קסנתיפה

קסנתיפֶּה (ביוונית: Ξανθίππη) הייתה אשת סוקרטס, ואם שלושת בניו: למפרוקלס, הקרוי על שם אביה, סופרוניסקוס, הקרוי על שם אביו של סוקרטס, ומנקסינוס.
 ביוגרפיה 
שמה של קסנתיפה, שעליה ידועים יותר סיפורים מאשר עובדות, נלקח מהמילים היווניות ξανθός ("קסאנתוס" – בהירת שיער/בלונד) ו־ἵππος ("היפוס" – סוס). המילה "היפוס" הייתה שם יווני עתיק שסימל לרוב מורשת אצילית. עדות נוספת למוצאה המיוחס של קסנתיפה היא שבנה הבכור לא נקרא על שם אביו של סוקרטס, כפי שהיה נהוג ביוון העתיקה, אלא על שם אביה שלה. במסורת היוונית היה מקובל לקרוא לבן הבכור על שמו של הסב הנחשב והמהולל ביותר במשפחה. לכן סביר להניח שבנם למפרוקלס נקרא על שם אביה של קסנתיפה, מה שמעיד כי אביה היה בעל מעמד רם יותר באצולה האתונאית.

קסנתיפה הייתה ככל הנראה צעירה בהרבה מסוקרטס, ייתכן שבפער של כארבעים שנה, ותוארה על ידי אפלטון בחיבורו "פיידון" כלא פחות מאם ואישה מסורה. גם קסנופון, בחיבורו "ממורביליה", מציג אותה באור דומה, אם כי הוא מתאר תלונות של למפרוקלס על קשיחותה. ניתן לראות בכך דפוס השקפה טיפוסי של נער מתבגר כלפי הורה קפדן. רק ב"סימפוסיון" לקסנופון נראה כי סוקרטס מסכים עם דבריו של אנטיסתנס שהיא "הקשה ביותר להתמודד עמה מכל הנשים", ואף על פי כן הוא מוסיף כי בחר בה דווקא בשל רוחה הווכחנית:

זו דוגמה לרכָּב אשר חפץ להיות פרש מומחה: "איש מביניכם, רפי-הפה, יכניע חיות למעני", אומר סוקרטס, "הסוס אשר משתייך לי חייב להראות רוח". ללא ספק באמונה, שאם מסוגל הוא להתנהל עם חיה שכזו, יוכל הוא להתמודד עם כל סוס אחר. וזהו טיעוני. ברצוני להתמודד עם בני אדם, להתרועע עם אנשים בכלליות. משום כך זוהי אשתי. אני יודע זאת כי יכול אני לסבול את רוחה, יכול אני בקלות לחברני עם כל אדם אחר.

ייתכן שתמונה זו של קסנתיפה מקורה באנטיסתנס ההיסטורי, מתלמידיו של סוקרטס, שכן בתחילה מייחס קסנופון את ההשקפה הזו לדבריו. עם זאת, קסנתיפה מתוארת כאישה מרשעת גם על ידי דיוגנס לארטיוס, אף על פי שאין בידינו מידע על מקורותיו. נראה כי תיאורה על ידי קסנופון היה המשפיע ביותר; למשל, ייתכן שדיוגנס לארטיוס מצטט מתוך "הסימפוסיון", אף שאינו מציין את שמו של קסנופון במפורש.

סופרים מאוחרים, בהם דיוגנס לארטיוס, טענו כי קסנתיפה הייתה אשתו השנייה של סוקרטס, וכי אשתו הראשונה נקראה מירטו. דיוגנס אינו מצטט את מקורו. פלוטרכוס מתאר גרסה דומה, ומציין כי הסיפור נלקח מעבודה בשם "לידה טובה", אשר נכתבה – או יוחסה – לאריסטו. עם זאת, בגרסתו של פלוטרכוס, סוקרטס, שכבר היה נשוי, דאג לחששותיה הכספיים של מירטו כאשר זו התאלמנה, אך הדבר לא הוביל לנישואים. ייתכן שמקורו של דיוגנס היה דומה, או אף פחות מהימן. כיום אין הוכחה מוצקה לטענה זו.

כיום הפך שמה של קסנתיפה לשם נרדף לאדם מעצבן ונרגז, ובייחוד לנשים מרשעות.דוגמת שימוש מהספרות: "וכשהיא מספרת על גברת רביד, מחנכת הכיתה, היא מעולם לא נוקבת בשמה המפורש. זה מכבר דבק בה התואר 'מפלצת' ולחלופין - 'קסנטיפה" (סמדר שיר, שיחות עם ענת', עמ' 35 הוצאת "אדר" 1983)

האסטרואיד   נקרא על שמה.

ראו גם
 בנות קסנטיפה
קישורים חיצוניים

הערות שוליים

קטגוריה:יוון העתיקה: תרבות
קטגוריה:אתונאים מן העת העתיקה
קטגוריה:אישים שעל שמם כוכב לכת מינורי
קטגוריה:נשים במאה ה-6 לפנה"ס