ג'ו ג'ונס

ג'ונתן דייוויד סמואל ג'ונס, ידוע כג'ו ג'ונס (באנגלית: Jo Jones; 7 באוקטובר 1911 – 3 בספטמבר 1985) היה מתופף ג'אז אמריקאי, מחלוצי הנגינה בתופים והג'אז בכלל.

חייו
ג'ונס נולד בשיקגו, ובצעירותו עבר עם משפחתו לאלבמה שם למד לנגן על מספר כלים, כולל סקסופון, פסנתר ותופים. הוא עבר בין הרכבים בשנות העשרים המאוחרות ובראשית שנות השלושים עד שהשתקע בביג בנד של קאונט בייסי בשנת 1933.

הוא המשיך עם בייסי עד 1948 אז החל לפתח קריירה כמוביל. סגנונו היה מהמשפיעים ביותר בתקופת הסווינג, אך כמו רבים מנגני הסווינג ג'ונס התקשה במעבר למוזיקת הבי בופ.

ג'ונס הופיע באופן קבוע במועדונים בניו יורק. להופעות הללו היו מגיעים אורחים מכובדים כמו מקס רואץ' ורוי היינס. הוא אף כיכב במספר סרטים, המוכר ביניהם "Jammin' the Blues" מ-1944.

כינויו בערוב חייו היה "פאפא" ג'ונס (Papa Jones) על מנת להבדיל בינו לבין המתופף הצעיר יותר פילי ג'ו ג'ונס. ב-3 בספטמבר 1985 נפטר ג'ונס בשנתו ה-74, כתוצאה מסיבוך של דלקת ריאות.

סגנונו והשפעתו
סגנונו של ג'ונס היה ייחודי ומהפכני. בין השאר הוא העביר את שמירת הקצב מתוף הבס למצילת הרייד, ועשה שימוש שונה בהיי האט. רבים רואים אותו אחראי לשימוש במברשות בנגינה.

ג'ונס השפיע על מתופפים רבים. בין המתופפים שציינו אותו כהשפעה משמעותית ניתן למנות את מקס רואץ', באדי ריץ' וקני קלארק.

קישורים חיצוניים




קטגוריה:אמריקאים ילידי אילינוי
קטגוריה:מתופפים אמריקאים
קטגוריה:נגני ג'אז: מתופפים
קטגוריה:שיקגו: אישים
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1911
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1985