דרך נמיר

דרך נמיר היא דרך עורקית בתל אביב, הקרויה על שמו של ראש העירייה השביעי, מרדכי נמיר. והיא נקראה בעבר "דרך חיפה" בהיותה הדרך הראשית המחברת בין תל אביב וחיפה. שמה שונה לדרך נמיר בשנות ה-80 בעקבות בקשתה של אורה נמיר, אלמנתו, לשנות את שמה של כיכר אתרים שנקראה אז "כיכר נמיר" ולקרוא למקום אחר בעיר על שמו של בעלה, זאת לאור כישלונה החרוץ של הכיכר והפיכתה למפגע עירוני. 

דרך נמיר מתחילה במפגשי הרחובות שדרות שאול המלך ודרך בגין, וממשיכה צפונה עד מחלף גלילות, במפגש הדרכים של כביש 5, כביש החוף ורחוב יוניצמן. את הרחוב ניתן לחלק לשניים. מצומת שאול המלך ועד לסמינר הקיבוצים, מדובר ברחוב עירוני. הוא מהווה הגבול בין פארק צמרת ובבלי במזרח, לשכונות הצפון החדש ממערב. הקטע מסמינר הקיבוצים, ועד למחלף גלילות, הוא כבר דרך עירונית עורקית עם קילומטר בין צמתים ומהירות נסיעה גבוהה.

בשל היותו ציר הכניסה העיקרי לעיר מצפון, נוסעים בו קווי אוטובוס בין עירוניים מכל רחבי ישראל, לצד היותו ציר הכניסה העיקרי מדרום לתחבורה ציבורית לאוניברסיטת תל אביב. כל אלו הופכים אותו לציר תחבורה ציבורית חשוב עם אלפי נסיעות של תחבורה ציבורית ביום על הציר, ותחנות בו משמשות החלפה בין תחבורה עירונית לתחבורה בינעירונית. 

בפברואר 1963 הורחבה דרך חיפה ונוספו לו שני נתיבים נוספים ואי תנועה באמצע, בקטע שבין רחוב ארלוזורוב וגשר הירקון.

אתרים חשובים ורחובות חוצים לאורך הדרך (מצפון לדרום)
מחלף גלילות וכביש 5
שדרות קק"ל
רחוב איינשטיין (המוביל לאוניברסיטת תל אביב ובסופו כיכר אנטין)
רחוב חיים לבנון
סמינר הקיבוצים
תל קסילה ומוזיאון ארץ ישראל
שדרות רוקח, שבהן גשר המאפשר תנועה חופשית מעל דרך נמיר.
גשר הירקון העובר מעל נחל הירקון
פארק הירקון
רחוב יהודה המכבי
מגדלי צמרת
מגדלי YOO ומגדלים נוספים בבנייה כחלק מפארק צמרת
תיכון חדש ע"ש יצחק רבין
תחנת הרכבת תל אביב מרכז ומסוף 2000 (רחוב ארלוזורוב ממערב ורחוב על פרשת דרכים ממזרח).

קישורים חיצוניים

הערות שוליים

*
נמיר, דרך