סמלים בהאיים

שמאל|ממוזער|150px|כתובת בצורת הייכאל מאת הבאב
שמאל|ממוזער|200px|באיור זה, ישנם מעגל ומחומש אשר שימשו כקמיעות עבור המאמינים בעלי מוחמד שיראזי, הבאב. בקמיעות אלו ישנה התייחסות מבחינת הטקסט הכתוב, של הבאב, לחמשת אנשי הגלימה, כלומר מוחמד הנביא, עלי בן אבי טאלב, פאטמה, חסן בן עלי, וחוסיין, הנתפסים כקדושים ביותר עבור האסלאם השיעי. זאת לפי הכתוב באתר האינטרנט של ד"ר סטיבן למבדן, הורקליה (Hurqalya), אשר פיענח את הטקסט בערבית ותרגמו לאנגלית באתרו זה
הסמל הרשמי של הדת הבהאית הוא הכוכב המחומש, המכונה "הייכאל" ("היכל", "מקדש"). לצדו משמשים מספר סמלים נוספים, ובהם הכוכב בעל תשעה קודקודים, הבהאא, סמל אבן הטבעת, ועיצוב קליגרפי של "השם הגדול".

הייכאל
ההיכאל, כוכב מחומש, נקבע כסמל באבי על ידי הבאב, והוא הרבה לכתוב מכתבים, תפילות וכתבים אחרים בצורת כוכב. ההייכאל מסמל את גופם של הנביאים המכונים ה"ההתגלמות" או ה"גילוי" (Manifestations), והוא מופיע גם בסמל אבן הטבעת (ראו להלן). בהאא אללה אימץ את הסמל ואף הוא הרבה לכתוב כתבים בצורה זו.

הכוכב בעל תשעת הקודקודים
ימין|ממוזער|150px|הכוכב בעל תשעת הקודקודים
הכוכב בעל תשעת הקודקודים, או אניאגרם, הוא כיום הסמל המזוהה ביותר עם הדת הבהאית למרות שאין לו מעמד בכתבי הדת הבהאיים. ניתן להשוות את מעמדו וסמליותו למגן דוד ביהדות. זיהוי הדת עם הסמל נובע מכך שהספרה 9 מזוהה עם שלמות, אחדות ועם המילה "בהאא" ("זוהר"), שבגימטריה ערבית מסתכמת בסכום של 9. בענינו של סמל זה ציין שוגי אפנדי:

לא קיימות הנחיות מפורשות על דרך העמדתו של הסמל, אך מקובל שאחד הקודקודים מצביע כלפי מעלה.

בּהאא
ממוזער|150px|המילה הערבית "בהאא"
המילה הערבית "בּהאא" (بهاء) שמשמעותה "זוהר" או "תהילה" אומצה על ידי הדת כשמה, והיא נכתבת בסמלים בהאיים בסגנון קליגרפי קבוע. "בהאא" מופיעה, בין היתר, בשמה של הדת ובשמם של מאמיניה, בשמו של בהאא אללה (זוהר/תהילת האל), בשמו של עבד אל-בהאא' (עבד הזוהר/תהילה) וב"שם הגדול" (ראו להלן). עוד היא מופיעה במשפט "אללה (ו) אבהא" ("האל זוהר/רב תהילה"), שהבהאים מצווים לדקלמו 95 פעמים בעת תפילה או מדיטציה.

אבן הטבעת
ימין|ממוזער|150px|אבן הטבעת
ממוזער|שמאל|טבעת ובה חרוט הסמל

סמל זה עוצב על ידי מירזא חוסיין-י אספהאני, קליגרף שנודע בכינוי "מִשכּין קַלאם" (مشكن قلم - "העט השחור" או "העט עוטה המסיכה"), והנחשב לאחד משליחי בהאא אללה. מִשכּין קלאם עיצב את הסמל לבקשת בהאא אללה בהיותם באדירנה. הסמל מופיע פעמים רבות על טבעות, ומכאן שמו, אך גם על שרשראות, כריכות ספרים ובציורים. הוא מורכב משני כוכבים מחומשים (הייכאל) המייצגים את הבאב ואת בהאא אללה, וביניהם המילה "בהאא" בעיצוב מיוחד. הקו התחתון מייצג את האנושות, העליון את האל והאמצעי את הנבואה. הקו האנכי מחבר בין השלושה ומייצג את רצון האל העובר דרך הנבואה אל האנושות.

"השם הגדול"
ממוזער|150px|"השם הגדול"
שמאל|ממוזער|150px|"השם הגדול" בבית התפילה הבהאי בשיקגו
"השם הגדול" (של האל) הוא עיצוב קליגרפי של המשפט הערבי "يا بهاء الأبهى" ("יא בהאא אל-אבהא"), היינו, "הו, הזוהר רב הזוהר"/"הו, עטור התהילה רב התהילה" (באנגלית "O Thou the Glory of the Most Glorious"), וגם הוא עוצב על ידי מִשכּין קלאם. "השם הגדול" מופיע בבתי הבהאים ומונח על ארונות קבורה בעת הלוויות, אך לא על מצבות, ולעיתים גם על טבעות. סמל זה נחשב לשמו המפורש של האל, ועל כן הוא הקדוש מבין כל הסמלים הבהאיים, והשימוש בו הוא בהתאם.

המספרים 9 ו-19
כאמור, המספר 9 מזוהה עם הדת הבהאית. בגימטריה סכום האותיות במילה "בהאא" ("זוהר") הוא תשע, וזהו המספר הגבוה ביותר המיוצג בספרה בודדת, דבר שנודעת לו משמעות סמלית של "שלמות". תשע הוא, לדוגמה, מספר החברים בבית הצדק העולמי ובאספה רוחנית בהאית ומספר צלעות מבנה בית התפילה הבהאי. 

סכום האותיות במילה הערבית "ואחד" (אחדות) הוא 19, ולכן גם מספר זה נחשב לבעל משמעות לבהאים. שליחי בהאא אללה מנו 19 איש, בכל חודש בהאי 19 ימים והשנה הבהאית מונה 19 חודשים. הכרזת בהאא אללה על עצמו כנביא התרחשה בגני רידוואן בבגדאד ב-1863, דהיינו, בשנה ה-19 לספירה הבהאית, הנמנית מ-1844.

קישורים חיצוניים

 אודות הכוכב בעל תשעת הקודקודים
 אודות אבן הטבעת
 אודות "השם הגדול"

 הערות שוליים 

קטגוריה:הדת הבהאית
קטגוריה:סמלים
קטגוריה:דגלים וסמלים דתיים