חקירה משטרתית

חקירה משטרתית היא תהליך של בירור וקביעת עובדות, גביית עדויות ואיסוף ראיות, המבוצע על ידי שוטרים ונועד להשיג יעד מיעדי המשטרה. ידע כזה נאסף במטרה לאפשר למשטרה לשמור על החוק והסדר מתוקף שלום הציבור.

 תחומי החקירה ומטרתם 
בפקודת המשטרה נקבע ש"משטרת ישראל תעסוק במניעת עבירות ובגילוין, בתפיסת עבריינים ובתביעתם לדין, בשמירתם הבטוחה של אסירים, ובקיום הסדר הציבורי וביטחון הנפש והרכוש". בהתאם ליעדיה הקבועים בחוק, המשטרה מנהלת חקירות בתחומים העיקריים הבאים:
 חקירת עבירה פלילית לשם מניעת פשיעה, גילוי עבירות, איתור עבריינים ומעצרם ואיסוף ראיות לשם העמדתם לדין והרשעתם.
 חקירת תאונות דרכים לשם קביעת סיבותיהן, ואם נגרמו בגלל מעשי עבירה – איסוף ראיות נגד העבריינים.
 חקירת תאונות עבודה (בשיתוף פעולה עם גורמים מקצועיים) לשם קביעת סיבתן, ואם נמצא שבוצעה עבירה – איסוף ראיות והבאת העבריין לדין.
 חקירת דליקות (בשיתוף פעולה עם מכבי האש) לשם קביעת סיבתן, ואם נמצא שבוצעה עבירה – איסוף ראיות והבאת העבריין לדין.
 איתור נעדרים למען שמירה על חייהם ושלומם.
 איתור בעליהם של פרטי רכוש אבודים או גנובים והשבתם.
 חקירות רקע לצורכי מתן או סירוב רישיונות, למשל רישיון לנשיאת נשק ורשוי אסיפות ותהלוכות.

בנוסף לתחומים אלה המשטרה מסייעת בחקירות שמנהלים גופים אחרים, כמו רשות המכס, שירות הביטחון הכללי, מחלקת החקירות של מס הכנסה והמשטרה הצבאית.

פתיחתה של חקירה משטרתית יכולה לנבוע מפתיחת אירוע משטרתי, אך אין הכרח בכך והמשטרה רשאית לפתוח בחקירה ביוזמתה, כאשר יש חשד שבוצע או שעומד להתבצע מעשה פלילי. במקרים מסוימים של תלונות על עבירות קלות יחסית, המחוקק הישראלי נתן שיקול דעת למשטרה, כדי שתחליט אם לפתוח בחקירה או לסרב לכך.

 ניהול חקירה משטרתית 
חקירה משטרתית מתנהלת במגבלות שנקבעו בחוקי המדינה ובתקנות המשטרה, וחריגה מהמגבלות האלה עלולה להביא להענשת השוטרים החורגים ולאי השגת מטרת החקירה.

כדי להצליח בחקירותיה, המשטרה מכשירה את השוטרים העוסקים בחקירות הכשרה מיוחדת שכוללת ידיעות נרחבות בתחומים שונים, כמו דיני ראיות, הפעלת מכשור מדעי לאיתור ואיסוף ראיות, גישות פסיכולוגיות ועוד. לצורכי החקירה השוטרים משתמשים בעזרים דוגמת הפוליגרף ובמערכות זיהוי פלילי כגון: מערכות לאיסוף טביעת אצבעות, אלבום העבריינים, קלסתרון, בדיקות ביולוגיות (למשל בדיקת דם ובדיקת סמני DNA) ופיזיקליות (למשל בדיקות בליסטיות), השוואות גרפולוגיות ועוד.

משטרות גדולות מאפשרות התמחות של החוקרים בתחומים ייחודיים, כמו עבירות צווארון לבן, פשיעה בינלאומית, סחר בסמים, עבירות רכוש, עבירות מין, זיוף כספים ופשע מאורגן, פריקינג ועבירות מחשב. במשטרות קטנות החוקרים עוסקים בקשת רחבה יותר של תחומים ויש להם פחות הזדמנויות להתמחות.

לעיתים משתתפים מספר שוטרים בחקירה אחת, אך תמיד יהיה ממונה אחד על תיק החקירה, אחראי לריכוז, לניהול וסגירה. כשהנסיבות דורשות זאת פונה המשטרה למומחים חיצוניים, כדי שיסייעו בחקירות השונות באמצעות הידע שלהם. חקירה משטרתית פלילית חותרת, בנוסף לפענוח הפרשה, גם לאיסוף ראיות קבילות על פי דיני הראיות, כדי שניתן יהיה להרשיע את מבצעי העבירה.

במקרים בהם הפשיעה נוגעת ליותר ממדינה אחת או שפושע עובר למדינה אחרת ייתכן שיתוף פעולה בין המשטרות השונות ואף מעורבות של האינטרפול.

חוקים מנחים בהתייחס לכללי קיום חקירות משטרה
 פקודת הפרוצידורה הפלילית (עדות)
 חוק השיפוט הצבאי, תשט"ו-1955
 חוק העונשין, תשל"ז-1977
 חוק האזנת סתר, תשל"ט-1979
 חוק ההתיישנות, תשי"ח-1958
 חוק סדר הדין הפלילי [נוסח משולב], תשמ"ב-1982
 פקודת סדר הדין הפלילי (מעצר וחיפוש) [נוסח חדש], תשכ"ט-1969
 חוק לתיקון סדרי הדין (חקירת עדים), תשי"ח-1957
כללי המשטרה (מתן סיוע למחלקה בידי המשטרה), תשנ"ב-1992
 חוק המשטרה, תשס"ו-2006
 פרק חמישי לפקודת המשטרה [נוסח חדש], תשל"א-1971
 תקנות המשטרה (סדרי דין בדיון משמעתי), תשע"ב-2012
 צו סדר הדין הפלילי (חקירת חשודים) (חקירת חשודים לפי חוק השיפוט הצבאי), תשע"ד-2014
 תקנות סדר הדין הפלילי (חקירת חשודים) (תמלול), תשע"ח-2018
 חוק סדר הדין הפלילי (חקירת חשודים), תשס"ב-2002
 חוק סדר הדין הפלילי (סמכויות אכיפה – מעצרים), תשנ"ו-1996
 צו הגנת הפרטיות (קביעת רשות חקירה), תשנ"ח-1998
 חוק לתיקון דיני הראיות (הגנת ילדים), תשט"ו-1955
 חוק הליכי חקירה והעדה (התאמה לאנשים עם מוגבלות שכלית או נפשית), תשס"ו-2005
 חוק זכויות נפגעי עבירה, תשס"א-2001 - נבו
 חוק חוקרים פרטיים ושירותי שמירה, תשל"ב-1972

פתיחת חקירה
"חוק העונשין, תשל"ז-1977" מסדיר כללי מעטפת לפתיחת חקירה:
 לפי סעיף 81 וידוא כי התלונה אינה קנטרנית או טורדנית והוגשה מתוך קלות ראש וללא יסוד.
 לפי סעיף 354 וידוא כי קיימות ראיות מבוססות וקבילות לכלל כתב האישום במקרה של תלונה בהתייחס לנאשם מעל גיל 28 - וזאת במטרה לוודא אי-פגיעה לשווא בעתידו בגיל מתקדם זה.
 פתיחת חקירה אפשרית רק במסגרת הגשת תלונה או תביעה במועד קודם לתקופת ההתיישנות - בין 7–10 שנים מיום העבירה עצמה.
 לפי סעיף 9ג לחוק האזנת סתר ניתן להפיק "נתוני תקשורת" לזמן כמעט לא מוגבל ועל פי "חוק סדר הדין הפלילי (סמכויות אכיפה – נתוני תקשורת), התשס"ח-2007" בציון מספר תעודת זהות ו/או דרכון (כולל תוקף) לבדיקת חשש לקיום עבירה בהוכחת קיום שיחות בין גורמים שונים. לאחר הוכחת זו כחשד סביר, ניתן לנסות להפיק אישור האזנת סתר. לפי סעיף 8 לחוק האזנת סתר קיום האזנת סתר אפשרית ללא צו או אישור אם התבצעה השיחה ברשות הרבים; מקום בו מוחזק באותו הזמן עצור או אסיר; התבצעה בידי מי שראש רשות ביטחון הסמיך לכך מטעמים של ביטחון לאומי; האזנה על ידי חייל או שוטר שהוסמך לכך בפקודות הצבא או הקבע של המשטרה, ובפרט לשיחה המתנהלת באמצעי תקשורת שבשימוש צבא הגנה לישראל או משטרת ישראל; התבצעה על ידי מי שהסמיך קצין משטרה מוסמך לשם מניעת עבירות או גילוי עבריינים; "באקראי ובתום לב, אגב הקלטה גלויה שנועדה לפרסום ברבים או למחקר"; האזנה לשיחות בינלאומיות למטרות צנזורה ומטעם הצנזור הצבאי הראשי; האזנה שבוצעה על ידי עובד משרד התקשורת או בעל רישיון לפי "חוק הבזק, התשמ"ב-1982" או "פקודת הטלגרף האלחוטי [נוסח חדש], התשל"ב-1972", לצורך מתן השירות, ביקורת תקינות קו, קיום הוראות חוק הבזק או הפקודה.
מי שמוסמך לקיום האזנות סתר ראשי גם להתקין אמצעי האזנה, לרבות פירוקם.

שלבים קריטיים בחקירה ואפשרות הפקת כתב אישום:
 על פי סעיף 2 לחוק האזנת סתר דין קיום האזנות סתר שלא באישור וצו בית משפט (נשיא או סגן נשיא בית משפט מחוזי) הוא 5 שנות מאסר. שימוש בידיעה שעלתה תוך כדי האזנת סתר או העברתה לגורם לא מוסמך לקבלת המידע גם הוא דינו הוא 5 שנות מאסר. צו בית משפט יופק עד לתקופה של 3 חודשים.
 לפי סעיף 6 במקרה סירוב בית משפט להפקת צו באפשרות היועץ המשפטי לממשלה להגיש ערעור בפני לפני נשיא בית המשפט העליון.
 לפי סעיף 4 ו-7 לחוק האזנת סתר ביכולת שר באישור ראש רשות ביטחונית לאפשר האזנת סתר, גם לעובד מערכת ביטחונית עם גישה למידע מסווג וכל עוד במעמד הקליטה חתם על חוזה שידע אותו בדבר האפשרות, אם ראה את הדבר דרוש לצורך ביטחון המדינה, בהפקת אישור בכתב ועד לתקופה של 3 חודשים. בעניינים דחופים באפשרות השר להפיק אישור האזנת סתר בכתב ולתקופה של 48 שעות. אותה האפשרות חלה על המפקח הכללי של המשטרה במקרה של מניעת פשע וצורך בהול בביצוע ההאזנה, בחובה לדווח על ההיתר שהפיק באופן מיידי ובכתב ליועץ המשפטי לממשלה, שרשאי לבטל את הצו.
 על פי סעיפים 238 ו-242 בחוק העונשין העונש על השמדת ראיה, בידוי או שיבוש ראיות הוא 5 שנות מאסר.
 על פי סעיף 240 בחוק העונשין העונש על עדויות סותרות ולא עקביות בעניין מהותי בכוונה להטעות הוא 5 שנות מאסר.
 על פי סעיפים 239, 243 ו-244 בחוק העונשין העונש על עדות או תצהיר שקר, מסירת ידיעה כוזבת ושיבוש הליכי משפט הוא 3 שנות מאסר. במקרה מסירת ידיעה כוזבת על פשע העונש הוא 5 שנות מאסר.
 על פי סעיף 253 בחוק העונשין ניסיון חיפוי והימנעות ממסירת עדות במטרה לקבל טובות הנאה עונשו מאסר של בין 3–5 שנים.
 על פי סעיף 239 בחוק העונשין העונש על סירוב להעיד במקרה מחייב הוא 2 שנות מאסר.
 על פי סעיפים 245–246 בחוק העונשין העונש על ניסיון הנעת מוסר עדות או מתלונן מלהגיש תלונה או אף להעיד ולמסור פרטים שקריים הוא 5 שנות מאסר. עשיית הדבר תוך: "הפעלת פעולות מרמה, הטעיה, כוח, איומים, הפחדה, מתן טובת הנאה או כל אמצעי פסול אחר" הוא 7 שנות מאסר. ועל פי סעיף 249 אף מהווה הטרדת עד שדינה 3 שנות מאסר.
 על פי סעיף 91 ל"פקודת המשטרה [נוסח חדש], תשל"א-1971" המנסה להניע, לעקב או למנוע משוטר למלא תפקידו בשוחד, או מנסה לשדל שוטר למכור לו ציוד משטרתי, או מתחזה לשוטר דינו 6 חודשי מאסר או קנס.
 על פי סעיף 74 ב"חוק סדר הדין הפלילי [נוסח משולב], תשמ"ב-1982" סנגור או נאשם זכאי לבקש לעיין בכל פרטי חומר החקירה, תביעה והעדויות הקשורות להאשמות בגינן הועמד לדין.

תיעוד חקירה
סעיף 2(2) בפקודת הפרוצידורה הפלילית (עדות) מסדיר את חובות הנחקר בחקירה משטרתית והן: לענות נכון על שאלות החוקר כל עוד אלו לא מסכנות אותו באשמה פלילית. לאחר גמר כתיבת תיעוד תחקיר בכתב, על ידי מורשה חקירה והוא קצין משטרה מדרגת פקח ומעלה לרבות קצין, זו תיקרא בפני הנחקר ותימסר לידיו לחתימה. במקרה של סירוב הנחקר לחתום על התצהיר על החוקר לרשום בשולי המסמך על סירובו של הנחקר לחתום ואם בירר על הסיבה גם את זו. אז יחתום גם החוקר על מסמך החקירה:

סעיף 4–7 ב"חוק סדר הדין הפלילי (חקירת חשודים), תשס"ב-2002" מסדיר את החובות בניהול חקירה משטרתית; שכשאלו לא מתקיימות כהלכה החקירה עצמה לא יכולה להתקבל כקבילה בבית המשפט ואף עלולה להשחיר את כל מהלך החקירה ולהוכיח רדיפה אישית של הנאשמים על ידי המשטרה ולסגירת התיק לא אישום, במקרה ציון הדבר על ידי מייצגי הנאשמים.

על התיעוד להתקיים בשפת אם הנאשם ובתחנת משטרה (בסיס משטרה צבאית במעצר צבאי), כלל מהלכי החקירה מראשיתה ועד סופה חייבים להתקיים בתיעוד בכתב, בתיעוד קולי ובתיעוד חזותי שיתעדו באופן ברור ונכון את שהתרחש בחקירה לרבות אינטונציות ותנועות גוף. בתיעוד בכתב יתועדו עיקרי הדברים בתוספת הבעות פנים ותנועות גוף שהיוו תגובות משמעותיות או חלופיות למילים בחקירה. באישור קצין החקירות וצירוף הוראה מנומקת בכתב ניתן שלא לקיים תיעוד קולי/חזותי/בכתב "בשל תקלה תוכנית או עניינית". הסיבות יכולות להיות: אי יכולת לתעד את החקירה בשפת המקור בה מתקיימת החקירה, כמו בשפת הסימנים, במקרה זה תתועד החקירה באמצעים קוליים וחזותיים.

"תקנות סדר הדין הפלילי (חקירת חשודים) (תמלול), תשע"ח-2018" מסדיר את כללי הפקת התמלילים של התיעודים הקוליים והחזותיים, ואת חובת העברת החומרים לתובע על פי סעיף 2(ב). אם הפרקליטות או התביעה המשטרתית החליטו על העמדה לדין והפקת כתב אישום; על האחראי על החקירה לוודא כי התמליל כמו ההקלטות הקוליות והחזותיות הועברו לתובע בהקדם האפשרי. כשעל התובע קיימת החובה למסור את אלו לנתבע בצירוף ובשלב מסירת כתב האישום - אחרת הדבר כאילו הנתבע לא קיבל את כתב התביעה ומכאן אין תביעה כלל.

לא קיימת חובה לתעד חשוד בעבירות ביטחון באמצעים קוליים או חזותיים; זאת רק וכל עוד מתקיים פיקוח ובקרה אקראיים של מפקח על החקירות המתנהלות בתחנה אופן סדיר, תדיר ואקראי וללא ידיעת החוקרים עצמם, תוך רישום ותיעוד הבדיקות וממצאיהן. כשהשר לביטחון הפנים ושר המשפטים מחויבים לבצע על אלו בקרה שנתית בכל 1/7 ולדווח על ממצאיהם לוועדת החוקה, חוק ומשפט של הכנסת.

במקרי חקירת מתמודדי נפש או בעלי מוגבלות שכלית - "חוק הליכי חקירה והעדה (התאמה לאנשים עם מוגבלות שכלית או נפשית), תשס"ו-2005" מסדיר את עניין חקירת מתמודדי נפש או בעלי מוגבלות שכלית כעדים או חשודים. כשבמקרה של חשד לנחקר או עד מתמודד נפש או בעל מוגבלות שכלית ניתן לקיים את החקירה רק באמצעות "חוקר מיוחד" שעבר הכשרת חוקרים והוא פסיכולוג, עובד סוציאלי, קרימינולוג קליני או בעל הכשרה בתחום החינוך המיוחד. החוקר המיוחד מחויב להסביר לנחקר בתחילת החקירה את כלל זכויותיו על פי "חוק סדר הדין הפלילי (סמכויות אכיפה – מעצרים), התשנ"ו-1996", לתעד את החקירה בתיעוד חזותי, קולי ובכתב; כששיבוש או אי קיום תיעוד אחד מאלו מחייב הסבר מפורט בכתב. אין לקיים שינוי בהקלטה, יש לתמלל כל תיעוד (חזותי, קולי ובכתב) בגמר החקירה. ויש למסור לנאשם את כלל התמלולים להשוואה ואישור; במקרה של ייצוג הנאשם, הסנגור רשאי לקבל העתקים. נאשם מתמודד נפש או בעל מוגבלות שכלית זכאי לליווי מטפל בעת חקירה. במקרי חקירה על ידי "חוקר מיוחד" יש לחייב הודעה ונוכחות של אפוטרופוס, אלא אם ציין הנחקר כי אינו מעוניין בכך. תקופת התיישנות אינה חלקה על מתלונן מתמודד נפש או בעל מוגבלות שכלית.

אם החוקר סבור כי החקירה נדרשת באופן מיידי ובמטרה למנוע את סיכול החקירה או שיבושה: כסיכון לחיי אדם או שלומו,על מנת לאפשר מעצר חשודים נוספים או לשם גילוי ראיה; ביכולת חוקר רגיל ולא מיוחד המוסמך לחקור מתמודדי נפש או בעלי מוגבלות שכלית לקיים את החקירה, תוך סיכום החקירה והסיבות שראה לקיומה הדחוף.

במקרי חקירת נפגע מין - לפי "חוק לתיקון סדרי הדין (חקירת עדים), תשי"ח-1957" בתלונה על עבירות מין קיים איסור על חקירת היסטוריה מינית של מגיש התלונה, אלא אם בית המשפט אישר את הדבר לאור חשש לגרום לנאשם עיוות דין. לא קיים איסור על חקירת נטייה כרונית של אי הפעלת שיקול דעת והיכנסות למצבי סיכון כעדות אופי. "חוק זכויות נפגעי עבירה, תשס"א-2001" מסדיר כי נפגעי מין ואלימות זכאים לנוכחות מלווה בחקירה, בחירת מין החוקר, במקרה של קטינים נפגעי מין גם הפנייה ל"מרכז הגנה" לליווי ונטילת דגימות פורנזיות. בפרקליטות המדינה הקימו מערכי סיוע לנפגעי מין, במשטרה הוצבו אחראים על פגיעות מין; להעברת המידע על ההליך הפלילי בעניין תלונותיהם בצורה יעילה. נפגעי מין זכאים להביע עמדה לעניין הסדר טיעון לסגירת תיק או העברת עניינו של נאשם לבית משפט קהילתי. בנוסף זכאי נפגע מין להגיש ולהקריא "הצהרת נפגע" הכוללת את כלל השלכות הפגיעה בדיון גזר הדין, כמו במקרה של שחרור מוקדם או חנינה. במקרה של הטרדה במקום העבודה לפי "חוק למניעת הטרדה מינית, תשנ"ח-1998" אם היו תלונות או פניות קודמות של מתלוננת, טרם הגשת התלונה למשטרה, מול הממונה על מניעת הטרדה מינית בעבודה על הנאשם בהטרדה מינית, מקום העבודה מחויב למסור למשטרה כל תיעוד שיחות ופניות המתלוננת שהיו בכתב, הקלטות ותצלומי וידאו של אירועים אותם תיארה המתלוננת אם היו במקום מצולם.

חקירת שוטרים - "כללי המשטרה (מתן סיוע למחלקה בידי המשטרה), תשנ"ב-1992" מסדירים את כללי השותפות והפעולה שבין המחלקה לחקירות שוטרים תחת משרד המשפטים למשטרה בחקירות שוטרים תחת "עבירת משמעת", כשאם הוכחה, יכולה להיות גם בעלת השלכות פליליות. זאת רק אם השוטר הנאשם עודנו מחזיק בתפקיד ומועסק על ידי המשטרה. חקירת שוטרים מתבצעת בשיתוף עם המשטרה בתחום המודיעיני, האזנות סתר, התכתבויות דואר אלקטרוני פנימיות, פתקים ויומנים פנימיים, רישומים והקלדות אלקטרוניות שלא נשמרו, זיהוי פלילי, חקר האשמות, איתור חשודים ומשתפי פעולה כשותפות לפשע נוספים מתוך המשטרה, בזימון עדים וביצוע החקירות.

ניהול חקירה מתמשכת כעיכוב הליכים ללא המצאת ראיות מספקות כמו העמדה לדין, לרבות בקשת הארכת המשך חקירה ללא אלו; או גרירת תיק בבית משפט ללא המצאת ראיות מספקות על ידי המשטרה; מהוות עילה לסגירת התיק בבית המשפט וביטול ההאשמות.
 במקרה של ביצוע האזנת סתר שלא כדין על ידי שוטרים, ביכולת גורם מוסמך לכך ובדרגת 'קצין סגן ניצב משטרה ומעלה' להקשיב להקלטה במטרה להביא לדין בתביעה את המעורבים בביצוע האזנת הסתר. במקביל, היועץ המשפטי לממשלה, פרקליט המדינה או הפרקליט הצבאי הראשי יכולים גם הם לבצע האזנה להקלטת הסתר אם תוכן ההקלטה קשורה לתחום אחריותם ואף לעשות בהם שימוש למטרות הבאות:
 מניעה וחקירת פשע חמור.
 במקרה של עניין לציבור רשאים אלו להסמיך תובע או ממונה לעבור על הדברים ולעשות בהם שימוש בסייג:

"חוק חוקרים פרטיים ושירותי שמירה, תשל"ב-1972" מציין כי במקרה של התנגשות חקירות בין המשטרה לחוקר פרטי ניתן לבקש את הפסקת חקירתו של החוקר הפרטי עד תום הליכי החקירה המשטרתית באמצעות היועץ המשפטי לממשלה. בהתייחס לאתיקה המקצועית של חוקר פרטי אם הועלתה בספק, וזאת על סמך תיקים קודמים שלגביהם הגיש חומרים או תלונה, באפשרות היועץ המשפטי לממשלה למנות בודק בעל סמכויות של קצין משטרה.

תשאול

החוקרים מקבלים הכשרה מתאימה לגביית עדויות, ובמשך הזמן גדלה מיומנות התשאול שלהם. מטרת התשאול היא השגת תשובות אמינות מהנשאל. יש לקבל תשובות אמינות גם מנשאלים שיש להם סיבה טובה שלא לתת מידע או לשקר. מתשאל מיומן אמור לשאול שאלות שפשוט להבין ולקבל תשובות שפשוט להבין. זאת כדי לא לשגות בשל אי הבנות פשוטות וכדי לעמוד בדרישות של דיני הראיות.

דרישה אחרת ממתשאל מיומן היא הבנת גבולות הלחץ הפסיכולוגי שכדאי להפעיל על הנשאל. לצורך הפעלת לחץ כזה מותר למתשאל לשקר לנשאל או להציג לו מצג שווא. לחץ פסיכולוגי רב מדי או מועט מדי עשוי להפיק תשובה לא אמינה. מעבר לזאת, לחץ רב מדי עשוי לגרום לנשאלים לבעיות בריאות שעשויות אפילו להסתיים במותו או בהתאבדותו של הנשאל וכך באיבוד נאשם או עד ובחוסר יכולת להמשיך את החקירה.

 שיטות חקירה 
 הפעלת לחץ – פיזי ו/או נפשי לצורך קבלת מידע ושיתוף פעולה מצד הנחקר. כל זאת במגבלות החוק. ישנם גם לחצים כמו סחטנות ואיומים האסורים בחוק בישראל אם כי, ייתכן ובכל זאת מופעלים לעיתים רחוקות.
 טכניקת "השוטר הטוב, השוטר הרע" – זוהי שיטה לפיה שוטר אחד נתפש כשוטר הטוב בחקירה, מקל על הנחקר ומבטיח לו דברים טובים וחיוביים בתמורה לשיתוף פעולה, בעוד השוטר הרע נתפש כמי שמעניש את הנחקר בתמורה לאי ציות ולאי שיתוף פעולה.
 עימות עם קורבן או עם מושא אחר בחקירה.
 עימות עם ממצאים שונים או עם עדויות אחרות שניתנו בחקירה.
 מסדר זיהוי.
 שיחזור במקום הפשע.
 גילוי אמפתיה לחשוד, שע"י זה ישפוך את אשר על ליבו.
 שקרים לחשוד – מותרים כל עוד הם בעל פה, וללא הצגת מסמכים.
 הבטחות סרק לחשוד, שאם הוא יודה בביצוע העבירה אז יקלו בעונשו – אין למשטרה סמכות לתת הקלות בעונש.

שימוש בזיהוי דפוסי חשיבה על ידי המשטרה

זיהוי דפוסי חשיבה על ידי המשטרה הוא תחום מורכב ורגיש, המשלב עקרונות מפסיכולוגיה קוגניטיבית, פסיכולוגיה פורנזית וקרימינולוגיה, במטרה לשפר יעילות חקירות והבנת רקע ומניעי עבריינים כמו אירועים פליליים. בין השימושים בזיהוי דפוסי חשיבה בעבודת המשטרה נכללים שימוש ב:
 פרופילאות פלילית - טכניקה חקירתית שמשתמשת במאפיינים פסיכולוגיים והתנהגותיים שנאספו מזירת פשע כדי לבנות "פרופיל" של העבריין. הנחת היסוד היא ששיטת הביצוע של עבירה משקפת את דפוסי החשיבה, המניעים והאישיות של העבריין. ובתוך כך שזירת הפשע, הקורבנות ודרך ביצוע העבירה משקפים את גיל, מגדר, מקום מגורים, מאפייניו התעסוקתיים ואפילו דפוסי חשיבה של העבריין. המטרה היא לצמצם את רשימת החשודים ולספק לחוקרים כיווני חקירה אפשריים.
 שיפור תשאול וחקירה - הבנת דפוסי חשיבה קוגניטיביים מסייעת לחוקרים לתכנן אסטרטגיות תשאול אפקטיביות יותר לזיהוי העבריין בחקירות כבעל דפוס חשיבה דומה לעבריין זירת הפשע. בתוך כך מתקיימים תשאולים בעניין הבנת זיכרון, שאינו תהליך פאסיבי. זיכרונות יכולים להיות מעוותים עקב לחץ, חרדה או שאלות מכווינות. חוקרים לרוב עוברים הכשרת תשאולים באופן שממזער את הסיכון לעיוות הזיכרון ומגביר את מהימנות העדות, כמו מאפשר זיהוי מצבי הטיות קוגניטיביות ודפוסי שקר, בזיהוי שינויים התנהגותיים וקוגניטיביים המאפיינים שקר. שקרנים נוטים לרוב להסתמך על דפוסי חשיבה "מוכתבים מראש" במקום על זיכרון של אירוע אמיתי, מה שעלול להתבטא בחוסר עקביות בפרטים, תשובות מוכנות מראש או שינויים בשפת הגוף.
 מניעת פשיעה וחיזוי התנהגות - המשטרה משתמשת בניתוח נתונים ודפוסים כדי לנסות למנוע פשיעה, לרבות פשיעה חוזרת כשניתוח דפוסי חשיבה של עבריינים משוחררים מסייע בחיזוי הסיכוי שיחזרו לבצע עבירות. כלים אלו מסייעים לקציני מבחן ולרשויות האכיפה להתמקד בעבריינים בסיכון גבוה יותר ולהקצות משאבים מתאימים. בנוסף, המשטרה מנתחת דפוסי פשיעה חוזרים באזורים גאוגרפיים מסוימים, במטרה לזהות דפוסי חשיבה של עבריינים באזור ולמנוע את העבירות הבאות.
 קיום מרדף משטרתי - ישנן מספר טכניקות שמשמשות את המשטרה במהלך מרדף במטרה להגביר את הסיכוי ללכידת החשוד, תוך מזעור סיכונים ושימוש בכלי דפוסי חשיבה רווחים, כמו נטייה לפנות ימינה במרדף רכב. או הכרת החשוד כנוטה לבחור מסלולים מסוימים שמכיר או כאלו ללא נוכחות מצלמות.

 סיום חקירה משטרתית 
חקירה משטרתית מסתיימת בדרך כלל מהסיבות הבאות:
 נאספו הראיות הדרושות להעמדת החשודים לדין והתיק הועבר לבדיקת מנגנוני התביעה, בהתאם לסעיף 60 לחוק סדר הדין הפלילי.
 חוסר ראיות – החוקרים הגיעו למסקנה שמיצו את החקירה ולא הצליחו לגבש חומר ראיות מספק לשם הגשת תביעה.
 על"ן (עבריין לא נודע) – החוקרים לא הצליחו לגלות את העבריין.
 חוסר אשמה – החקירה לא העלתה אשמה פלילית.
 התיישנות – על מעשי העבירה שבוצעו חלה התיישנות.
 אי תביעה – מדובר בעבירה קלה יחסית שבה יש סמכות לגורמים המשטרתיים להחליט על הפסקת הטיפול במקרה.
 סגירת תיק מחוסר עניין לציבור – החלטה המתקבלת על ידי היועץ המשפטי לממשלה או מי שהוסמך על ידו.
 מות החשוד – במקרים בהם החקירה מצביעה בסבירות גבוהה מאוד על חשוד מסוים והוא נפטר, מפסיקים את החקירה, כדי לחסוך במשאבי כוח אדם.

חקירות שנועדו לאתר נעדרים או רכוש או בעליהם של רכוש, נפסקות עם איתורם או כאשר החוקרים מחליטים שמיצו את המידע שעמד לרשותם.

חקירה משטרתית שנסגרה עשויה להיפתח מחדש בגלל השתנות נסיבות (הופעת עד חדש או גילוי ראיה) או שינוי מדיניות.

הסדרת החקירה המשטרתית
בישראל מוסדרת חקירה משטרתית באמצעות חוק סדר הדין הפלילי (חקירת חשודים), תשס"ב–2002, שבו נקבע:
 חקירת חשוד תתנהל בשפתו או בשפה שהחשוד מבין ודובר אותה, לרבות שפת סימנים.
 חקירת חשוד תתנהל בתחנת משטרה, אלא אם יש צורך ענייני לקיימה מחוץ לתחנה.
 ייערך תיעוד חזותי או תיעוד קולי של חקירת חשוד, בכל מהלכה של החקירה. פרסום תיעוד זה, כולו או חלקו, בלא אישור של בית המשפט הוא עבירה שעונשה שנת מאסר. בהוראת שעה שתוקפה לתשע שנים מיום תחילת החוק, ניתן פטור מחובת התיעוד על חקירת חשוד בעבירת ביטחון.
 אם וכאשר החוקרים הגיעו למסקנה שחקירתו של אדם עלולה להוביל להאשמתו בעבירה פלילית הם חייבים להזהירו מפני הצפוי לו, האזהרה תירשם והנחקר יתבקש לחתום לאישור ביצוע האזהרה. החקירה המתנהלת משלב זה מכונה לפיכך חקירה באזהרה.
 החוקרים חייבים לאפשר לחשוד להתייעץ עם עורך דין בטרם תתחיל החקירה.

בקרה על פעולת חקירה
מתקיימת בעיקר במקרה של מעורבות של האזנות סתר בחקירה עצמה. לפי סעיף 6(ו) במקרה צו בית משפט לאישור האזנות סתר על המפקח הכללי של המשטרה להגיש אחת ליועץ המשפטי לממשלה על ההיתרים שניתנו ועבירות שוטרים בביצוע האזנות סתר מעבר להיתרים שניתנו להם מתוקף צו האזנות הסתר. ועל עבירות חברי כנסת שהתגלו ואינן מאפשרות העמדה לדין לאור מעמד החסינות.

מדי שנה על שר המשטרה להגיש דו"ח לוועדה המשותפת לוועדה לביטחון לאומי ולוועדת החוקה, חוק ומשפט של הכנסת על כלל בקשות האזנות הסתר שהוגשו כמו מספר ההיתרים שניתנו להאזנה להקלטות או מעבר על התמלול, בציון מספר האנשים, כמות קווי תקשורת ומתקני תקשורת, אשר האזנה אליהם הותרה. במקרה עליית שיחה של גורם תחת מעקב מאושר של האזנת סתר, מול חבר כנסת יש להפסיק מיידית בהאזנה לשיחה ולהעביר את ההקלטה ותמלולה לעיון השופט מפיק הצו. אז על השופט להחליט האם להשתמש בחומר השיחה וכל עוד הצורך בגילויה עולה על הפגיעה האפשרית שעלולה להיגרם לחבר הכנסת.

לפי סעיף 10כ "פקודת המשטרה [נוסח חדש], תשל"א-1971" על משטרת ישראל לדווח אחת לשנה להיועץ המשפטי לממשלה בין היתר על: מצלמות, סוגי המצלמות, כמה ראיות נאספו מהמצלמות ובהתייחס לכמה מהראיות הופקו כתבי אישום, מספר מורשים לנתוני המצלמות לרבות תפקידים ורמת הרשאה,

לפי סעיף 10כא ב"פקודת המשטרה [נוסח חדש], תשל"א-1971" על שר המשטרה לדווח אחת לשנה וועדה לביטחון לאומי בעותק להרשות להגנת הפרטיות על הפרטים שהועברו להיועץ המשפטי לממשלה בתוספת של בין היתר: גופים ציבורים שביקשו מידע משטרתי ופרטי הבקשה, מספר אירועי דליפת מידע או חדירה למאגרים המשטרתיים.

לפי סעיף 10 לחוק האזנות סתר ביכולת בית משפט להורות על חילוט (השמדה) של האזנות סתר או אף "הפקת נתוני תקשורת" אם בוצעו ללא היתר או תוך כדי עבירה.

לפי סעיף 10 ב"פקודת המשטרה [נוסח חדש], תשל"א-1971" המוסר, מעביר או מפיץ מידע שנאגר במערכות המצלמה המשטרתיות דינו מאסר 3 שנים.

ראו גם
 חקירה פלילית
 סגירת תיק פלילי
 פרקליטות המדינה
 חטיבת התביעות של משטרת ישראל

לקריאה נוספת
 טוביה אמסל, התשאול בחקירה: מדריך שימושי לנחקר ולחוקר, תל אביב: לימון-תחקירים כלכליים, 1990.
 טוביה אמסל, האמת על השקר: איך לאבחן שקר. האדם, השקר והחוק. מכונות אמת, תל אביב: יתד, 1994.
 מאיר כרמון, חוקרים ונחקרים ומה שביניהם, הוצאת סער, 2000.
 מאיר כרמון, חוקרים ונחקרים משחק המוחות, ת"א: הוצאת מסדה, 2008.
 אבי דוידוביץ, ושיודע לשאול – על התשאול המקצועי והאפקטיבי, יהוד מונסון: אופיר ביכורים, 2010
 מאיר כרמון, שקיעתה של האמת – מוסר האמת והשקר, מסדה, 2011.

קישורים חיצוניים
חקירה באזהרה או חקירה תחת אזהרה?, באתר האקדמיה ללשון העברית



 הערות שוליים 

קטגוריה:קרימינולוגיה
קטגוריה:חקירה
קטגוריה:משטרה

nl:Interrogatie