שארל אדואר גיום

שארל אדואר גיום (בצרפתית: Charles Édouard Guillaume; 15 בפברואר 1861 – 13 במאי 1938) היה פיזיקאי צרפתי-שווייצרי אשר זכה בפרס נובל לפיזיקה בשנת 1920, בהוקרה על תרומתו למדידות מדויקות בפיזיקה על ידי גילוי אנומליות בסגסוגות פלדת ניקל. ידוע בזכות גילויו את סגסוגות פלדת הניקל, להן קרא אינבר ואלינבר .

קורות חייו
גיום נולד בעיר פלורייה  שבשווייץ, למשפחה שנמלטה ללונדון מצרפת בתקופת המהפכה, ולאחר מכן התיישבה בשווייץ. את חינוכו המוקדם עשה בנשאטל ולאחר מכן החל ללמוד במכון הטכנולוגי של ציריך, שם סיים את הדוקטורט. הוא שירת זמן קצר כקצין בצבא בטרם הצטרף ללשכה הבינלאומית למידות ולמשקלות, שם החל לעבוד כעוזר ב-1883. בשנת 1902 מונה למנהל זוטר. מ-1915 ועד לפרישתו ב-1936 שימש כמנהל המוסד.

גיום נישא ב-1888 ונולדו לו שלושה ילדים.

עבודתו

בזמן שירותו הצבאי הקצר בחיל התותחנים, למד גיום מכניקה ובליסטיקה, אך מחקריו הראשונים בלשכה הבינלאומית למידות ולמשקלות היו בתחום התרמומטריה. הוא ביצע ניסויים חשובים בתיקונים לתרמומטרים מבוססי כספית והיה זה שכייל במדויק את מדי הטמפרטורה בהם נעשה שימוש בלשכה. כן עסק במחקרים על ההתרחבות התרמית של התקנים עבור אורך ועסק בקביעת התקנים וההגדרות החדשות שנעשו ב-1889 ליחידות המטר (כמרחק בין שני פסים על מוט העשוי מסגסוגת של פלטינה ואירידיום) והקילוגרם (מסתו של מוט העשוי מסגסוגת של פלטינה ואירידיום).

מחקריו של גיום על סגסוגות ניקל-ברזל הובילו למחקר שיטתי של סדרה שלמה של סגסוגות וגילוי האינבר, האלינבר וסגסוגות נוספות, בהן נעשה שימוש נרחב לבניית מכשירים למטרות מדידה בתחום הגאודזיה, אסטרונומיה (שעונים) וכרונומטרים. הוא כתב מאמרים רבים שפורסמו על ידי הלשכה.

גיום עבד עם כריסטיאן בירקלנד  במצפה הכוכבים בפריז, שם ביצע מספר ניסויים במדידות תרמוסטטיות והיה לראשון שקבע את הטמפרטורה של החלל החיצון.

גיום זכה באות לגיון הכבוד ותואר דוקטור של כבוד מהאוניברסיטאות בז'נבה , פריז ונשאטל . כיהן כנשיא החברה הצרפתית לפיזיקה .

קישורים חיצוניים




קטגוריה:בוגרי המכון הטכנולוגי של ציריך
קטגוריה:זוכי פרס נובל לפיזיקה
קטגוריה:זוכי פרס נובל צרפתים
קטגוריה:פיזיקאים צרפתים
קטגוריה:זוכי פרס נובל שווייצרים
קטגוריה:פיזיקאים שווייצרים
קטגוריה:צרפתים שנולדו ב-1861
קטגוריה:צרפתים שנפטרו ב-1938