אלף שמשות זוהרות

אלף שמשות זוהרות (באנגלית: A Thousand Splendid Suns) הוא רומן של הסופר האמריקני-אפגני ח'אלד חוסייני, שראה אור בשנת 2007. זהו ספרו השני של חוסייני, אחרי רב המכר "רודף העפיפונים" (באנגלית: The Kite Runner) שפורסם ב-2003.

מריאם, ילדה לא חוקית ילידת הראת, אחרי מות אמה נכפים עליה נישואין עם סנדלר מקאבול. ליילה, נולדה דור מאוחר יותר, חיה חיים פריבילגיים, אך חייה מתהפכים עם כששני הוריה נהרגים מפגיעת טיל בביתם. חייה מצטלבים עם חיי מריאם והיא נאלצת לקבל את הצעת נישואין של ראשיד, בעלה של מריאם.

חוסייני ציין כי הוא רואה ברומן "סיפור אם-בת" בניגוד ל"רודף העפיפונים", אותו הוא רואה כ"סיפור אב-בן". הספר ממשיך לעסוק בדינמיקה המשפחתית שעולה בסיפוריו הקודמים. הסיפור הזה מתמקד בעיקר בדמויות הנשיות ובתפקידן במשפחה ובחברה האפגנית בת זמננו.

"אלף שמשות זוהרות" יצא לאור במאי 2007. וזכה לשבחים רבים מצד המבקרים: קרקוס ביקורות (אנגלית: Kirkus Reviews), פבלישרס ויקלי (אנגלית: Publishers Weekly), יומן ספריה (אנגלית: ibrary Journal), והיה ברשימת רבי המכר מספר אחת של הניו יורק טיימס במשך חמישה עשר שבועות לאחר יציאתו לאור. במהלך השבוע הראשון למכירה נמכרו למעלה ממיליון עותקים.

קולומביה פיקצ'רס רכשה את זכויות ההסרטה בשנת 2007 אך הסרט לא הופק עד היום. עיבוד לתיאטרון של הספר עלה לראשונה ב-1 בפברואר 2017, בתיאטרון הקונסרבטוריון האמריקאי בסן פרנסיסקו, קליפורניה.

בישראל, הציג "תיאטרון גשר" עיבוד בימתי לספר. הצגת בכורה הייתה ב-2 בספטמבר 2020.

 יצירה 

 כותרת 
כותרת הספר מגיעה משורה בתרגומה של ג'וזפין דייוויס לשיר "קאבול", מאת המשורר האיראני בן המאה ה-17 סאיב תבריזי בו הוא מתאר את יופיה והדרה של קאבול ואחד הבתים מסתיים במשפט: "ואלף השמשות הזוהרות המסתתרות מאחורי חומותיה"

חוסייני הסביר "חיפשתי תרגומים לאנגלית של שירים על קאבול, לשימוש בסצנה שבה דמות מתאבלת על עזיבת עירו האהובה, כשמצאתי את הפסוק הספציפי הזה. הבנתי שמצאתי לא רק את השורה הנכונה לסצנה, אלא גם כותרת מעוררת השראה בביטוי 'אלף שמשות זוהרות', המופיע בבית הלפני אחרון."

 השראה 
כשנשאל מה הוביל אותו לכתוב רומן שבמרכזו שתי נשים אפגניות, ענה חוסייני:

"הרהרתי ברעיון לכתוב סיפור על נשים אפגניות זמן מה לאחר שסיימתי לכתוב את "רודף העפיפונים". הרומן הראשון היה סיפור שנשלט על ידי גברים. כל הדמויות הראשיות, אולי מלבד אשתו של אמיר, סוראיה, היו גברים. היה היבט שלם של החברה האפגנית שלא נגעתי בו ב"רודף העפיפונים", נוף שלם שהרגשתי פורה ברעיונות לסיפור... באביב 2003 נסעתי לקאבול, ואני זוכר שראיתי את הנשים האלה לבושות בורקה יושבות בפינות רחוב, עם ארבעה, חמישה, שישה ילדים, מתחננות לנדבה. אני זוכר שצפיתי בהן הולכות בזוגות ברחוב, נגררות עם ילדיהן בבגדים מרופטים, ותהיתי איך החיים הביאו אותן לנקודה הזו... דיברתי עם רבות מהנשים האלה בקאבול. סיפורי החיים שלהן היו באמת קורעי לב... כשהתחלתי לכתוב את "אלף שמשות זוהרות", מצאתי את עצמי חושב על הנשים הגמישות האלה שוב ושוב. למרות שאף אישה אחת שפגשתי בקאבול לא עוררה בי השראה." ליילה או מריאם, קולן, פניהן וסיפורי ההישרדות המדהימים שלהן תמיד היו איתי, וחלק ניכר מההשראה שלי לרומן הזה הגיע מהרוח הקולקטיבית שלהן.

עלילה
הרומן מחולק לארבעה חלקים. הראשון מתמקד בעיקר במריאם, השני והרביעי מתמקדים בליילה, השלישי מחליף לסירוגין בין שתיהן והדגש הוא על השיתוף ביניהן והרביעי הוא לאחר מותה של מריאם עוקב אחרי תהילך ההחלמה והשיקום של ליילה ומשפחתה.
חלק ראשון
הסיפור נפתח במריאם בת החמש, המתגוררת עם ננה (אמה) בקולבה שבסמוך לעיר הראט שבאפגניסטן. אביה של מריאם, ג'אליל, איש אמיד המתגורר עם משפחתו החוקית בהראט. ננה הייתה משרתת בביתו של ג'אליל ואחרי רומן ביניהם נולדה מריאם, שהיא בתו הלא חוקית של ג'אליל. היא הראמי, ממזרה. הרומן היה חרפה למשפחתו החוקית של ג'אלל וננה גורשה לקולבה ביער להרחיקה מהמשפחה. אמה של מריאם מרירה בגלל העוול שנעשה לה, היא מוציאה חלק ממנו על מריאם וקוראת לה הראמי, ממזרה. חייה של מריאם סובבים סביב הבקורים של מולה פאיזוללה ושל אביה ג'אליל. מולא פאיזוללה הוא המורה שלה ללימודי הקוראן. הוא מתייחס אליה בחיבה ובכבוד, ושומר לה חיבה בלבו כל חייו.
מאביה מריאם שומעת על נשותיו ובנותיו האחרות, אך לעולם אינה נפגשת איתן. חייה וחיי אימה הופרדו מחיי המשפחה של ג'אליל.
מריאם מעריצה את אביה ואינה מאמינה לאימה, הטוענת שהיא מטרד לו והוא משקר לה, שמתנותיו ומילותיו היפות הן ניסיון לשחד אותה.כשהוא מספר לה על בית הקולנוע שברשותו ועל הילדים הרואים שם סרטים אימה אומרת לה בלעג - יש ילדים הרואים סרטים, ויש ילדים השומעים על סרטים.
ביום הולדתה ה-15, מריאם מקבלת הבטחה מאביה שייקח אותה לסרט פינוקיו בבית הקולנוע שבבעלותו. היא מחכה לו שעות ארוכות וג'אליל לא מופיע. מריאם הולכת לביתו לחפש אותו. היא מבלה את הלילה על מפתן דלתו, מול השער שלא נפתח עבורה. נאמר לה שאביה בנסיעה. בבוקר היא מבחינה בו מביט בה מחלון ביתו, ומבינה שאימה צדקה. מששבה מריאם הביתה היא מגלה שננה תלתה את עצמה. מריאם עוברת לגור בבית אביה, שם היא מבודדים אותה משאר בני הבית. כעבור זמן קצר, ג'אליל בהשפעת נשותיו יוזם את נישואיה לסנדלר אלמן, ראשיד, המתגורר בקאבול.

בקאבול, מריאם מתחילה להסתגל בהדרגה לחייה עם בעלה, אדם זר לה לחלוטין. התנהגותו השתלטנית נחווית כחסות ואכפתיות. תוך זמן קצר היא נכנסת להריון. ראשיד איבד את בנו כמה שנים קודם ורוצה בילד. הכמיהה לילד מאחדת אותם לזמן קצר והנפילה אחרי קשה. מריאם עוברת הפלה טבעית ולאחריה הפלות חוזרות ונשנות. חיי הנישואים שלה מקבלים תפנית כשהיחס של בעלה אליה נעשה מתנכר ובהדרגה אלים מילולית ולעיתים גם פיזית.

מריאם פוגשת פגישות אקראיות את פאריבה, אימה של ליילה. לראשונה הן נפגשות במקום של הטנדור המשותף. פעם שנייה הן נפגשות בחגיגות איד-אל-פיטר. בשתי הפעמים פאריבה מנסה להיות ידידותית וחביבה, ומריאם חרדה ומתכנסת בתוך עצמה. בפעם השנייה ראשיד עד למפגש ומזהיר את אשתו לבל תתקרב לפאריבה.

חלק שני
ליילה נולדה וגדלה בקאבול ברחוב בו התגוררו ראשיד ומריאם. היא הייתה בתם היפה והחכמה של חכים ופאריבה. זוג הטג'יקי, חכים, מורה נאור באוניברסיטה. לכאורה חייה של ליילה מאוזנים וטובים. אביה אוהב, דואג ותומך. רוצה שבתו תרכוש השכלה ומקצוע. ליילה לומדת בבית הספר ונתמכת על ידי חברות, ויש לה קשר חזק נוסף עם ילד שכן -טאריק. על עולמה הכמעט מושלם מעיבה מערכת יחסים מורכבת עם אימה. האם המתאבלת על מות שני אחיה הגדולים של ליילה. הם נהרגו במלחמת הג'האד של אפגניסטן מול רוסיה. האם לא יכולה להינחם על מות בניה, והדבר מרחיק אותה מליילה ומהבעת אהבה ואכפתיות כלפי בתה וכלפי בעלה.

לאחר גירוש הכוחות הסובייטים, פורצת מלחמת אזרחים אכזרית באפגניסטן, וקאבול מופגזת על ידי סיעות המוג'הידין שנלחמו זו בזו על השליטה במדינה. ליילה וטאריק המתבגרים מגלים את האהבה. אימה של ליילה מזהירה אותה שהיא יכולה לאבד את שמה הטוב מעצם ההתרעעות עם טאריק, טאריק וליילה מקיימים מערכת יחסים סודית. משפחתו של טאריק מחליטה לעזוב את קאבול ולהגר לפקיסטן, והפרידה הקשה גורמת להם לקיים יחסי מין בחדר האורחים שבביתה.

שבעה-עשר יום לאחר עזיבתו של טאריק מחליטה גם משפחתה של ליילה לעזוב את העיר, אולם בזמן הכנותיהם לדרך מחריב טיל תועה את ביתם ושני הוריה נהרגים. ליילה ניצלת בזכות העובדה שיצאה באותו רגע אל החצר.

חלק שלישי
ראשיד ומריאם מחלצים את ליילה מהריסות ביתה ומעבירים אותה לביתם, שם היא מחלימה מפצעיה. כתוצאה מפגיעת הטיל מאבדת ליילה כמעט לחלוטין את שמיעתה באחת האוזניים. מאוחר יותר היא מבקר אותם סוחר שמספר לה שטאריק נפצע אנושות בדרכו לפקיסטן ומת בבית חולים.

זמן קצר אחר כך למרות מחאתה הנמרצת של מריאם ראשיד מציע לליילה נישואין. ליילה מגלה שהיא בהיריון מטאריק ויודעת שלא תוכל לשרוד לבד עם תינוק. היא נענית להצעתו של ראשיד. ראשיד מרעיף עליה אהבה כפי שלא הרעיף מעולם על מריאם. ראשיד מלווה את אשתו ההרה בכבוד מלכים לבית החולים. אך בדרך חזרה, אחרי שנולדת בת, הוא מפנה אליה גב. ליילה מרוכזת כולה בתינוקת, לה קראה עזיזה - אהובה.

מריאם עוינת את ליילה ורואה בה פולשת. עם הלידה של עזיזה קרנה של ליילה אצל ראשיד הועם. הקשר הראשוני האמיתי בין הנשים הוא דרך עזיזה, שליבה של מריאם ששנים חיכתה לתינוק יוצא אליה. הן מתחילות לגדל את התינוקת ביחד, ובהדרגה הברית ביניהן מתחזקת והן מתחילות לבטוח זו בזו. מריאם מגלה לה את סיפור חייה וליילה מבינה שהיא יכולה לבטוח בה ומספרת לה את סודה. שתי הנשים יוזמות בריחה מראשיד לפקיסטן, אך נבגדות במהלך הבריחה על ידי אדם שחשבו כי יוכלו לבטוח בו. הן נעצרות ומובאות בחזרה לביתן. ראשיד הזועם מכה את שתיהן עד זוב דם ונועל את ליילה ועזיזה בחדרו במשך ימים ללא מים ללא אוכל וללא אור. את מריאם נועל במחסן הכלים.

חולפות כמה שנים וליילה הרה לראשיד, היא חושבת על הפלה של התינוק הלא רצוי מבחינתה. אך אינה מסוגלת לפגוע בפרי בטנה. במקביל השתלט הטליבאן על קאבול ופתח בדיכוי האוכלוסייה בכלל ונשים במיוחד. יש איסור על נשים לצאת לרחוב ללא מלווה גבר, נשים מחויבות ללכת בבורקה המכסה את כל גופן, ונאסר עליהן לצאת לעבוד. נמנעת מנשים הכניסה לכל בתי החולים בעיר פרט לאחד, והאחד הזה לא מצויד כראוי. ליילה נאלצת לעבור ניתוח קיסרי ללא חומרי הרדמה בגל היעדרם בבית החולים. היא יולדת את זלמאי, הבן שראשיד ייחל לו.

לאחר לידתו של זלמאי נחלש מצבה הכלכלי של המשפחה, במיוחד לאחר שסנדלרייתו של ראשיד עולה באש. ראשיד מכריח את ליילה למסור את עזיזה בת השש לבית יתומים, הנמצא במרחק של קילומטרים מביתה. בפעמים הראשונות ראשיד מסכים להתלוות אליה בחוסר רצון לבקור אצל עזיזה. ככל שחלף הזמן התנגדותו ללוות אותה לביקורים עלתה ולבסוף סירב להילוות אליה. למרות האיסור לנשים להסתובב לבד ברחוב ליילה יוצאת שוב ושוב לביקורים בבית היתומים תוך שהיא מסתכנת בהשפלה ובמלקות משוטרי הטליבאן המסיירים ברחובות. הרבה פעמים אולצה לחזור הבייתה רק כדי לאסוף כוחות שוב ושוב לנסות.

יום אחד מופיע טאריק בכניסה לביתם. כך מגלה ליילה כי ראשיד שילם לסוחר כדי שיספר לה על מות אהובה. טאריק מספר לליילה את קורות חייו בפקיסטן, על מות הוריו ועל שישב בכלא על הברחת סמים. באותו יום כשראשיד חוזר מעבודתו, זלמאי בן השלוש מספר לו בתמימותו על טאריק. מריבה פורצת בין ראשיד לליילה והוא מתחיל להכות בה בחגורתו באלימות חסרת גבולות. ניסיונותיה של מריאם להנמיך את האש עולים בתוהו, והיא מוצאת עצמה משתתפת בקטטה ומוציאה את כל הכעס שצברה על ראשיד כל השנים. בסיומה של המריבה ידיו של ראשיד על צווארה של ליילה וברור שהוא מתכוון ולחנוק אותה. מריאם ממהרת למחסן ומביאה את בעזרתו היא הורגת את ראשיד.

ליילה מנסה לשכנע את מריאם להצטרף אליה ואל טאריק ולהימלט מקאבול, אך מריאם מסרבת, מסגירה את עצמה לטליבאן, מודה באשמת הרצח ומוצאת להורג. לדעתה אם יימצא ראשיד הרוג ולא יהיה אשם הטליבאן ירדפו אחריהם לכל מקום. היא מסגירה עצמה כדי שליילה תוכל להתחיל בחיים מאושרים עם אהובה ועם ילדיה.

חלק רביעי
ליילה, טאריק, עזיזה וזלמאי משתכנים בפקיסטן וחיים שם חיים שלווים ומאושרים. אך אפגניסטן רודפת אותם, ובשנת 2003 (כמעט שנתיים לאחר שחרור אפגניסטן מידי הטליבאן על ידי הכוחות האמריקאים ובני בריתם) מחליטה המשפחה לחזור לקאבול. בדרכם לשם הם עוברים בעיר הראט, ושם מוצאת ליילה את מכתבו של ג'אליל למריאם, מכתב שבו הוא מתנצל על הדרך שנהג בה, מכתב המגלה אדם חלש שבכל זאת אהב את בתו, למרות הכול. ג'אליל שולח למריאם את הסרט שחלמה לראות - פינוקיו. ליילה מבקרת בבקתה הקטנה שבה התגוררה מריאם עם אימה וזוכה לחיזיון: מריאם הקטנה יושבת ליד שולחן ומשחקת. היא מרימה את עיניה ממשחקה ומזהה את ליילה.
המשפחה חוזרת לקאבול וליילה וטאריק עוזרים בשיפוץ בית היתומים שבו התגוררה עזיזה. ליילה הופכת למורה ומלמדת את היתומים פרסית. לליילה ולטאריק יהיה בקרוב תינוק נוסף, וכל המשפחה מציעה שמות שונים בשבילו: שמות של בנים בלבד מפני שאם תהיה זו בת, ברור ששמה יהיה מריאם.

דמויות

 דמויות ראשיות 
 מריאם: ממוצא טג'יקי, נולדה בהראט בשנת 1959. היא הראמי - בתם הלא חוקית של ג'אליל וננה שהייתה משרתת בביתו של ג'אליל. כל חייה היא נדחקת לפינה ומבויישת בשל נסיבות לידתה. התגוררה בבקתה ביער עם אמה. אחרי שאמה מתאבדת נכפת עליה בגיל 15 חתונה עם סנדלר המבוגר ממנה בשנים רבות - ראשיד. היא עוברת אתו לקאבול ומתנתקת עקב כך מהדמות התומכת היחידה בחייה - מולה פאיזוללה. היא חיה תחת התעללות נפשית וגופנית בביתו של ראשיד, כשהמצב מחמיר עם השתלטות הטליבאן על אפרגניסטין. כנגד רצונה ראשיד לוקח לו אישה שנייה את ליילה. תחילה מריאם עוינת את ליילה אך היחסים ביניהם משתנים וליילה הופכת לבת בריתה מול העולם העוין. כשראשיד מנסה לרצוח את ליילה אוספת מריאם את כוחותיה והורגת אותו. אחרי משפט היא מוצאת להורג בפומבי על ידי שלטון הטליבן.
 ליילה: ממוצא טג'יקי, ילידת קאבול 1978. בת שלישית לחכים ופרייבה, שניהם משכילים המחנכים אותה ברוח הקדמה. הסיפור פוגש אותה היא בת שמונה, ולומדת בבית ספר. חייה מתהפכים עם המלחמה בין רוסיה לאפגניסטן. אחיה הגדולים נהרגים במלחמה מה שמכניס את אמא לדיכאון. אחרי התלבטויות רבות הם מחליטים לעזוב את אפגניסטן ובאותו יום הוריה נהרגים בהפצצה. חייה נקשרים באלו של ראשיד ומריאם כשהם מצילים אותה מחורבות הבית אחרי ההפצצה. היא נאלצת להינשא לראשיד ולהפוך לאשתו השלישית. היא ומריאם מייצגים שני קטבים של נשים בחברה האפגנית. ליילה גדלה מוגנת ואהובה עם ציפייה לסיום לימודים והמשך השכלה. מריאם מגיל צעיר נדחקת לפינה, ושוב היא נדחקת כשבעלה מתחתן עם אישה נוספת היחסים בין שתי הנשים בהתחלה מתוחים וטעוני טינה. אך הילדה שיולדת ליילה והמצוקה בה שתיהן נמצאות מחברת ביניהן. אחרי מותו של ראשיד ליילה עוזבת את קאבול ואפגניסטן יחד עם אהוב ילדות טארק ועוברת לאפגניסטן. בהמשך לסיפור לכאורה סיום אופטימי - ליילה וטארק חוזרים לקאבול כדי להיות חלק מהבנייה מחדש שלה בעזרת האמריקאים.
 ראשיד: סנדלר ממוצא פאשטוני, מתגורר בקאבול. ראשיד הוא האנטוגוניסט בסיפור. הוא נושא את מריאם לאישה כשהיא בת 15, ובשלב מאוחר יותר את ליילה, כשהיא בת 14. הוא מתייחס לנשים כפחותות ערך, כמי שכפופות לו ונועדו לשרת צרכיו ורצונותיו. לאורך הספר הוא אלים פיזית ומילולית כלפי שתי הנשים. כמיהתו הגדולה היא לילד. לליילה נולדת בת, עזיזה, הוא מאוכזב מלידתה ודוחה אותה. בהמשך מעלה חשד שאולי עזיזה אינה בתו. כשליילה יולדת בן, זלמאי, ערכה אינו עולה בעיניו. הוא מתייחס לילד באופן שונה, ומעודד אותו שלא להתייחס בכבוד למריאם וליילה. בסוף החלק השלישי מריאם הורגת אותו אחרי שהוא מנסה לרצוח את ליילה.
 טאריק: נולד בקאבול ב-1976, ממוצא פאשטוני. גדל עם ליילה בשכונה. הוא איבד רגל ממוקש בגיל חמש. הוא וליילה חברים טובים, וזמן קצר לפני שהוא ומשפחתו בורחים מקאבול הם הופכים לאוהבים. כפליט בפקיסטן סובל טארק מאירועי חיים קשים: אביו נפטר ממחלה במחנה הפליטים, טארק ואמו סובלים עוני וחרפת רעב. במר ייאושו טארק מנסה להבריח סמים ונתפס. הוא נידון לשבע שנות מאסר בגין השתתפות בסחר בסמים. בזמן שהותו בכלא אמו של טארק מתה. במהלך שהותו בכלא טארק מתיידד עם אסיר המפנה אותו עם השחרור לקרוב משפחה שנותן לו עבודה יציבה. טארק מגיע לקאבול להיפגש עם ליילה זמן קצר לאחר שקיבל עבודה יציבה. הפגישה גורמת לטלטלה במשפחתה של ליילה שבסופה מריאם הורגת את ראשיד. בעקבות לחץ של מריאם טארק וליילה עוזבים לפקיסטן ומתחתנים. לאחר נפילת הטליבאן, טארק חוזר לקאבול עם ליילה. הם משפצים ביחד את בית היתומים בקאבול בעוד ליילה ההרה מצפה ללידת ילדה השלישי.

 דמויות משנה 
 ננה: אמה של מריאם. היא טג'יקית מכפר מחוץ להראט. הייתה מאורסת לנער מקומי בכפרה, אך חייה השתנו כש"הג'ין נכנס לגופה" זמן קצר לפני נישואיה. אחרי ההתקף היא אינה מתאימה לנישואין. היא הופכת למשרתת בביתו של ג'אליל המנהל איתה רומן בעקבותיו נולדת מריאם. שערוריית הרומן מביאה חרפה על ג'אליל ועל כל משפחתו. הוא מגרש את ננה מביתו ומעביר אותה לבקתה נידחת ביער עם מריאם. ננה מפתחת מרירות עמוקה כלפי ג'אליל, משפחתו והסדר החברתי. היא מוציאה חלק גדול מהמרירות והתסכול על בתה מריאם. מריאם עוזבת את הבקתה ביום הולדתה החמש עשרה את כדי למצוא את ג'אליל. היא מגיעה לביתו של אך ג'אליל אינו מקבל אותה וכשהיא חוזרת לבקתה היא מוצאת שננה תלתה את עצמה.
 מולא פאיזוללה: אימאם סופי מקומי המלמד את מריאם את הקוראן. הוא מהבודדים בחייה של מריאם המביאים לה נחמה ושמחה ותומך בה ובננה. כשמריאם נאלצת להינשא באופן פתאומי לראשיד ולעבור לקאבול היא מאבדת קשר אתו. הוא מת מסיבות טבעיות בשנת 1989, כשהוא שומר מקום בליבו למריאם.
 ג'אליל: אביה של מריאם. איש עסקים מקומי בהראט, ולו שלוש נשים חוקיות ותשעה ילדים חוקיים (בהמשך - עשרה). עוד לפני הולדתה של מריאם הוגלתה מבית אביה לבקתה ביער שם התגוררה במהלך ילדותה עם אמה. אביה היה מגיע לביקורים משמחים אך לא סדירים. ביום הולדתה החמש עשרה בורחת ליילה לעיר לפגוש את אביה. הוא נותן לה לחכות לילה בחוץ ליד שער ביתו ואז מחזיר אותה לבקתה. לאחר מותה של ננה הוא ונשותיו משיאים את מריאם לראשיד, ומריאם נאלצת לעבור לגור עם ראשיד בקאבול והקשר שלה עם אביה ובני משפחתו נותק. קשר זה לא חודש למרות רצונו העז של אביה לבקש את סליחתה. לפני מותו הוא מביע חרטה עמוקה על העוול שגרם למריאם ומשאיר לה את חלקה בירושה פריטים שונים ומכתב. הוא משאיר את החבילה אצל מולה פאיזוללה בתקווה שמריאם תחזור להראט ותפגש עם מולה פאיזוללה. מריאם מוצאת להורג בקאבול, וליילה החוזרת לאפגניסטן מבקשת מטאריק לעבור בעיר הולדתה של מריאם. היא פוגשת את מולה פאיזוללה ומקבלת את החבילה במקום מריאם.
 חכים: אביה של ליילה. בעל השכלה אקדמית מפנג'שיר, מורה במקצועו. אחרי החלפת השלטון הוא מפוטר ועובד במפעל. ליברלי ומתקדם בדעותיו, מאמין שליילה זכאית לדעה משלה להשכלה. מערכת היחסים שלו עם אשתו היא תומכת ואוהבת עד אובדן שני בניהם במלחמה כשפאריבה שוקעת בדיכאון. לילה לוחצת על הוריה לעזוב את קאבול כמו שעשתה משפחתו של טאריק ושכנים ומכרים רבים אחרים. אך אמה מסרבת ואביה מסרב לנטוש את אמה. ביום בו הם מחליטים לעזוב את קאבול הוא ואשתו נהרגים מטיל הפוגע בביתם.
 פאריבה: במקור פננג'שיר. אמה של ליילה ואשתו של חכים. היא נפגשת עם מריאם בתחילת שהייתה בקאבול פעמיים, בשתי הפעמים היא מקרינה כוח ואופטימיות. היא מעודדת את שני בניה (אחמד ונור) לצאת לג'יהד נגד הסובייטים, ומאבדת את שניהם ואת שמחת החיים שלה. אחרי שבניה הופכים לשאהידים פאריבה נכנסת לדיכאון עמוק המערערת את יחסיה עם חאכים וליילה. היא מסרבת לעזוב את קאבול ואפגניסטן, כמו שעושים רבים מתושבי קאבול, כי אינה יכולה לעזוב את המקום עבורו נהרגו בניה. ביום בו בעלה משכנע אותה לעזוב את אפגניסטן טיל פוגע בביתם והורג אותה ואת בעלה.
 חסינה: חברת ילדות קרובה של ליילה. היא מרבה להקניט אותה. חסינה מתארסת לאחד מבני דודיה ועוזבת את קאבול, שמתכנן אחרי החתונה לעבור לגרמניה.
 גיטי: חברת ילדות קרובה של ליילה. הן קרובות מספיק שגיטי מרגישה בנוח לחלוק איתה התלהבות מבנים. גיטי נהרגת כאשר טיל תועה פוגע בה וקורע את גופתה.
 עזיזה: עזיזה, ילידת 1993, קאבול. לפני שעזב עם משפחתו את קאבול טאריק הכניס את ליילה להיריון. היא מוצאת עצמה בביתם של ראשיד ומריאם כשהיא בהיריון ללא אב. כדי לדאוג לאב לעזיזה ליילה נישאת לראשיד. ראשיד מלא התלהבות מליילה שהיא צעירה ויפה ויש בה הבטחה לבן הנכסף. לידתה של עזיזה עבור ראשיד היא נפילה - היא איננה בן. ולאורך כל הקשר ביניהם הוא דוחה אותה ומעלה חשדות לגבי הקשר שלה אתו. עזיזה היא זו המגשרת על העוינות של מריאם כלפי ליילה, היא מתמלאת אהבה כלפי התינוקת הקטנה והערכה לקשר המסור של ליילה לבתה. בתקופה בה המשפחה יודעת רעב ראשיד דורש שעזיזה תעבור לבית יתומים כדי שכלכלתה לא תהיה בבית.
 זלמאי: בנם של ראשיד וליילה. בנם החוקי של ליילה וראשיד, נולד בשנת 1997 בקאבול. ליילה שוקלת בתחילה להפיל אותו בשל היותו בנו הביולוגי של ראשיד. זלמאי מעריץ את אביו למרות ההתעללות שלו בליילה ובמרים. זלמאי נותר לא מודע לכך שמרים הרגה את ראשיד ומובל להאמין שהוא עזב את קאבול. זלמאי לא מכבד בתחילה את טארק, אך בסוף הרומן נראה שהוא מקבל אותו כדמות אב.

 הכתיבה 
חוסייני חשף שכתיבת "אלף שמשות זוהרות" במובנים מסוימים היה קשה יותר מ"רודף העפיפונים". הוא מייחס חלק מזה לציפייה לספר השני לפני כתיבתו, בעוד של"רודף העפיפונים" "אף אחד לא חיכה". הרומן השני היה שאפתני יותר מהראשון: שפע הדמויות שבו, התמקדות בשני קווי סיפורי (של ליילה ושל מריאם) וכיסוי תקופת זמן ארוכה - כמעט 45 שנים. אך לאחר שהתחיל בכתיבה החוויה השתנתה - "כשהתחלתי לכתוב, ככל שהסיפור תפס קצב ומצאתי את עצמי שקוע בעולמן של מריאם וליילה, חששות אלה נעלמו מעצמם. הסיפור המתפתח תפס אותי ואפשר לי להתנתק מרעש הרקע ולהמשיך בעסקי החיים בעולם שיצרתי". הדמויות "קיבלו חיים משלהן" בנקודה זו ו"הפכו למציאותיות מאוד עבורי".

בדומה ל"רודף העפיפונים" חוסייני הרגיש צורך לתקן את כתב היד תיקון נרחב, ולמעשה הספר נכתב חמש פעמים לפני שהושלם. באוקטובר 2006 הוכרזה לראשונה יציאתו הצפויה של הספר, שתואר כסיפור על "משפחה, חברות, אמונה והישועה המצויה באהבה".

 נושאים מרכזיים 

 נשים באפגניסטן 
במהלך ביקורו באפגניסטן ב-2003 חוסייני "שמע סיפורים רבים על מה שקרה לנשים, הטרגדיות שעברו, הקשיים, האלימות המגדרית שסבלו, האפליה, המניעה מחיי היותן פעילות בתקופת הטליבאן, הגבלת תנועתן, איסור למעשה על מימוש זכויותיהן החוקיות, החברתיות והפוליטיות". ביקור זה והחוויה שנילוותה אליו הניעו אותו לכתוב רומן הסובב שתי נשים אפגניות.

ג'ונתן יארדלי, מבקר הוושינגטון פוסט, הציע כי "הנושא המרכזי של אלף שמשות זוהרות הוא מקומן של נשים בחברה האפגנית", הוא מצטט את הקטע בו אימה של מריאם מלמדת אותה: "למדי זאת עכשיו ולמדי זאת היטב, בתי: כמו מחט מצפן שמצביעה על הצפון, כך אצבעו המאשימה של גבר תמיד תמצא אישה. תמיד. זכרי זאת, מריאם."

הנישואים לראשיד נכפים על מריאם וליילה בשל נסיבות חיים שונות. הוא כופה עליהן את רצונו במובנים שונים כמו דרישה ללבישת בורקה עוד לפני שהחוק של הטליבאן מחייב את זה. בהדרגה היחס שלו אליהן מדרדר ונעשה אלים, תחילה אלימלות מילולית ובהמשך פיזית. בביקורת בריבר הד וויקלי (אנגלית: Riverhead Trades Weekly) נכתב כי יש ברומן הצגה עקבית של "העריצות הפטריארכלית שבה נשים תלויות באופן מייסר באבות, בבעלים ובמיוחד בבנים, כאשר הולדת ילדים זכרים היא דרכן היחידה למעמד חברתי".

 משפחה 
חוסייני נשאל על הנושאים המשותפים לשני הספרים שכתב: ב"רודף העפיפונים" וב"אלף שמשות זוהרות" והשיב:

"שני הרומנים הם רב-דוריים, ולכן הקשר בין הורה לילד, על כל המורכבויות והסתירות הברורות שבהן, הוא נושא בולט. לא התכוונתי לכך, אבל אני מתעניין מאוד, כך נראה, באופן שבו הורים וילדים אוהבים, מאכזבים ובסופו של דבר מכבדים זה את זה. במובן מסוים, שני הרומנים הם ביטוי לכך: "רודף העפיפונים" הוא סיפור של אב ובן, ואת "אלף שמשות זוהרות" ניתן לראות כסיפור של אם ובת."

 אהבה 
חוסייני רואה בשני הרומנים "סיפור אהבה" במובן שאהבה "מוציאה דמויות מבידודן, נותנת להן את הכוח להתעלות מעל מגבלותיהן, להיחשף בפגיעותן ולבצע מעשי הקרבה עצמית".

הספר מלווה את שתי הנשים ליילה ומריאם כשהן חיות בעולם המנוהל על ידי גברים למען גברים. הן חיות בעולם שנהרס על ידי מלחמות, עולם אכזרי ואלים המתעמר במיוחד בנשים. ובתוך המציאות הזו הן מוצאות אחת את השנייה ונותנות זו לזו כוח באמצעות האהבה והנאמנות שלהן זו לזו.

 בקורות 
לאחר יציאתו לאור בשבוע הראשון נמכר "אלף שמשות זוהרות" בלמעלה ממיליון עותקים. הוא הפך לרב מכר מספר אחת של הניו יורק טיימס במשך חמישה עשר שבועות. לב גרוסמן ממגזין טיים מיקם אות כשלישי ברשימת עשרת ספרי הסיפורת המובילים לשנת 2007, ותיאר אותו כ"מדריך צפוף, עשיר ומלא לחץ להתמודדות עם הבלתי נסבל". ב"עולם הספרים" של הוושינגטון פוסט ג'ונתן יארדלי כתב: "למקרה שאתם תוהים האם "אלף שמשות זוהרות" של חאלד חוסייני טוב כמו "רודף העפיפונים", הנה התשובה: לא. הוא טוב יותר".

מבקרים רבים שבחו את "אלף שמשות זוהרות". בפבלישר וויקלי (אנגלית: Publishers Weekly) כונה "תיאור עוצמתי ונוגע ללב של אפגניסטן". ביו.אס.אי. טודיי (אנגלית: USA Today) קרול אמוט כתבה ביקורת המשבחת את העומק ואת התהודה הרגשית של הסיפור. לדעתה הסיפור מביא פרספקטיבה אישית על הטלטלות שעוברת אפגניסטן. הסיפור עוקב אחרי אנשים הלכודים בתוך סכסוכים רחבים וכך מאפשר מבט מרתק על אהבה, תקווה וסיבולת. הסיפור מאפשר הבנה מעמיקה של הקוראים את מורכבויות האזור.

בניו יורק טיימס (אנגלית: The New York Times) ליסה סי ייחסה את הצלחת הספר ליכולת של לחוסיני להבין: "את כוחו של הרגש כפי שמעטים סופרים פופולריים אחרים עושים". בגרדיאן (אנגלית: Guardian) נטשה וולטר כתבה: "חוסייני מיומן בסיפור סיפור מסוג מסוים, שבו אירועים שעשויים להיראות בלתי נסבלים - אלימות, סבל והתעללות - הופכים לקריאים. הוא לא מתעלם מהזוועות שדמויותיו חוות, אבל משהו בסגנונו הישיר וההסברתי ובתחושה שאתה מתקדם לעבר סוף גואל גורם לכל הנרטיב, למרות כל הטרגדיות שלו, להחליק בקלות".

קתלין מדוויק כתבה ביקורת חיובית ביותר במגזין או. אופרה (אנגלית: O, the Oprah Magazine).

"אהבה אינה אולי לא הדבר הראשון שעולה בראש כשחושבים על הנוף מוכה המלחמה של אפגניסטן. אבל זהו הרגש - תת-קרקעי, עוצמתי, יפהפה, וסבלני ללא סוף - שסובב את דפי ספרו של חאלד חוסייני, אלף שמשות זוהרות. כמו ברומן הראשון הנמכר ביותר שלו, רודף העפיפונים, חוסייני בוחן באופן מרגש את הקשרים בין חברים לא צפויים, את הסדקים שנפתחים בין הורים לילדים, את עקשנותם של לבבות שקטים."

מיכיקו קקוטאני, מהניו יורק טיימס, הייתה יותר ביקורתית. לדעתה הפתיחה "כבדה" והאירועים המוקדמים ברומן הם "בסגנון אופרת סבון". למרות הביקורת שיש לה היא מסכמת: "בהדרגה, כישורי הסיפור האינסטינקטיביים של מר חוסייני משתלטים, ומדכאים את התנגדויות הקורא באמצעות תנופה ורצון גרידא. הוא מצליח להפוך את המציאות הרגשית של חייהן של מריאם וליילה למוחשית עבורנו, ובאמצעות שחזור שגרת יומן, הוא מסוגל לתת לנו תחושה של איך נראו חיי היומיום בקאבול - הן לפני והן במהלך שלטונו הקשה של הטליבאן". בצורה דומה איבון זיפ מ"כריסטיאן סיינס מוניטור" (באנגלית: The Christian Science Monitor) סיכמה כי "אלף שמשות זוהרות" הוא בסופו של דבר "מעט רעוע כיצירה ספרותית".

תיאורן של מריאם וליילה, הדמויות הנשיות המרכזיות, זכו לשבחים. ג'ון פרימן מה"יוסטון כרוניקל" (אנגלית: Houston Chronicle) כתב שהן "מנצחות בצורה אדירה". ב"יו אס איי טודיי" קרול ממוט תיארה אותן כ"דמויות הרואיות להפליא שרוחן איכשהו תופסת את קרני התקווה העמומות ביותר". קטלין מדוויק מסכמת: "מריאם, שסומנה כהראמי, או ממזרה, ונאלצה להיכנס לנישואים פוגעניים בגיל חמש עשרה, וליילה, יפהפייה שתוכננה להצלחה אך נעטפה כמעט ללא היכר על ידי חוקי השריעה המדכאים והבעל המשותף לה ולמריאם. הסיפור, אפוס בהיקפו המשתרע על פני שלושה עשורים, עוקב אחר שתי הנשים הבלתי מנוצחות הללו, שמזלן משקף את זה של ארצן האהובה והמוכה - 'שום דבר יפה למראה, אבל עדיין עומד' - ומוצאות זו בזו את הכוח הדרוש להן כדי לשרוד".

ב"אנטרטיינמנט ויקלי" (אנגלית: Entertainment Weekly) ג'ניפר ריס כינתה את ראשיד "אחד הגברים הדוחים ביותר בספרות האחרונה". בניו יורק טיימס ליסה סי כתבה כי, למעט טארק "הדמויות הגבריות נראות או מרושעות באופן בלתי פוסק או חלשות באופן פתטי" ואמרה כי "אם אישה הייתה כותבת דברים כאלה על הדמויות הגבריות שלה, היא כנראה הייתה מתויגת כשונאת גברים".

 עיבודים 
בזכויות להפיק סרט מהספר מחזיקה קולומביה פיקצ'רס (אנגלית: Columbia Pictures). כבר ב-2009 סטיבן זייליאן (אנגלית: Steven Zaillian) סיים לכתוב טיוטה ראשונה של התסריט. סטיבן זייליאן היה אמור לביים וסקוט רודין (אנגלית: Scott Rudin) חתם כמפיק. תאריך יציאה של הסרט אושר במאי 2013, כשהאולפנים מכוונים ל-2015. נכון לשנת 2022 הסרט עדיין לא הופק.

ב-1 בפברואר 2017 העלה העיבוד התיאטרלי הראשון של הספר בהופעת בכורה בסן פרנסיסקו, קליפורניה. הפקה משותפת של תיאטרון הקונסרבטוריון האמריקאי ותיאטרון קלגרי. העיבוד התיאטרלי החל במותם של חכים ופרייבה וחלקים קודמים של הספר (כגון ילדותה של מרים והרומן של ליילה וטארק) מובאים להצגה באמצעות פלאשבקים.

בישראל, הציג "תיאטרון גשר" עיבוד בימתי לספר. הצגת הבכורה הייתה ב-2 בספטמבר 2020. ההצגה זכתה להצלחה רבה והתארחה בתיאטראות שונים במדינה: חיפה, ירושלים, תיאטרון הצפון, רמת השרון, יבנה, ומועצה אזורית מנשה. ההצגה זכתה בביקורות נלהבות כפי שאפשר לראות בווי נט, בוואלה, במגפון, בערוץ 7 וביבנה שלי.

קישורים חיצוניים

 אלף שמשות זוהרות, באתר תיאטרון "גשר"

הערות שוליים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:רומנים (סוגה ספרותית)
קטגוריה:ספרי 2007
קטגוריה:ספרי הוצאת מטר
קטגוריה:ספרי ח'אלד חוסייני