ורנר קראפט

ורנר קראפט (בגרמנית: Werner Kraft; 4 במאי 1896 – 14 ביוני 1991) היה ספרן, חוקר ספרות, סופר ומשורר ישראלי בשפה הגרמנית. העביר את רוב שנותיו בירושלים שאליה נמלט מאימי הנאצים.
250px|ממוזער|שמאל|עליזה,  בתו של קראפט וילדיה עם טוני הלה. אמצע שנות ה-60 לערך
 חייו 
קראפט נולד בבראונשוויג שבגרמניה בשנת 1896. כשהיה בן 5 עברה המשפחה להנובר, שבה גדל ובה השלים את לימודיו בגימנסיה על שם לייבניץ. אחר כך פנה ללימודים בברלין, שם הכיר בשנת 1915 את ולטר בנימין וגרשום שלום שאיתם עמד בקשר מתמשך לסירוגין. לאחר שירות צבאי במלחמת העולם הראשונה במחנה לפגועי הלם קרב בקרבת הנובר, המשיך בשנת 1919 את לימודיו בהמבורג ובפרייבורג בתחום הספרות הגרמנית, ספרות השפות הלטיניות ופילוסופיה. בשנת 1920 החל בלימודי ספרנות, בשנת 1922 התחתן ובשנים 1922 עד 1926 עבד בספרייה הלאומית הגרמנית בלייפציג. בשנת 1925 השלים את עבודת הדוקטורט על מוטיב האפיפיורית יוהנה בספרות הגרמנית. בשנת 1928 התקבל למשרת יועץ ב"ספרייה המחוזית המלכותית לשעבר" (כיום ספריית גוטפריד לייבניץ) בעיר ילדותו הנובר, שם התגורר עם אשתו ושני ילדיו. בתקופה זו הכיר גם את אלזה לסקר-שילר.

לאחר עליית הנאצים לשלטון בגרמניה וחקיקת החוק לשיקום שירות המדינה המקצועי, פוטר ממשרתו בשל יהדותו, ולאחר מסע נדודים הגיע בשנת 1934 לירושלים והתגורר ברחוב אלפסי, שבה חי עד מותו בשנת 1991 כסופר, משורר ומסאי בשפה הגרמנית. עד שנת 1955 הועסק קראפט במוסדות ירושלמים שונים כספרן (במכון לתרבות צרפת, ברשות העתיקות, כעורך בהוצאת שוקן ועוד). במהלך שהותו בארץ ישראל המנדטורית, ואחר כך במדינת ישראל, נותר נאמן לתרבות ולשפה הגרמנית ולא התערה מעולם בתרבות העברית שבתוכה ישב. עם חוג ידידיו בירושלים (במיוחד בשכונת רחביה, בה התגורר) ובתל אביב נמנו אינטלקטואלים בולטים כמו מרטין בובר, אלזה לסקר-שילר, אריה לודוויג שטראוס, גרשום שלום ועקיבא ארנסט סימון. שמר על קשר הדוק עם אנשי רוח שונים בכל רחבי אירופה, וכתב במוסף התרבות וספרות של העיתון Neue Zürcher Zeitung. שירתו התפרסמה בכתבי עת אירופיים שונים. לאחר מותה של אלזה לסקר-שילר ערך ופרסם את המחזה האחרון שכתבה בירושלים  "אניואני". בשנת 1987, פרסם 56 מכתבים שכתב לו גרשום שלום.

לאחר שפרסם רומן ניסיוני בשם Der Wirrwarr ("הבלבול"), פרסם קראפט אוטוביוגרפיה בשם Spiegelung der Jugend ("השתקפות הנעורים"). מעבר לכך פרסם בעיקר קובצי שירה.

כחוקר ספרות התמקד בעיקר בגתה - נושא שליווה אותו כל חייו - אך גם בקרל קראוס וביוצרים שונים מהמודרנה הווינאית. פרסם מעל 30 ספרים, ובהם מונוגרפיות שהוקדשו ליצירותיהם של היינריך היינה, רודולף בורכארט, שטפן גאורגה, הוגו פון הופמנסתאל, פרנץ קפקא ואחרים.  

קראפט נפטר בירושלים ב-1991, בגיל 95. נקבר בקיבוץ צרעה.

משפחתו
אשתו, אֶרנָה לבית הלה (אחותה של טוני הלה), שלה נישא ב-1922, האריכה חיים אחריו בירושלים עד שנת 1996.

בתו עליזה, ממייסדי קיבוץ צרעה שבמועצה אזורית מטה יהודה, נישאה ליואב תיבון (פפרמן), שכיהן כראש מועצה אזורית גיזו ואחר-כך כסגן ראש מועצה אזורית מטה יהודה (ובנם של ד"ר עמנואל פפרמן, ממייסדי הספרייה הלאומית, וד"ר יוֹלָן אֶדליץ-פֶפֶרמן (Edlitz-Pfefferman), מרצה לכימיה אורגנית באוניברסיטה העברית בירושלים, מהמרצות הראשונות לכימיה באוניברסיטה זו).
בנה, נכדו של קראפט, הוא האלוף נעם תיבון.

בנו הבכור של קראפט, שאול קריב (במקור - פאול קספר), נולד ב-1923 וסיים בשנת 1946 את המחזור הראשון של "בית הספר לדיפלומטים" שליד המחלקה המדינית של הסוכנות היהודית, שהכשיר דיפלומטים של המדינה בדרך. בשנת 1949 התחיל לשרת במשרד החוץ ומילא תפקידים בארץ ובחוץ-לארץ והמשיך ברציפות עד שנת 1988 שבה פרש לגמלאות. הוא שירת בוושינגטון, תאילנד, גוואטמלה וכיהן כשגריר בקובה, פנמה ונפאל. נפטר בשנת 2004. נינו של קרפט הוא העיתונאי אמיר תיבון.

 פרסים 
גרמניה מולדתו, שממנה נמלט, העניקה לו החל בשנות השישים כמה פרסים:
 פרס האקדמיה הבווארית לאמנויות, 1966
 פרס זיגמונד פרויד של האקדמיה הגרמנית לשפה ולספרות בדארמשטט, 1971
 דוקטור לשם כבוד של אוניברסיטת פרייבורג, 1975
 מדליית גתה, 1982
 מדליית וילהלם היינזה של האקדמיה לאמנויות ולמדעים של מיינץ, 1987
 מלגה לאמנים של סקסוניה תחתית, 1990

 ספריו 
בעברית ראה אור רק ספר אחד של קראפט:
 מלסינג עד קפקא, תרגם, ערך והקדים מבוא טוביה ריבנר, תל אביב, ספרית פועלים, 1988.
מאמרים בעברית


 לקריאה נוספת 
 קראפט נזכר לעיתים תכופות בחליפת המכתבים של גרשם שלום וולטר בנימין, חליפת מכתבים 1940-1933, עריכה מדעית פרופ' איטה שדלצקי, תרגום הראל קין, רסלינג, 2008

 קישורים חיצוניים 

  ספרים פרי עטו וספרים על אודותיו בקטלוג הספרייה הלאומית הגרמנית
 קורות חיים מפורטים באתר ספריית המדינה של סקסוניה תחתית בהנובר, שבה עבד
 על ורנר קראפט באתר הגימנסיה על שם לייבניץ בהנובר
 ביוגרפיה בארכיון אנשי הרוח הגולים

הערות שוליים

קטגוריה:ישראלים ילידי גרמניה
קטגוריה:אנשי העלייה החמישית
קטגוריה:חוקרי ספרות ישראלים
קטגוריה:משוררים ישראלים
קטגוריה:סופרים ישראלים
קטגוריה:משוררים גרמנים
קטגוריה:סופרים גרמנים
קטגוריה:ספרנים ומידענים גרמנים
קטגוריה:פליטי רדיפות הנאצים
קטגוריה:אישים הקבורים בצרעה
קטגוריה:רחביה: אישים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1896
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-1991