Lodger

Lodger (דייר) הוא אלבום אולפן של הזמר דייוויד בואי.

זהו האלבום האחרון בטרילוגיית האלבומים שהוקלטו בהשפעת העיר ברלין ושהוקלטו עם בריאן אינו. החומרים שהוקלטו לטרילוגיה נחשבים לניסיוניים, אם כי באלבום זה, החומר קליט ונגיש יותר משני חלקיה הראשונים של הטרילוגיה. על אף שהאלבום לא זכה להצלחה גדולה בזמנו, נחשב הוא לאחד מאלבומיו הלא מוערכים וכיום נחשב לאחד מהטובים שהקליט בואי במהלך הקריירה המוזיקלית שלו.

 הפקה 
Lodger הוקלט ברובו במהלך מסע ההופעות העולמי שערך בואי בשנת 1978 יחד עם בריאן אינו וקבוצת הנגנים שניגנה גם באלבומי הטרילוגיה. במסע זה החליף את הגיטריסט רוברט פריפ, בחברו לעתיד של פריפ להרכב הבא של להקת קינג קרימזון מ-1981 - אדריאן בילו שניגן עד אותה העת במסע ההופעות של פרנק זאפה. עבודתו של בילו באלבום נחשבת לעבודה הניסיונית ביותר שהוקלטה ליצירה זו.

בשונה משני חלקיה הראשונים של הטרילוגיה, בהם מחצית משירי האלבום היו קטעים אינסטרומנטליים, הרי שב-Lodger הוזנח הרעיון ביוזמתו של בואי שהוסיף מילים לשירים שהולחנו.

האלבום מחולק למעשה לשני חלקים: חלקו הראשון מתאפיין בשירים המושפעים מסגנונות ממוזיקת העולם (ובכך מהווים המשך ישיר לקטע הסוגר את האלבום Heroes - ""The Secret Life of Arabia", וחלקו השני של האלבום מתאפיין בשירים בעלי אופי מערבי יותר. השיר "Red Sails" מתאפיין בצליל אמביינט תעשייתי שהושפע מהרכב מוזיקלי גרמני בשם Neu!. השיר "Boys Keep Swinging" היה הסינגל הראשון שיצא לאלבום (הגיע למקום 7 במצעדים) ולווה בקליפ פרובוקטיבי בו נראה בואי בבגדי נשים. השיר מתאפיין בצליל בסגנון הפאנק. בשיר זה נעשה ניסיון של חילופי תפקידים ונגן הגיטרה קרלוס אלומר ניגן על התופים בעוד נגן התופים דניס דייוויס ניגן בבס. לשיר זה ישנם אותם אקורדים בדיוק, רק בסדר שונה, כמו לשיר אחר באלבום "Fantastic Voyage" (שזה האחרון זכה לגרסה עברית בשנת 2004 על ידי הזמר נועם רותם).

 עטיפת האלבום 
את עטיפת האלבום עיצב אמן הפופ הבריטי דרק בושיר. העטיפה מציגה משני צידי האלבום את כל גופו של בואי, כשהוא נראה כקורבן של תאונה כשאפו שבור. בפנים האלבום ניכללו אזכורים לציורו של אנדראה מנטניה בו מוצגת גופתו של ישו, וצילום גופתו של המהפכן והמנהיג הקובני ארנסטו צ'ה גווארה. צילומים אלו לא ניכללו במהדורת האלבום שיצאה בשנת 1991.

 ביקורות 
Lodger זכה לביקורות חלשות בקרב מבקרי המוזיקה עם יציאתו. מבקר המוזיקה של המגזין רולינג סטון כתב: זוהי עבודתו החלשה ביותר... ונראה כי נועד להעביר את הזמן".

האלבום הגיע למקום ה-4 במצעדי המכירות בבריטניה, ולמקום ה-20 בארצות הברית. לאחר הוצאת האלבום, טענו מבקרי המוזיקה של המגזין NME כי Lodger יזדקק לזמן כדי שערכו יוערך נכונה, ובעקבות כך הוא עתיד להחשב לאחד מאלבומיו המורכבים והמוערכים של בואי.

 רצועות האלבום 

בשנת 1991 יצאה מהדורה של האלבום בליווי שני קטעי בונוס:
 I Pray, Olé - הוקלט בשנת 1979 וייצא לראשונה במהדורה זו.
 Look Back in Anger - הוקלט מחדש בשנת 1988.

 משתתפים 
 דייוויד בואי – קולות, פסנתר, גיטרה, סינתיסייזר
 קרלוס אלומר – גיטרה, פסנתר
 ג'ורג' מארי] – גיטרה בס
 דניס דייוויס – תופים, כלי הקשה
 טוני ויסקונטי - קולות, גיטרה, מנדולינה, בס
 אדריאן בילו - גיטרה, מנדולינה
 סימון האוס - כינור, מנדולינה
 בריאן אינו - קלידים, כלי הקשה
 סטאן - סקסופון
 רוג'ר פאוול - סינתיסייזר

קישורים חיצוניים

קטגוריה:אלבומי דייוויד בואי
קטגוריה:אלבומים באנגלית
קטגוריה:אלבומים שהופקו על ידי דייוויד בואי
קטגוריה:אלבומים שהופקו על ידי טוני ויסקונטי
קטגוריה:אלבומי חברת EMI רקורדס