פוספוריט

פוספוריט הוא סלע משקע, המורכב ברובו ממינרלים פוספטיים, בעיקר אפטיט. זהו המקור העיקרי לזרחן המשמש בייצור דשנים חקלאיים, כמו גם בתעשיות אחרות כמו ייצור חומצה זרחתית וחומרי ניקוי.

 הרכב וכימיה 
המרכיב העיקרי של הפוספוריט הוא קבוצת המינרלים אפטיט, הכוללת בעיקר פלואוראפטיט Ca5(PO4)3F, הידרוקסילאפטיט (Ca5(PO4)3OH) וכלוראפטיט (Ca5(PO4)3Cl). לעיתים קרובות קיימות בהם החלפות איזומורפיות, למשל של פחמות במקום פוספטים. הפוספוריט אינו סלע אחיד, אלא שם לקבוצת סלעים עשירים במינרלים זרחניים.

תכולת ה-P2O5 (תחמוצת הזרחן החמש-ערכית), שהיא מדד נפוץ לעושר הפוספוריט, נעה בדרך כלל בין 15% ל-35%, אך יכולה להגיע גם ל-40%.

בנוסף למינרלים הפוספטיים, הפוספוריט מכיל לעיתים קרובות מינרלים אחרים כגון קלציט, דולומיט, קוורץ, חרסיות וחומרים אורגניים. הרכבם המינרלוגי והכימי של הפוספוריטים משתנה מאוד בהתאם לאזור ולתנאי ההיווצרות.

 היווצרות 
הפוספוריט נוצר בסביבות ימיות רדודות, לרוב באזורי עליית מי עומק (upwelling), בהם זרמים עשירים בחומרי מזון (כולל זרחן) עולים ממעמקים אל פני הים. הזרחן נטמע על ידי אורגניזמים ימיים (כגון פלנקטון), ולאחר מותם שוקעים שרידיהם לקרקעית הים. בתנאים מתאימים של טמפרטורה, חומציות, וחמצון-חיזור, הזרחן משתחרר מחומרים אורגניים ומשוקע מחדש בצורת מינרלים פוספטיים. תהליכים דיאגנטיים (שינויים לאחר שקיעה) ממלאים תפקיד חשוב בריכוז וגיבוש מינרלים אלו.

היווצרות פוספוריט קשורה לעיתים קרובות לאירועים גלובליים של שינוי אקלים ומפלס ים. מרבצי פוספוריט גדולים נוצרו בתקופות גאולוגיות שונות, כגון הקמבריון, הדבון, הקרבון, הקרטיקון והפלאוגן.

 תפוצה עולמית 
מרבצי פוספוריט נמצאים ברחבי העולם, כאשר הגדולים והחשובים שבהם מרוכזים באזורים הבאים:
 מרוקו וסהרה המערבית: מחזיקות בעתודות הגדולות ביותר בעולם.
 סין: יצרנית וצרכנית משמעותית.
 ארצות הברית: מרבצים חשובים בפלורידה, צפון קרוליינה ואיידהו.
 רוסיה: מרבצים באזורים שונים.
 ירדן: עתודות גדולות במדבר המזרחי.
 מצרים, תוניסיה, אלג'יריה, ישראל: מרבצים חשובים בצפון אפריקה והמזרח התיכון.
 אוסטרליה, ברזיל, פרו: מרבצים נוספים.

 שימושים 
השימוש העיקרי בפוספוריט הוא בייצור דשנים זרחניים. הזרחן הוא יסוד חיוני לצמיחת צמחים ומחסור בו מגביל באופן חמור את התפוקה החקלאית. הפוספוריט מעובד בתהליכים כימיים שונים (כגון חומצה גופרתית לייצור חומצה זרחתית) כדי להפוך את הזרחן לזמין לצמחים.

בנוסף לחקלאות, הפוספוריט משמש גם:
 ייצור חומצה זרחתית: המשמשת בתעשיית המזון (תוספים, חומר משמר), תרופות, וחומרי ניקוי.
 תעשיית הגפרורים.
 מזון לבעלי חיים.
 חומרי ניקוי וחומרים מעכבי בעירה.

 פוספוריט בישראל 
בישראל קיימים מרבצי פוספוריט משמעותיים, בעיקר בנגב הצפוני והמרכזי (למשל, באורון, ציחור, ועין יהב). הפוספוריטים בישראל שייכים לתצורות גאולוגיות מהקרטיקון העליון והפלאוגן. במשך שנים רבות, כריית פוספוריט הייתה ענף תעשייתי חשוב בישראל, בעיקר על ידי חברת "רותם אמפרט נגב" (כיום חלק מכי"ל - כימיקלים לישראל). הכרייה והעיבוד של הפוספוריט בישראל שימשו בעיקר לייצור דשנים וחומצה זרחתית.

 אתגרים סביבתיים וקיימות 
כריית פוספוריט ועיבודו מלווים במספר אתגרים סביבתיים:
 הרס נוף וזיהום קרקע: הכרייה הפתוחה יוצרת בורות גדולים ופוגעת במערכות אקולוגיות.
 פסולת רדיואקטיבית: פוספוריטים רבים מכילים יסודות רדיואקטיביים טבעיים (כמו אורניום ותוריום), המרוכזים בפסולת העיבוד (פוספוגבס). טיפול בפסולת זו מהווה אתגר סביבתי משמעותי.
 זיהום אוויר ומים: תהליכי העיבוד הכימיים יכולים לשחרר מזהמים לאוויר ולמים.
 משאב מתכלה: הזרחן הוא משאב טבע מוגבל ומתכלה, וקיימים חששות לגבי זמינותו לטווח הארוך. נושא זה מעלה את הצורך בפיתוח שיטות למיחזור זרחן מפסולת וביוב, וכן ייעול השימוש בו בחקלאות.

קישורים חיצוניים

קטגוריה:זרחן: תרכובות
קטגוריה:מינרלים