בגדי פרווה

בגדי פרווה הם חלקי ביגוד העשויים בחלקם או ברובם מפרוות בעלי חיים. הבגדים העיקריים המיוצרים מפרווה הם מעילים, צעיפים וכובעים. במקומות רבים נתפסים בגדי פרווה כסמל סטטוס יוקרתי. עם זאת, בתקופה האחרונה רבים דוחים את השימוש בבגדי פרווה מטעמי זכויות בעלי חיים ואתיקה.

היסטוריה
השימוש בביגוד מפרוות חיות עתיק מאוד. אף שאין הסכמה על תארוך מדויק לתחילת השימוש בפרוות כאמצעי ביגוד, שימוש כזה החל עם ההומינואידים עם נדידתם מיבשת אפריקה ליבשות אחרות, וידוע על ציד לשם שימוש בבגדי פרווה הן אצל האדם הניאנדרתלי והן אצל האדם הנבון. במאה ה-19 החלה להיווצר תעשיית הפרוות, שבמסגרתה מגדלים ומרבים בעלי חיים בחוות אך ורק למטרות ביגוד.

 השינויים בשימוש בפרוות בקרב מותגי על 
בשנים האחרונות, בשל הביקורת העזה בנושא שימוש בבגדי פרווה, קיימת עלייה בשימוש בפרוות מלאכותיות, כלומר חומר סינתטי הדומה בתכונותיו לבדי פרווה, והולכת ומתרחבת מגמה עולמית של נטישת פרוות אמיתיות בתעשיית האופנה. מותגי על רבים כמו גוצ'י, מייקל קורס, ברברי, ורסצ'ה, קואץ', ג'ימי צ'ו, DKNY, שאנל ועוד הודיעו על הפסקת השימוש בפרווה אמיתית, לעיתים גם בעורות אקזוטיים. לדברי מעצבים, ההחלטה נובעת משיקולים אתיים, לחץ ציבורי ויכולת טכנולוגית גבוהה ליצור תחליפים איכותיים. לצד המותגים שהפסיקו לחלוטין, ישנם מותגים כמו פנדי שפועלים לשמר את השימוש בפרווה מסיבות היסטוריות וזהות מותגית.

המעבר לפרווה סינתטית מיוחס גם לשינויים חברתיים, ובעיקר להשפעת דור המילניום ופעילות ברשתות החברתיות. מחקרים מצביעים על כך שצרכנים צעירים תופסים שימוש בפרווה כאקט אלים וחסר רלוונטיות.

בישראל
 הירידה בביקוש לפרוות אמיתיות בישראל 
בעוד שבמדינות רבות בעולם פרווה אמיתית עדיין נתפסת כסמל סטטוס יוקרתי, בישראל המגמה הפוכה, ורוב מותגי האופנה נמנעים משימוש בפרוות אמיתיות בעקבות לחץ ציבורי והתנגדות ארגוני זכויות בעלי חיים. אחת הסיבות המרכזיות להיעדר פרוות אמיתיות בישראל היא ההשפעה של מחאות צרכניות, כמו זו שהתקיימה בשנת 2005 נגד חברת קסטרו, שבעקבותיה הפסיקה החברה להשתמש בפרוות אמיתיות. נוסף על ההיבטים האתיים והמחאות הציבוריות, האקלים החם בישראל מגביל את השימוש בפרוות אמיתיות. לאור השיפור באיכות תחליפי הפרווה והמחיר הגבוה של פרוות טבעיות, אשר הפכו למוצר נדיר ויקר, חלה ירידה בביקוש לפרוות אמיתיות.

 הצעת חוק להגבלת יבוא פרוות ותקנות להגבלת מסחר בפרוות 
בשנת 2009 עברה בקריאה ראשונה בכנסת הצעת חוק על איסור יבוא פרוות של כלבים וחתולים לישראל. חברת הכנסת רונית תירוש הגישה את הצעת החוק, ובנוסף היא ביקשה לאסור גם יבוא פרוות של ארנבים. בקשה זו עוררה מהומה גדולה מכיוון שחבר הכנסת מנחם אליעזר מוזס טען כי השטריימלים שחובשים אנשי המגזר החרדי עשויים מפרווה של ארנבים, ושהם לא יהיו מוכנים להתפשר על חלק זה של לבושם. לבסוף הוחלט כי רק פרוות חתולים וכלבים הן אלו שיאסרו, בעוד שפרוות הארנבים עדיין תהיה מותרת לייבוא. בהמשך הצעת החוק נגנזה בגלל פעילות של לוביסטים שמומנו על ידי תעשיית הפרוות העולמית.

בדצמבר 2021 נכנס לתוקף תיקון לתקנות להגנת חיית הבר;;. מטרת התקנות היא להגן על בעלי החיים, והן כוללות איסור על סחר בפרוות חיות בר. עם זאת, השימוש בפרווה יתאפשר במקרים חריגים כגון לצורכי מחקר מדעי, מטרות דת, חינוך והוראה, וכן לצורך יבוא או יצוא אישי של פריטים שהועברו בירושה. שימושים אלה יתבצעו רק באישור רשות הטבע והגנים. ישראל הפכה למדינה הראשונה בעולם שאוסרת על סחר בפרוות חיות בר, צעד שנמצא במרכז מאבק ארוך של ארגוני זכויות בעלי חיים בישראל. החלטה זו זכתה לתמיכה רחבה מצד הציבור ופעילים לזכויות בעלי חיים, והיא נחשבת לציון דרך במאבק נגד תעשיית הפרוות האכזרית, גם ברמה הבין-לאומית.

 ראו גם 
 תעשיית הפרוות
 פרוונות
 שטריימל
 ספודיק
 פרווה מלאכותית
 ביגוד

 קישורים חיצוניים 

 "תעשיית הפרוות", באתר תנו לחיות לחיות, 6 בפברואר 2011




הערות שוליים

קטגוריה:פרווה
קטגוריה:ביגוד
קטגוריה:מחלוקות בגדים