ברוך גולדשטיין

ברוך (קאפל) גולדשטיין (9 בדצמבר 1956, ה' בטבת ה'תשי"ז – 25 בפברואר 1994, י"ד באדר ה'תשנ"ד) היה רופא ישראלי תושב קריית ארבע, שרצח 29 מתפללים מוסלמים ופצע כ-125 במעשה טרור הידוע כטבח מערת המכפלה. המתפללים השתלטו עליו והרגו אותו. מעשה הרצח, הנחשב עד היום לאירוע הקשה ביותר בתולדות הטרור היהודי בישראל, זעזע את החברה הישראלית והפלסטינית כאחד.

גולדשטיין היה פעיל בתנועת כך, הופיע במקום השלישי ברשימתה לקראת הבחירות לכנסת האחת עשרהרשימות המועמדים בבחירות לכנסת האחת עשרה והשתים עשרה ונבחר מטעמה למועצת קריית ארבע.

 חייו ומשנתו האידאולוגית 
ברוך גולדשטיין נולד כבנימין גולדשטיין בשנת 1956 בברוקלין, ניו יורק. על פי הכיתוב על מצבתו, הוא דור שביעי לרבי שניאור זלמן מלאדי. למד בישיבה דפלטבוש. היה תלמידו של הרב מאיר כהנא, אותו הכיר עוד בארצות הברית, והצטרף לפעילות של הליגה להגנה יהודית בארצות הברית. בשנת 1977 סיים בהצטיינות לימודי תואר ראשון בישיבה יוניברסיטי, ובשנת 1982, לאחר סיום לימודי הרפואה בבית הספר לרפואה ע"ש אלברט איינשטיין, עלה לישראל, והתגייס לצה"ל כרופא בדרגת סרן. נישא למרים ושינה את שמו הפרטי לברוך. היה אב לארבעה ילדים.

עם שחרורו המשיך לשרת כרופא במילואים, ועבד כרופא קהילתי בקריית ארבע וסביבתה. על פי דו"ח ועדת החקירה של הטבח, דווח בעיתונות כי בשנת 1984, כאשר שירת כרופא צבאי בלבנון, סירב גולדשטיין לטפל במחבל פצוע. עם זאת, באוקטובר 1990 הציל חיי ערבי שנפגע בידי יהודי. גולדשטיין שירת במילואים בגדוד 411 והודח מהגדוד בעקבות סירובו לטפל בפצועים ערבים בלבנון. הוא זכה לתעודת הוקרה מידי קצין הרפואה הפיקודי של פיקוד המרכז, אריה אלדד, על סיועו בטיפול בחיילים שנפצעו בפיגוע ירי בחברון.

גולדשטיין היה פעיל בתנועת כך, ובין השאר הופיע במקום השלישי ברשימתה לקראת הבחירות לכנסת האחת עשרה. המפלגה קיבלה מנדט אחד בלבד ורק ראש התנועה, מאיר כהנא, נכנס לכנסת. הוא הופיע ברשימתה גם לקראת הבחירות לכנסת השתים עשרה, שבהן נפסלה המפלגה מלהתמודד על ידי ועדת הבחירות המרכזית בשל מצעה הגזעני. גולדשטיין רץ ונבחר מטעמה למועצת קריית ארבע, ולאחר רצח כהנא הקים בקריית ארבע גן לזכרו. בעקבות הטבח, מדינת ישראל הכריזה על תנועת כך כארגון טרור. בעקבותיה, גם קנדה, ארצות הברית והאיחוד האירופי כללו את התנועה ברשימות ארגוני הטרור.

גולדשטיין התנגד להסכמי אוסלו, שנחתמו בספטמבר 1993, ונהג להסתובב עם טלאי צהוב על בגדיו כמחאה לאחר חתימת ההסכמים. כאשר נשאל כיצד מתיישבות דעותיו הקיצוניות עם עיסוקו ברפואה השיב בציטוט מקהלת: .

 טבח מערת המכפלה 

בבוקר פורים תשנ"ד (25 בפברואר 1994) הגיע גולדשטיין למערת המכפלה כשהוא לבוש מדי צה"ל ונושא דרגות סרן. בסביבות השעה 5:30, עבר גולדשטיין מ"אולם אברהם" שבו התפללו 13 יהודים, ל"אולם יצחק" שבו התפללו באותה העת כ-800 מוסלמים את תפילת יום שישי שלפני תחילת צום הרמדאן, ובאמצעות רובה "גליל" שהיה ברשותו רצח 29 מתפללים מוסלמים ופצע 125 מהם. בזמן ניסיונו להחליף מחסנית, התנפל עליו אחד המתפללים ופרקו מנשקו. לאחר מכן התנפלו עליו מתפללים נוספים, חבטו בו והרגוהו באמצעות מטף כיבוי ועמודי ברזל הנמצאים במקום לתמיכה.

ועדת החקירה הממלכתית שחקרה את הטבח במערת המכפלה הגיעה למסקנה כי גולדשטיין פעל לבדו, ללא תמיכה או סיוע מגורמים אחרים.

 התייחסות לטבח 

את הטבח במערת המכפלה גינו גורמים משני צדי הקשת הפוליטית.

הרב יהודה עמיטל, ראש ישיבת הר עציון וראש תנועת מימד, כתב כי גולדשטיין "הצליח להכתים את העם היהודי ואת תורת ישראל בכתם של שפיכת דם נקיים. מעבר לשפלות המוסרית והדתית של הריגת חפים מפשע, שעה שכרעו ברך בפני בורא עולם - הרצח הנורא הביא לידי חילול שם שמים בעיני העולם כולו".

בגילוי דעת שפרסמה מועצת קריית ארבע נאמר, בין השאר: "אנו משתתפים בכאב ובצער המשפחות שיקיריהן נפלו, אך את כתב האישום יש לכוון נגד ממשלת ישראל והעומד בראשה שלא פעלו כנגד הפיגועים, ובכך גרמו בעקיפין לטבח". כשנשאל הרב דב ליאור (רבה של קריית ארבע) על הרצח ביקש להזכיר לשואלים שברוך גולדשטיין היה רופא וטיפל בהרבה מקרים וייתכן שנטרפה דעתו ממה שראה והיו שהעידו שקודם הטבח אמר "אני לא מסוגל יותר". חלקים מאנשי הימין הרדיקלי בישראל ואחדים מתושבי חברון הביעו לאורך השנים תמיכה מפורשת במעשהו של גולדשטיין, בין היתר בטענה שהטבח מנע פיגוע גדול שעמד להתבצע.

פעיל הימין הרדיקלי מיכאל בן חורין הועמד לדין על שאמר בהילולה לזכר גולדשטיין: "ברוך גולדשטיין אין כמוך בעולם, ברוך גולדשטיין הוא אדם צדיק, יסוד עולם, יחיד במינו". בית המשפט המחוזי בירושלים זיכה אותו ופסק שאין בכך הסתה לאלימות. מאוחר יותר הורשע בן חורין, עם אחרים, בהסתה לגזענות בעקבות הספר "ברוך הגבר" שהוציאו לאור בשנת 1995 ובו שבחים לגולדשטיין.

15 שנים לאחר הטבח, כתב הרב שלמה אבינר: "ברור שברוך גולדשטיין לא פעל מתוך רגשי נקמה פרטיים", ו"דווקא בגלל זה הוא היה צריך לבקש רשות מהאומה, כי אחר כך מי שיצטרך לקחת את המעמסה של האחריות זו האומה כולה. אם הוא היה שואל אותנו היינו אומרים לו לא לעשות את זה. ככה לא פועלים. אבל הוא לא שאל אותנו. והוא נהרג. הרי הוא ידע שמה שהוא עושה זה מסוכן, לכן ודאי שהוא זכר צדיק לברכה, זכר קדוש לברכה, אבל המעשה היה מעשה לא נכון".

איתמר בן גביר שיבח בצעירותו את מעשהו של גולדשטיין וכינה אותו "צדיק" ו"גיבור". בשנת 2022 חזר בו מהתמיכה בגולדשטיין.

ישנם הטוענים כי במעשהו מנע גולדשטיין פיגוע מתוכנן בחברון, או לפחות סבר כך בעת שהחליט על הטבח. הרב מאיר מאזוז, למשל, טען שקורבנות הטבח נערכו בעצמם לבצע פיגוע, ואמירות אלו גררו גינוי מצד ארגונים כגון תג מאיר.

 לאחר מותו 
250px|ממוזער|שמאל|קבר ברוך גולדשטיין - קריית ארבע
גולדשטיין נקבר בקריית ארבע, בפארק מאיר כהנא שהקים לזכרו של הרב כהנא, לאחר שנדחתה בקשת משפחתו לקבור אותו בבית העלמין היהודי העתיק בחברון.

במקום הוקמה אחוזת קבר, והוא הפך לאתר עלייה לרגל לאנשי ימין קיצוני שערכו במקום הילולה ביום השנה למותו של גולדשטיין. בעקבות זאת נחקק ביוזמת חבר הכנסת רן כהן ממרצ חוק איסור הקמת מצבות זיכרון לזכר מבצעי מעשי טרור, תשנ"ח–1998, שקבע גם שמצבות שכבר הוקמו יוסרו ממקומן. בשנת 1999 הרס צה"ל את רוב האתר, לאחר שנדחתה עתירת המשפחה שלא לעשות כן, אך הותיר את המצבה שעל הקבר.

 משפחתו 
גולדשטיין נישא למרים כהן ב-1982. בני הזוג ביקשו לקיים את חופתם בהר הבית ולאחר שהמשטרה מנעה זאת מהם קיימו אותה בסמוך לשער המוגרבים. אחד מילדיו סיים קורס טיס והיה נווט קרב בחיל האוויר.

 קישורים חיצוניים 


 The Making of Murderous Fanatic, כתבת פרופיל על גולדשטיין שפורסמה בשבועון טיים.


 הערות שוליים 

קטגוריה:טבח מערת המכפלה
קטגוריה:בעלי תואר דוקטור לרפואה מבית הספר לרפואה ע"ש אלברט איינשטיין
קטגוריה:חברי מועצת קריית ארבע
קטגוריה:פעילי ימין רדיקלי ישראלים
קטגוריה:טרוריסטים יהודים
קטגוריה:טרוריסטים ישראלים
קטגוריה:ישראלים ילידי ארצות הברית
קטגוריה:חברי הליגה להגנה יהודית
קטגוריה:רופאים ישראלים
קטגוריה:בוגרי ישיבה דפלטבוש
קטגוריה:פעילי כך
קטגוריה:חיילי חיל התותחנים במלחמת לבנון הראשונה
קטגוריה:עולים בשנות ה-1980
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1956
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-1994