פריווילגיה (כתב זכות)

"כתבי זכויות" הוענקו ליהודים מפעם לפעם בשטחי הריבונות של מלכים ואצילים באירופה, כדי להסדיר את ישיבתם כמיעוט אתני ודתי, ואף לאפשר להם לעסוק במשלחי יד שנאסרו על כלל האוכלוסייה. כך למשל, בשנת 1244, קבלו היהודים "כתב זכויות" מפרידריך השני, שאפשר להם לעסוק בבנקאות, דהיינו, הלוואה בריבית וחלפנות כספים. 
הפריוילגיות שקיבלו הן שנתנו להם להמשיך ולקיים את אורח חייהם הדתי ולשמור על זהותם היהודית.

ניתנו פריווילגיות ממספר סוגים:
פריווילגיה כללית, ניתנת לאזרחי כל המדינה (או ליהודי כל המדינה), למשל כתב הזכויות של קאליש
פריווילגיה אזורית - ניתנת לתושבי (או ליהודים של) אזור מסוים
פריווילגיה קהילתית - ניתנת לקהילה ספציפית (עיר או קהילת אם וקהילות הכפופות לה)
פריווילגיה אישית - ניתנת לאדם מסוים למטרה ספציפית, למשל אישור ליהודי מסוים להקים בית כנסת, שבפועל גם אחרים יכולים להשתמש בו

פריווילגיה היא לרוב בתוקף כל עוד מעניק הפריווילגיה בחיים. במותו יש לאשרר את הפריווילגיה מחדש.

קישורים חיצוניים

*
קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:ימי הביניים
קטגוריה:חוזים והסכמים
קטגוריה:מסמכים משפטיים היסטוריים