קולורדו ספרינגס

קולורדו ספרינגס (באנגלית: Colorado Springs) היא עיר במדינת קולורדו בארצות הברית. העיר, שהיא השנייה במספר תושביה במדינה, היא מרובת האוכלוסין ביותר במחוז אל-פאסו, ומשמשת כבירת המחוז. בשנת 2020 התגוררו בקולורדו ספרינגס 478,961 נפש. האזור המטרופוליטני של העיר, הכולל ערים ופרברים אחדים, מאכלס כ-755,105 נפש ב-2020. המגזין "Money" דרג את העיר בשנת 2006 כראשונה ברשימת הערים הגדולות הטובות למחיה ברחבי ארצות הברית.

קולורדו ספרינגס משלבת בהצלחה אזורי עסקים ומסחר עם אתרי בילוי ותרבות, לצד ריאות ירוקות ופארקים, מסלולי אופניים ואטרקציות אחרות. בעיר פועלים מספר רב של כנסיות וארגונים דתיים. העיר משמשת בסיס למתקנים צבאיים ולסוכנויות הגנה של ארצות הברית, כמו גם את אקדמיית חיל האוויר של ארצות הברית. שלוחות של חברות הייטק ידועות כגון אינטל, היולט פקארד, אורבוטק ועוד, קבעו את משכנן בעיר. העיר היא גם בסיס למספר ארגוני ספורט לאומיים כגון הוועד האולימפי של ארצות הברית.

היסטוריה
מהקמת העיר עד 1900
קולורדו ספרינגס נוסדה באוגוסט 1871, על ידי הגנרל ויליאם פאלמר, במטרה ליצור עיירת נופש ותיירות איכותית. מיקומה של העיר נבחר בשל סמיכותה לאתרי התיירות המפורסמים פייקס פיק (Pikes Peak) וגן האלים (Garden of the Gods). למקום החלו לזרום תיירים רבים, מרחבי ארצות הברית ומכל העולם, על מנת ליהנות מהאטרקציות התיירותיות שסיפק האזור, וכן על מנת ליהנות מהאוויר היבש והצלול של העיר, שהועיל לבריאותם של הלוקים במחלות מסוימות. במהרה כונתה העיר "לונדון הקטנה" עקב בואם של תיירים אנגליים רבים.

מייסדה של קולורדו ספרינגס, פאלמר, תעב את המסבאות והשכרות שהיו קיימים בעיירה הסמוכה קולורדו סיטי (כיום קולורדו סיטי הישנה, חלק מקולורדו ספרינגס). כדי לשמור על עיירת הנופש שלו נקייה מאלכוהול, מכר פאלמר חלקות אדמה גדולות הרחק מזרחה לקולורדו סיטי. ואכן, העיר נשארה "יבשה" עד תום תקופת היובש ב-1933.

בקולורדו סיטי התגוררו עשירים רבים, שצברו את עושרם תוך שנים ספורות בבהלת הזהב של קולורדו. כשהוקמה קולורדו ספרינגס, הקימו בה אנשים אלו לעצמם בתי ענק. כשהוקם מבנה בית המשפט בקולורדו ספרינגס, בשנת 1873, חדלה קולורדו סיטי לשמש כבירת המחוז, והעיר החדשה זכתה בכבוד זה.

תרומה חשובה להתפתחותה של קולורדו ספרינגס תרם הפילנתרופ וינפילד סקוט סטרטון. סטרטון שהיה בתחילה נגר, והתעשר כשגילה מכרה זהב עצום בגודלו בסמוך לעיר ויקטור, נמנע מלבנות לעצמו ארמון פאר כיתר הנובורישים המקומיים, והמשיך להתגורר בביתו הישן בקולורדו ספרינגס, הבית שבנה לעצמו כשעוד היה נגר. את כספו הרב השקיע סטרטון בשיפור חייהם וברווחתם של תושבי העיר. הוא תרם מגרשים לבניית בית העירייה, משרד הדואר ובניין בית המשפט. שטח אחר נדב סטרטון להקמת פארק עירוני. השקעה עצומה במיוחד הוא השקיע במערכת הרכבת החשמלית של העיר. כמו כן ייסד סטרטון את בית מיירון סטרטון, בית הארחה לילדים וקשישים הנודדים ממקום למקום, ובנה את בית בורסת הכרייה של קולורדו ספרינגס.

משנתגלה היקף הונו העצום של סטרטון, נטפלו אליו אנשים רבים וביקשו ליהנות מממונו. דבר זה גרם לו להסתגר ולהתנזר כליל מן הבריות. כתוצאה מכך הוא חדל גם מתרומתו והשקעתו בקולורדו ספרינגס.

פילנתרופ אחר שהטביע את חותמו בקולורדו ספרינגס היה ספנסר פנרוז. פנרוז שהיה בתחילה טיפוס מפוקפק ושוחר הרפתקאות, התמתן והתמסד לאחר שהתעשר אף הוא מעסקי הזהב ולאחר שהתחתן עם ג'ולי מק'מילן. פנרוז השקיע כספים רבים במימון המלון המפואר ברודמור (Broadmoor Hotel), גן החיות הר שיין (Cheyenne Mountain Zoo), הכביש המהיר פייקס פיק, שירותי בריאות, קרן אל פומר (El Pomar), המפקחת עדיין על רבות מתרומותיו לקולורדו ספרינגס, ולבסוף "מקדש השמש של ויל רוג'רס", מבנה מגלומני שבו נטמן אפרו של פנרוז עצמו, אך נקרא על שמו של חברו הטוב - הקומיקאי האינדיאני ויל רוג'רס.

סטרטון ופנרוז העניקו לעיר את תרומותיהם הרבות בשנות התשעים של המאה התשע עשרה.

המאה העשרים
תחילת המאה העשרים מצאה את קולורדו ספרינגס לאחר חלוף בהלת הזהב ולאחר שעובדי הכרייה והייצור עזבו את העיר זה מכבר. בשנים הבאות התפתחה העיר בעיקר בתחום תיירות הבריאות, עבור שוחרי בריאות בכלל וחולי שחפת בפרט. אווירה היבש של העיר ומימיה עתירי המינרלים היטיבו עם הנופשים והמחלימים, ומשכו אל העיר המוני תיירים.

מי השתייה של העיר היו עשירים מאוד בפלואוריד טבעי. בשנת 1909 גילה ד"ר פרדריק מק'קיי את הקשר בין ריבוי הפלואוריד במי השתייה בעיר למיעוט העששת של תושביה, תגלית שהפכה לפריצת דרך רפואית עולמית במניעת מחלות שיניים. עם זאת, עקב הכמות המוגזמת של החומר, פיתחו חלק מהתושבים תסמונת שנקראה "כתמי קולורדו", או פלואורוזיס והתאפיינה בכתמים על השיניים.

באותן שנים סופחו לקולורדו ספרינגס הערים רוזוול וקולורדו סיטי, הנקראת כיום קולורדו סיטי העתיקה (Old Colorado City). שכונה זו מתאפיינת בבתים בסגנון ויקטוריאני בני מאה וחמישים שנה ויותר.

בשנות מלחמת העולם השנייה חלה תפנית משמעותית בקולורדו ספרינגס, כאשר הוקם בה בסיס צבאי אמריקני, ראשון לבסיסים ומתקנים צבאיים רבים שהיו עתידים להבנות בעיר ובסביבתה. בבסיס זה, פורט קרסון (Fort Carson), שנבנה בשנת 1942, התאמנו חיילים רבים למלחמתם בכוחות הציר. באותה העת הקים הצבא את שדה התעופה של העיר (שדה פיטרסון), ובמהרה החלו בו אימונים של מפציצים כבדים, שנשלחו לאחר מכן לחזית באירופה.

נוכחות הצבא בקולורדו ספרינגס תרמה לעיר תרומה משמעותית, הן בגידול אוכלוסייתה והן בפיתוח תעשייתה, אלא שלאחר מלחמת העולם נעצרה תנופת פיתוח זו, שכן הבסיסים צומצמו והפעילות הצבאית בשדה התעופה הפכה ארעית ובלתי סדירה. המצב חזר והשתפר כשפרצה מלחמת קוריאה; הבסיסים חזרו ושקקו חיילים ושדה התעופה פעל ללא הפוגה. ב-1951 עבר פיקוד ההגנה האווירית של ארצות הברית לקולורדו ספרינגס והוקם בסיס חיל האוויר ע"ש גנרל אנט. שדה התעופה פיטרסון שחזר לפעילות מלאה, המשיך לפעול כסדרו גם לאחר שנסתיימה המלחמה.

בשנים שלאחר מכן, בחר נשיא ארצות הברית דווייט אייזנהאואר בקולורדו ספרינגס כמשכן לאקדמיה הצבאית של חיל האוויר האמריקני. נוכחותם של הבסיסים הצבאיים, שדה התעופה הצבאי והאקדמיה הצבאית, הזניקה את קולורדו ספרינגס מבחינה כלכלית ודמוגרפית.

התפתחות נוספת התרחשה בשנת 1963, כאשר פיקוד הגנת האוויר והחלל של צפון אמריקה (NORAD) קבע את מושבו בהר שאיין הסמוך לקולורדו ספרינגס. במהלך המלחמה הקרה נזקק הבסיס לאספקה ושירותים מן העיר, ותרם בכך רבות להמשך שגשוגה הכלכלי. בסיס חיל האוויר אנט נסגר באמצע שנות השבעים, אך ב-1983 הוקם תחתיו בסיס חדש שנקרא תחילה פלקון וכיום הוא קרוי בסיס חיל האוויר שריוור. בסיס שריוור עוסק בהגנה מפני טילים ובבקרת לוויינים. בבסיס חיל האוויר פיטרסון פועל כיום פיקוד החלל של חיל האוויר האמריקני.

בשנת 2022 התרחש הירי במועדון הלילה בקולורדו ספרינגס.

כלכלה
כלכלת קולורדו ספרינגס גדלה במהירות בתחילת המאה ה-21, ומתבססת על שלושה מרכיבים עיקריים: בסיסי הצבא ותעשיית ההגנה, לאחר מכן תעשיית ההייטק ולבסוף התיירות.

תעשיית ההגנה והחלל נוטלת את החלק המשמעותי ביותר בכלכלת העיר. תעשייה זו היא ענף התעסוקה הגדול ביותר בעיר ומעסיקה אלפי תושבים. חלק גדול מתעשייה זו עוסק בייצור ובפיתוח אמצעי הגנה מפני טילים. אף על פי שחלק מהחברות העוסקות בתעשייה זו מתכננות צמצום בנפח פעילותן בשנים הבאות, מעידה עדיין המגמה הכללית על גידול בהעסקת כח אדם ואמצעי הייצור בענף זה. החברות הבולטות בתחום ההגנה והחלל בקולורדו ספרינגס הן: נורת'רופ גראמן, לוקהיד מרטין, תאגיד ITT,  L3 טכנולוגיות, תאגיד האריס, בואינג וג'נרל דיינמיקס.

חלק חשוב נוסף בכלכלת קולורדו ספרינגס נוטלת תעשיית ההייטק והאלקטרוניקה. אף כי בעשור השני של המאה ה-21 נרשמה האטה בתחום זה, בייחוד בתת-הענף העוסק בטכנולוגיית המידע, נשארה עדיין תעשייה זו במקום השני בכלכלת העיר, בעיקר עקב הצמצום הגדול יותר בתיירות. המגמה המסתמנת מצביעה על ירידה צפויה נוספת בשנים הבאות בהיקף התעסוקה והייצור של תעשייה זו.

החברות הבולטות בעיר בתחום הטכנולוגיה והתקשורת הן: היולט פקארד, אינטל, MCI Communications, SNIA, Agilent, Atmel, Cypress Semiconductor, ו-Sanmina.

חינוך, תרבות וספורט
בקולורדו ספרינגס מספר רב של מוסדות חינוך, החל מהחינוך היסודי וכלה בחינוך אוניברסיטאי.

מבין מוסדות ההשכלה הגבוהה בעיר, בולטים במיוחד המוסדות דלהלן:
 מכללת קולורדו (Colorado College) - נוסדה ב-1874 על ידי גנרל ויליאם פאלמר, מייסד העיר. המכללה ידועה בשיטת הקטעים שלה ("block plan"), המחלקת את שנת הלימודים לשמונה תקופות לימוד. במכללה לומדים כ-2,000 סטודנטים.
 בית הספר של קולורדו לחרשים ועיוורים, נוסד גם הוא ב-1874. הגנרל פאלמר הוא שתרם את המגרש עליו נבנה בית הספר.
 אקדמיית חיל האוויר של ארצות הברית, הוקמה בעיר ב-1958. באקדמיה לומדים כ-4,000 תלמידים, בתוכנית לימודים לתואר ראשון במדעים. רובם מתמנים לתפקיד סגן משנה בחיל האוויר של ארצות הברית. האקדמיה נחשבת גם לאתר תיירות מובחר, ומבקרים בה כמיליון תיירים בשנה.
 אוניברסיטת קולורדו-קולורדו ספרינגס, הנמצאת במקומה הנוכחי בקולורדו ספרינגס משנת 1965. שלוחת האוניברסיטה שבעיר היא השנייה בגודלה מבין שלוחות האוניברסיטה, ולומדים בה כ-6,150 סטודנטים, בעיקר במגמות הנדסה, עסקים ואחיות.

מערכת החינוך היסודי והתיכוני בעיר, מבוססת על בתי ספר ציבוריים ועל בתי ספר פרטיים. בתי הספר הציבוריים מחולקים לפי אזורי העיר ומשרתים שכונות מוגדרות וקבועות. חלק מבתי הספר הפרטיים מזוהים עם כנסיות וקהילות נוצריות אדוקות.

העיר משמשת גם מרכז לאומי ספורטיבי. בין השאר מבוססים בעיר מטה הוועד האולימפי של ארצות הברית ומתקן האימונים האולימפי הלאומי, מטה הוועדה הלאומית נגד סימום בספורט (USADA) והאיגודים הלאומיים של 24 ענפי ספורט אולימפיים ועוד כ-50 ענפים לא-אולימפיים. העיר אירחה, ביחד עם דנוור, את אליפות העולם בהוקי קרח ב-1962.

ענף הספורט לו מהווה קולורדו ספרינגס בית ברמה העולמית הוא החלקה אמנותית על הקרח. העיר אירחה 6 פעמים את אליפות העולם של הענף ומספר גדול של אליפויות לאומיות ואירועי ראווה גדולים כגון "Skate America". בעיר נמצא היכל התהילה העולמי של הענף, כמו גם היכל התהילה הלאומי האמריקאי שלו.

גאוגרפיה ואקלים
קולורדו ספרינגס נמצאת במרכז מדינת קולורדו, כ-98 ק"מ דרומית לדנוור, בירת המדינה. העיר שוכנת על רמה גבוהה, וגובהה הממוצע הוא 1840 מטר מעל פני הים. בסמוך לעיר מזדקר הר פייקס פיק, הנמצא במזרחם של הרי הרוקי הדרומיים. מדידות רשמיות מצאו כי שטחה של העיר הוא 482.1 קמ"ר, מתוכם קמ"ר אחד מים והיתר יבשה.

נתוניה הגאוגרפיים של קולורדו ספרינגס ונופי הבראשית הסובבים אותה, דוגמת הרי הרוקי בכלל ופייקס פיק בפרט, הופכים אותה לעיר תיירות אטרקטיבית. בסביבות העיר נמצאות תצורות סלע ייחודיות מבחינה גאולוגית, דבר המושך חוקרים ותלמידים המעניינים בנושא זה.

החורף בקולורדו ספרינגס מתון למדי. סופות שלגים עזות נדירות יחסית והעיר נהנית מימי שמש גם בחורף. לעיתים רחוקות יורדת הטמפרטורה מתחת לאפס. כמות המשקעים השנתית הממוצעת מגיעה לכ-39 ס"מ. השלגים מפוזרים על פני שישה חודשי החורף וגובהם המצטבר מגיע לכדי 76 ס"מ בממוצע לשנה. השנים הראשונות של המאה העשרים ואחת היו מעוטות משקעים, ומועצת העיר נאלצה להתקין תקנות לצמצום צריכת המים.

מידות הטמפרטורות הממוצעות בקולורדו ספרינגס הן כדלהלן: בינואר - 5.5°C- עד 10°C-, ביולי - 29.4°C עד 12.7°C. הטמפרטורה הגבוהה ביותר שנרשמה בעיר היא 38.3°C, והנמוכה ביותר היא 35.5°C-.

באזור העיר מתרחשות המספר הגדול ביותר של סופות הברקים בארצות הברית. עובדה זו הניעה את הפיזיקאי והממציא המפורסם ניקולה טסלה לקבוע את המעבדה החשמלית שלו בקולורדו ספרינגס.

ערים תאומות
קולורדו ספרינגס כרתה ברית ערים תאומות עם שש ערים אחרות בעולם:







קישורים חיצוניים






הערות שוליים

קטגוריה:קולורדו: ערים
קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1871