו יורק (1971)
 Kobrus – טורונטו, קנדה (1971)
 זמן – קינגסטון, אונטריו, קנדה (1973)
 Salosha – טורונטו ומונטריאול, קנדה (1974)
 Anada – בנק אמנות, אוטווה, קנדה (1974)

 קישורים חיצוניים 

 אתר העזבון של קוסו אלול 

 קוסו אלול באתר המרכז לאמנות קנדית 
 קוסו אלול באתר The Canadian Encyclopedia 
 קוסו אלול באתר "פיסול בטורונטו" 
  (ביקורת, תערוכה במוזיאון תל אביב)
 ; ;  (ביקורות, תערוכה ב"מקרא סטודיו")
 ;  (ביקורות, תערוכה במוזיאון תל אביב)




הערות שוליים

קטגוריה:פסלים ישראלים
קטגוריה:פסלים יהודים קנדים
קטגוריה:אמנים יהודים קנדים
קטגוריה:מורים לפיסול בישראל
קטגוריה:מורים לאמנות בישראל
קטגוריה:אנשי העלייה הרביעית
קטגוריה:ישראלים שהיגרו לקנדה
קטגוריה:זוכי פרס דיזנגוף
קטגוריה:טורונטו: תרבות
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1920
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-1995