אלבטרוס נצחי

ממוזער|ימין|240px|נקבה בשם "Wisdom" שגילה מוערך ביותר מ-60 שנה עם הגוזל שלה, צולם בשנת 2011.

אלבטרוס נצחי (שם מדעי: Phoebastria immutabilis) הוא עוף ים גדול שמצוי בצפון האוקיינוס השקט. הוא נפוץ מאוד באזור איי הוואי, ואוכלוסייתו שם נאמדת בכ-2.5 מיליון פרטים. כיום הוא מרחיב את תפוצתו לאיים חדשים.
 מאפיינים 
האלבטרוס הנצחי שונה למדי במראהו החיצוני מיתר האלבטרוסים הנפוצים באזור מחייתו, ולכן קל יחסית לזהותו. הוא קטן משמעותית מאלבטרוס שטלר, ובשונה מאלבטרוס שטלר - גבו שחור. ניצויו של האלבטרוס הנצחי דומה לזה של שחף: גב וכנפיים אפורים-שחורים וראש ובטן לבנים.

האלבטרוס הנצחי נפוץ בתחום די רחב בצפון האוקיינוס השקט. שטחי הקינון העיקריים שלו נמצאים באיי הוואי, במיוחד באיים מידווי ולאייסאן (Laysan). שטחים אחרים המשמשים לקינון הם איי בונין שליד יפן, ולאחרונה גם איים ליד מקסיקו, כמו גוואדלופ. שלא במהלך תקופת הרבייה, האלבטרוסים נפוצים מיפן ועד אלסקה, דרומה עד קליפורניה, וברוב הפעמים - רחוק מן החוף.

האלבטרוסים הנצחיים מקננים במושבות, לרוב על איים קטנים ועל אטולים, ובמספרים גדולים. מחזור הרבייה שלהם ארוך יחסית. הצעירים חוזרים למושבת בקיעתם שלוש שנים אחרי שהתחילו לעוף, אך הם יזדווגו בפעם הראשונה רק בגיל שבע או שמונה שנים. במהלך ארבע עד חמש השנים שבאמצע האלבטרוסים ייצרו קשרים זוגיים עם בני או בנות זוגם, קשרים שעתידים להימשך עד סוף חייהם. נוהגי החיזור מורכבים, כמו אצל יתר האלבטרוסים, והם כוללים ריקודים ארוכים שעשויים לכלול עד 25 תנועות שונות.

הנקבה מטילה ביצה אחת, עליה דוגרים שני ההורים (הזכר ראשון) במשך 65 ימים. לאחר בקיעת הגוזל מן הביצה ההורים יעופו לים על מנת למצוא מזון ולהביאו לגוזל. לאחר כ-160 ימים מבקיעתו יתחיל הגוזל לעוף. נקבת אלבטרוס נצחי הידועה בשם "Wisdom" היא עוף הבר המבוגר ביותר הידוע למדע בחצי הכדור הצפוני. היא טובעה על ידי חוקרים בשנת 1956, נצפתה דוגרת לאורך השנים וב-2021 נצפתה מטפלת בגוזל שלה באטול מידווי. מאחר שאלבטרוס נצחי אינו יכול להתרבות עד הגיעו לגיל 5, גילה של Wisdom מוערך בלפחות 70 שנה.

אף שהוא נפוץ למדי, אוכלוסיית האלבטרוס הנצחי טרם התאוששה מהציד רחב ההיקף שהתרחש בשנים הראשונות של המאה ה-19. במהלך תקופה זו הרגו ציידים עשרות אלפי פרטים לצורך שימוש בנוצותיהם, ובכך הביאו כליה גמורה על אוכלוסיות שלמות, כמו אלו ששכנו באי וייק ובאטול ג'ונסטון. בעקבות הציד רחב-הממדים הושקעו מאמצים רבים על מנת להגן על המין (ועל מינים אחרים), שלבסוף נחלו הצלחה עם ההגנה על איי הוואי הצפון-מערביים. המין עדיין נמצא בסיכון בשל לכידה כשלל לוואי על ידי דייגים, ובשל אכילת חלקי פלסטיק צפים. סכנה נוספת שאורבת להם היא טריפה על ידי חתולים, למשל.

בנוסף, אלפי אלבטרוסים נצחיים נהרגים מהרעלת עופרת בכל שנה באטול מידווי, בשל חשיפה לצבע המבוסס על עופרת שהשאירו אחריהם אנשי הצי האמריקאי. לפי מחקר שנערך בנושא, בכל שנה נחשפים לעופרת הרעילה כ-10,000 גוזלים, שהם חמישה אחוזים מהתטולה השנתית. החשיפה לעופרת גורמת לבעיות בריאותיות חמורות אצל גוזלים הנמצאים בסמוך לה: הם לא יכולים לפרוש את כנפיהם כהלכה בשל עצמות שבורות או פצעים פתוחים. אי-יכולת זו תביא למותם הוודאי בשל גוויעה ברעב או התייבשות. גוזלים אחרים, שנמצאים רחוק יותר מן העופרת, חשופים גם הם לבעיות בריאותיות כמו פגיעה במערכות החיסון, העצבים וההפרשה. בשל כך, מצב השימור של המין הוכרז כ"פגיע" (Vulnerable) על ידי איגוד השימור העולמי (IUCN), והוא אף זוכה למעמד הגנתי מיוחד באטול מידווי.

 קישורים חיצוניים 

 האלבטרוס הנצחי באתר BirdLife International
 האלבטרוס הנצחי באתר איגוד השימור העולמי (IUCN)

הערות שוליים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי וולטר רוטשילד
נצחי
קטגוריה:עופות האוקיינוס השקט
קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1893