יהודה שרת

יהודה שרת (שרתוק; 26 בינואר 1901 – 22 ביוני 1979) היה מלחין, מנצח מקהלות ומחנך ישראלי.

ביוגרפיה
300px|ממוזער|ילדי משפחת שרתוק, 1913. האחיות מימין לשמאל: עדה, גאולה, רבקה, האחים: משה שרת, יהודה
300px|ממוזער|יהודה שרת, עומד במרכז מאחור, בין אחיו ובני דודיו (1920)
נולד בחרסון (כיום באוקראינה), בן ליעקב שרתוק, מאנשי ביל"ו, שבשנת 1882 עלה לארץ עם העלייה הראשונה אך שב לרוסיה. אחיו הבוגר היה משה שרת, ראש הממשלה השני של ישראל. עלה עם משפחתו לארץ ישראל בשנת 1905, וגדל כילד בכפר הערבי עין סיניא. בהיותו בן 11 עברה המשפחה לשכונת נווה צדק בתל אביב. יהודה למד בגימנסיה הרצליה ובמקביל למד נגינה בכינור. כתלמיד בגימנסיה ערך עיתון-תלמידים בשם הקובץ.

בשנות ה-20 הצטרף שרת ל"פלוגת העבודה" בכפר יחזקאל, והקים שם את הרביעייה המוזיקלית הקיבוצית הראשונה. הצטרף לקיבוץ עין חרוד. בשנת 1927 נשא לאישה את צביה והצטרף לקיבוץ יגור. בהיותו ביגור בשנות ה-30 של המאה ה-20 עבד במחצבת 4.5 בנשר, ביחד עם כ-40 עד 50 עובדים מיגור שיצאו מדי יום לעבודה במחצבה.

בשנת 1929 יצא להשתלמות בגרמניה, וכששב שימש כמורה לזימרה במוסד החינוכי של יגור. בשנת 1947 סיים את לימודיו בקונסרווטוריון הארצישראלי למוזיקה בירושלים, שם למד קומפוזיציה אצל יוסף טל. שרת הלחין שירים רבים והיה שותף ליצירת סדר פסח הקיבוצי, שאומץ לאחר מכן בקיבוצים רבים. נוסח סדר פסח יצא לאור בשנת 1951, ולחניו שלו זיכו אותו באותה שנה בפרס אנגל. בין תלמידיו בקיבוץ היה הפזמונאי יורם טהרלב. בתקופה זו היה שרת קשור בעבודתו המוזיקלית עם טל שאף עיבד מנעימותיו.
על יצירתו המוזיקלית של שרת כתב טל: 

אשתו צביה נהרגה בדצמבר 1940 בתאונת דרכים ליד פרדסיה, ביחד עם אחותו רבקה שרת-הוז וגיסו דב הוז (על שמם נקרא קיבוץ דורות). אחרי התאונה שקע בדיכאון ובשארית חייו היה אדם מיוסר, אך המשיך בעבודתו החינוכית והמוזיקלית.

ליהודה וצביה נולדו 3 ילדים - 2 בנים ובת.

שרת כינס ופרסם את איגרותיו של ברל כצנלסון. הלחין רבים משירי רחל המשוררת, בהם "לא שרתי לך ארצי", "הן דמה בדמי זורם" ו"ואולי לא היו הדברים...".

בשנת 1953 עזב את יגור והתיישב בנווה ים. בשנותיו האחרונות חי בקיבוץ אפיקים, ליד בתו, בנו ונכדיו.

שמאל|ממוזער|200px|קברם של יהודה וצביה שרת בקיבוץ יגור

עם מותו בשנת 1979 הספיד אותו חברו ישראל גור: "יהודה שרת היה אדם מיוסר. רעייתו צביה - שעימה ואחריה הלך ליגור - נלקחה ממנו באסון תאונת-הדרכים הידועה של משפחת הוז-שרתוק בשנת 1940. במותה כבה משהו גם ביהודה שרת עצמו". יהודה נקבר בקיבוץ יגור לצידה של צביה רעייתו. בשנת 2006 הונחה מצבתה של בתם של יהודה וצביה, הזמרת הלה שרת, שנפטרה ממחלת הסרטן ותרמה את גופתה למדע, בין מצבותיהם של הוריה.

לקריאה נוספת
 מוקי צור, יהודה שרת - גיבור תרבות, תל אביב: הוצאת הקיבוץ המאוחד, 2000.

קישורים חיצוניים

 אתר למורשת המלחין יהודה שרת
 אתר המוקדש ליהודה שרת בפייסבוק
 אסתר עופרים שרה "ואולי..."
 ניתוח מוזיקלי של דוגמאות מתוך "סדר פסח"

 יהודה שרת באסופת "מלחיני משוררים ישראלים" בעריכת דודו אלהרר, האתר של נילי דגן
 מעיזבונו של אליהו הכהן: ריאיון עם יהודה שרת, מאי 1979, בבלוג "עונג שבת", 19 באפריל 2024

 הערות שוליים 

קטגוריה:מלחינים ישראלים
קטגוריה:מנצחים ישראלים
קטגוריה:אנשי חינוך ישראלים
קטגוריה:זוכי פרס אנגל
קטגוריה:אנשי העלייה השנייה
יהודה
קטגוריה:יגור: אישים
קטגוריה:יגור: מוזיקאים
קטגוריה:אישים הקבורים ביגור
קטגוריה:בוגרי גימנסיה הרצליה
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1901
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-1979