רישאר דמבו

רישאר דמבו (בצרפתית: Richard Dembo; 24 במאי 1948, פריז – 11 בנובמבר 2004, שם) היה תסריטאי, במאי קולנוע ותיאטרון וסופר יהודי-צרפתי. התפרסם במיוחד בסרטיו "מהלכים מסוכנים" (La Diagonale du fou) ו"אינסטינקט המלאך" (L’Instinct de l’ange).

ביוגרפיה
דמבו נולד בפריז למשפחה יהודית ממוצא מזרח אירופי.
בשנת 1964 סיים את בחינות הבגרות במגמה פילוסופית והחל את לימודיו ב"מכון הגבוה לקולנוע" (IDHEC).
שימש כעוזר של הבמאי ז'אן שמידט בשלשה סרטים קצרים, ואחר כך שימש כמתמחה בתחנת השידור של "חברת הרדיו והטלוויזיה הצרפתית". הוא המשיך להתמחות בקולנוע כעוזר של הבמאי אנדרה טשינה בהכנות לסרט "פאולינה עוזבת" (Paulina s'en va, 1969) ושל הבמאי פייר פרוור בסרט "בעל ומרעיו" (1970). ב־1984 יצר את סרטו הראשון, "מהלכים מסוכנים", ב-1993 את סרטו "אינסטינקט המלאך" וב-2003 את הסרט "הקרפיון באמבט".

רישאר דמבו נפטר באופן פתאומי ב-2004 בעת הפקת הסרט "הבית של נינה", ונקבר בישראל. את הסרט "הבית של נינה" (2005) השלימה איזבל לנביק בתמיכת ג'סיקה, אלמנתו של דמבו.

סרטיו
נושא סרטו הראשון, "מהלכים מסוכנים" (1984), הוא תחרות שחמט בין-לאומית בימי המלחמה הקרה, שבה מתעמת רב-אמן סובייטי יהודי ליטאי, בלתי מנוצח מזה שתים עשרה שנה (מישל פיקולי), עם מתחרה צעיר יותר, דיסידנט יהודי גולה במערב אירופה (אלכסנדר ארבאט).
סרט זה, שהוא בעל פן אוטוביוגרפי מודגש, זכה בפרס לואי דלוק של האקדמיה הלאומית הצרפתית לקולנוע, בסזאר לסרט הטוב ביותר ובפרס אוסקר בקטגוריית הסרט הזר הטוב ביותר. הסרט אמור היה להיות החלק המוקדש למוח האנושי מן הטרילוגיה בנושא בשם "האדם ללא אלוהים" (L'homme sans Dieu); אל סרט זה היו אמורים להצטרף סרטים על היופי ועל העוצמה. דמבו תכנן טרילוגיה נוספת על נושא "האדם אל מול אלוהים" (L'homme vers Dieu). בסרט השתתפה גם השחקנית ליב אולמן. הקרנת הבכורה שלו נערכה בתיאטרון ירושלים ביוזמת מפיק הסרט ארתור כהן.

בפועל הצליח ליצור סרט שני – "אינסטינקט המלאך" – רק כעבור עשור, בשנת 1993. סרט זה, שעלילתו נסבה על חיי חלוצי התעופה בשנות מלחמת העולם הראשונה, נחשב מעין סרט משל הדן בבדידותו של הגאון ומימושו העצמי תוך חיים סגפניים ואל מול עוינות עמיתיו. בסרט זה כיכבו הלן ונסאן, ז'אן-לואי טרנטיניאן, פרנסואה קלוזה ולאמבר וילסון.
דמבו הספיק ליצור שני סרטים נוספים – "הקרפיון באמבט" (La Carpe dans la baignoire), בכיכובם של ז'אן קלוד דריפוס, פטריק בראודה וצילה צ'לטון, ו"הבית של נינה" (la Maison de Nina), עם אנייס ז'אווי, שארל ברלינג וגספאר אוליאל, ובו תיאור של חיי ילדים יהודים ניצולי השואה שהתקבלו בבתי יתומים בצרפת אחרי השחרור. הסרט קיבל השראה מסיפור חייה של ניני כהן, שניהלה באותה תקופה בית ילדים, ומספרה של קטי חזן "יתומי השואה – בתי התקווה".

דמבו לימד תסריטאות וסינופסיס במכון הבין-לאומי למולטימדיה של אריק אקסלסון.
הוא ביים גם מופעי אופרה בבית האופרה של ליל ובהם "סיפורי הופמן" מאת אופנבך ו"מאדאם באטרפליי" מאת פוצ'יני.

תסריטיו
התסריט "עלי הדקל של מר שיץ" (Les Palmes de M.Schutz), 1997 – לפי מחזה של ז'אן פייר פנוויק על חייהם של מרי ופייר קירי.
התסריט "אינסטיקט המלאך".

ספריו
 דיווה דיווינה (רומן), 2001.
 כוח התקווה (Le pouvoir de l'illusion)
 הגן בנשקף מהשמיים (Le jardin vu du ciel) – רומן שגיבורו הוא הצייר הישועי האיטלקי קסטיליונה, שחי בחצרו של קיסר סין במאה ה-17.

קישורים חיצוניים

 Hommage par Jean-Luc Douin paru dans Le Monde du dimanche מאמר הספד של ז'אן- לוק דואן, "לה מונד", יום א', 15/14 בנובמבר 2004 
הערות שוליים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:במאי קולנוע יהודים צרפתים
קטגוריה:סופרים יהודים צרפתים
קטגוריה:תסריטאי קולנוע יהודים צרפתים
קטגוריה:צרפתים שנולדו ב-1948
קטגוריה:צרפתים שנפטרו ב-2004