דמיאן הירסט

דמיאן סטיבן הירסט (באנגלית: Damien Steven Hirst; נולד ב-7 ביוני 1965) הוא אמן ופסל אנגלי, זוכה פרס טרנר לשנת 1995, מן האמנים הבולטים בקבוצת אמנים בריטים צעירים (YBAs).

ביוגרפיה
דמיאן סטיבן הירסט נולד בבריסטול, אנגליה בשנת 1965 וגדל בעיר לידס שבמערב יורקשייר. בהיותו בן 12 עזב אביו, שהיה מכונאי רכב, את המשפחה. בנעוריו נעצר הירסט פעמיים באשמת גנבה מחנויות. לאחר שהצטיין בלימודי אמנות בבית הספר נרשם לבית הספר לאמנות ועיצוב בעיר לידס, אולם הצליח להתקבל רק בניסיונו השני. גם אל לימודי האמנות בקולג' גולדסמית' (Goldsmiths, University of London), שם למד בין השנים 1986–1989 התקבל בניסיון שני.

 קריירה 
 יצירתו והשפעות על עשייתו 
בגולדסמית' הושפע הירסט מן האמנות המושגית. בייחוד ציין הירסט את השפעתו של האמן מייקל קרייג-מרטין (Michael Craig-Martin) שלימד בבית הספר. בזמן לימודיו עבד הירסט בחדר מתים, עובדה שתהפוך למכריעה בהמשך יצירתו.

בשנת 1988 ארגן הירסט תערוכה בשם "Freeze", בה הציגו סטודנטים מגולדסמית' את עבודותיהם. התערוכה התקיימה בחלל ב"דוקלנדס", השייך לרשות הנמל. הירסט הציג בתערוכה יצירה המורכבת ממצבור של קופסאות קרטון המעוטרות בצבע תעשייתי. בתערוכה פגש הירסט לראשונה את צ'ארלס סאצ'י (Charles Saatchi), מי שיהפוך לפטרון המרכזי של עבודותיו בעתיד.

את עבודתו המשמעותית הראשונה - המייצב "אלף שנים" (A Thousand Years, 1990), הציג הירסט בתערוכה שארגן בבניין מפעל נטוש. העבודה נבנתה ככלוב זכוכית גדול ובו מערכת ביולוגית שלמה בה מתפתחות רימות לזבובים וניזונות מראש פרה כרות. בשנה שלאחר מכן כבר הציג הירסט את תערוכת היחיד הראשונה שלו בחנות לא מאוכלסת ברחוב וודסטוק בלונדון. בתערוכה, שנקראה "בתוך ומחוץ לאהבה" ("In and Out of Love"), הציג הירסט מאות פרפרים טרופיים חיים, שחלקם הוצמדו לבדי ציור. תערוכות נוספות הוצגו במכון לאמנות בת זמננו (Institute of Contemporary Arts) בעיר ובגלריה פריזאית.

את העבודה פורצת הדרך "חוסר היתכנותו הגשמית של המוות במוחו של אדם חי" (1992) יצר הירסט במימונו של סאצ'י. העבודה הכילה אקווריום זכוכית גדול ובו כריש טיגריסי (Tiger shark) המשומר בפורמלין. העבודה הוצגה לראשונה בתערוכה שנקראה "אמנים בריטים צעירים" שאורגנה על ידי סאצ'י. הפער בין האופי המינימליסטי של העבודה לבין הדימוי המטריד של הכריש הפך את העבודה לאחת מיצירות האמנות הידועות של תקופתה. בשנת 2004 נמכרה העבודה לאספן האמנות האמריקאי סטיבן א. כהן (Steven A. Cohen) בסכום של שמונה מיליון דולר, סכום שהיה הסכום השני בגודלו ששולם עד אז ליצירת אמנות של אמן חי.

בשנת 2017 הציג הירסט בביאנלה של ונציה תערוכה בהשראת שרידים מספינה טבועהDamien Hirst - Treasures from the Wreck of the Unbelievable, סרטון בערוץ היוטיוב של ארמון גראסי בוונציה (2017) (כ-4 דקות).

ביולי 2021 יצר 10,000 יחידות NFT המבוססות על יצירות פיזיות, ובאוקטובר 2022 לאחר שנת ניסיון, בגלריית ניופורט סטריט בלונדון, שרף אלפי יצירות אומנות פיזיות שלו שלא נבחרו לרכישה. כך נותרו רק יצירות ה-NFT כשערכן של היצירות המקוריות שנשרפו הוערך באלפי דולרים..

 בישראל 
מוזיאון ישראל היה המוזיאון הראשון בעולם שרכש יצירה של הירסט, ועשה זאת כשנה לפני הזכייה בפרס טרנר שהביאה לו הכרה בינלאומית. הירסט פגש כבר בשנת 1991 את סוזן לנדאו,אוצרת האמנות העכשווית במוזיאון, בזמן שהציג תערוכה בפריס. ולדבריו, היא הייתה הראשונה שהתייחסה לעבודתו ברצינות. בשנת 1994 בחר המוזיאון לרכוש את היצירה היא רצתה למצוא את צורת המעוף המושלמת. המיצב מורכב מתא זכוכית ענק המחולק לשלושה חלקים שווים בגודלם. שניים גדושים בחפציה של אישה הזרוקים על הרצפה ומכסים אותה באי-סדר, שולחן וכיסא. הקירות, הרצפה והחפצים שבתא מוכתמים בנתזי דם. החלק השלישי מכיל חפץ אחד – מעיל אישה לבן, תלוי על קולב של מכבסה. סימן החיים היחיד הוא דג זהב השוחה באקווריום.

כאות הוקרה למוזיאון הישראלי תרם האמן סדרה של יצירות שהוצאו למכירה פומבית בשנת 2006, ומטרתה גיוס תרומות למוסד.

יצירה נוספת של הירסט, מסדרת ציורי הנקודות, נמצאת באוסף מוזיאון ישראל משנת 2010, היצירה L-Leucine-15-N מאופיינת בממדים גדולים, גובה 294.6 ס"מ, רוחב 1209 ס"מ והיא אחת מכאלף יצירות שיצר האמן סביב הנושא.

יצירה של הירסט בשם דשא מכוסח – ירושלים החדשה הוצגה במוזיאון ישראל בירושלים בין השנים 2022 ל-2023. היצירה העשויה מפרפרים וצבע בגימור מבריק על בד, בקוטר: 182.9 ס"מ והושאלה למוזיאון על ידי אוסף אנג'ל לאמנות עכשווית. היצירה היא דוגמה לשילוב פרפרים בעבודתו של האמן למעלה משלושים שנה, הקומפוזיציה שואבת השראה מהתרבות הנוצרית ומזכירה חלונות ויטראז' דמויי הרוזטה בכנסיות. בסידור המעגלי מהדהדות גם מנדלות מאמנות מזרח אסיה.

 מסעדנות 
בשנת 1997 פתח הירסט מסעדה בשם ("בית מרקחת") בשכונת נוטינג היל בלונדון. היא עוצבה כמבנה בית מרקחת ובו ארונות תרופות, שלדים ואסלות בצורת גלולות אספירין. המסעדה פעלה עד שנת 2003 ובשנת 2004 נמכרה תכולתה במכירה פומבית.

 פרסים והוקרה 

 פרסומו הגובר של הירסט הפך אותו לאחד מן המועמדים הסופיים לפרס טרנר, אולם חבר השופטים בחר לבסוף בפסל גרביל דייבי (Grenville Davey) כזוכה. בשנת 1995 נבחר בפעם השנייה כמועמד וכזוכה בפרס.
 בשנת 2005 בחר מגזין האמנות "ArtReview" בהירסט במקום הראשון מבין 100 האנשים רבי ההשפעה בעולם האמנות.

 ב-15-16 בספטמבר 2008 ערך בית המכירות סותבי'ס מכירה פומבית של 223 מעבודותיו של הירסט. בין המוצגים שעוררו עניין רב היה הפסל "עגל הזהב" ("The Golden Calf"), שהורכב מעגל, שעל ראשו כתר זהב, משומר בפורמלין, הנתון בתוך מכל זכוכית המצופה זהב. העבודה נמכרה לבסוף בסכום של 18.6 מיליון דולר. ביום המכירה הראשון נמכרו עבודות בסכום של יותר מ-127 מיליון דולר

 בשנת 2012 הציג מוזיאון טייט מודרן בלונדון רטרוספקטיבה של יצירותיו.

 קישורים חיצוניים 



 דמיאן הירסט באתר White Cube 











 הערות שוליים 

קטגוריה:אמנים בריטים
קטגוריה:פסלים אנגלים
קטגוריה:לידס: אישים
קטגוריה:אנגלים שנולדו ב-1965