זיגפריד הנדלוזר

זיגפריד אדולף הנדלוזר (בגרמנית: Siegfried Adolf Handloser; 25 במרץ 1885, קונסטנץ – 3 ביולי 1954, מינכן) היה רופא בדרגת גנרל־רופא בצבא הגרמני וראש השירות הרפואי של הוורמאכט בתקופת הרייך השלישי. בתפקידו היה אחראי על כלל שירותי הרפואה של הצבא הגרמני, כולל הצבא (Heer), חיל האוויר, חיל הים ויחידות הוואפן אס אס. (אולם לא היה אחראי ישירות על שירותי הרפואה של האס אס הכללי, המשטרה ומחנות הריכוז, שתחתיהם פעלו רופאים אחרים כגון ארנסט-רוברט גרביץ). הועמד לדין במשפט הרופאים בגרמניה והורשע כפושע מלחמה בשני סעיפים.

 ביוגרפיה 
הנדלוזר נולד בקונסטנץ ב־1885, והוסמך כרופא בגרמניה. הוא שירת כקצין רפואי במלחמת העולם הראשונה, ובמהלך שנות ה־20 וה־30 שירת בצבא הרייך והמשך בוורמאכט. בשנת 1938 הועלה לדרגת Generalstabsarzt, וב-1939 קיבל את התואר "פרופסור לשם כבוד".

בפברואר 1941 מונה ל־Heeressanitätsinspekteur, ולאחר מכן (יולי 1942) ל־Chef des Wehrmachtsanitätswesens, תפקיד שבו הפך לממונה הרפואי העליון של כלל הצבא והוואפן אס אס.

למרות הידע הרב שהיה ברשותו, לא עשה דבר על מנת למנוע את הניסויים בבני-אדם במחנות הריכוז.

לאחר המלחמה הואשם בניסויים בבני-אדם והוא הועמד לדין במשפט הרופאים בגרמניה.

הוא נמצא אשם בבית הדין הצבאי האמריקני וב-1947 נידון למאסר עולם. הוחלט כי מאסרו יקוצר ל-20 שנה, אך לבסוף הוא שוחרר מהכלא בשנת 1954 מטעמי בריאות ומת זמן קצר לאחר מכן ממחלת הסרטן.

 אחריות לפשעים רפואיים 
ב־29 בדצמבר 1941 השתתף הנדלוזר בישיבה שבה הוחלט על ביצוע ניסויים בבני־אדם במחנה הריכוז בוכנוואלד, שנועדו לבחון חיסון טיפוס. ניסויים אלה גרמו למותם של כ־100 איש, ופורטו ביומן של הרופא דר ארווין דינג.

הוא אף היה במעורבות פעילה בארגון מדיניות זנות כפויה (Wehrmachtsbordelle), שכללה השגחה על זנות במחנות ובאזורים כבושים, במטרה למנוע הפצת מחלות מין בקרב חיילי הוורמאכט ולהפרידם מנשים "בלתי ראויות" לפי אידאולוגיה נאצית.

אף שהיה בקו הרפואי העליון, לא נקט צעדים משמעותיים לעצירת ניסויים בידי רופאים (SS ומקורות אחרים) במחנות ובהם ניסויים בסולפנילאמיד, קוקס־האגן-גילדמייסטר, ניסויי קור, מלריה ושאר תחומים אחרים בהם נהרגו אסירים רבים.

 משפט והרשעה 
במסגרת משפט הרופאים הואשם באשמת פשעים נגד האנושות וקונספירציה, הורשע והורשע בעקבות סעיפים II ו-III במשפט (בפשעים נגד האנושות ופשעי מלחמה) בית הדין הטיל עליו עונש מאסר עולם, שבשנת 1951 הורד ל־20 שנות מאסר על ידי קצין עליון אמריקני (John J. McCloy).

בשנת 1954 שוחרר ממאסר בשל מחלת סרטן, ומת זמן קצר לאחר מכן במינכן.

 מורשת 
הנדלוזר נחשב לאחת הדמויות המרכזיות בממסד הרפואי הצבאי של המשטר הנאצי, והמעורבות שלו בפשעים רפואיים (כולל ניסויים ללא הסכמה וזנות כפויה) הפכה אותו לסמל של שיתוף פעולה בין הממסד הרפואי והממשל. משפטו היווה גורם מרכזי להתוויית קוד נירנברג – מסמך יסודי באתיקה רפואית מודרנית, המחייב הסכמה מדעת לנבדקים ומנחה מוסדות מחקר בינלאומיים.

 ראו גם 
 ניסויים בבני אדם על ידי הנאצים

קישורים חיצוניים



הערות שוליים

קטגוריה:ניסויים בבני אדם על ידי הנאצים: פושעים
קטגוריה:גנרלים בוורמאכט
קטגוריה:חיילי הרייכסווהר
קטגוריה:אנשי צבא גרמנים במלחמת העולם הראשונה
קטגוריה:רופאים נאצים
קטגוריה:רופאים צבאיים גרמנים
קטגוריה:מעוטרי צלב הברזל
קטגוריה:מעוטרי עיטור בית הוהנצולרן
קטגוריה:חברי מסדר פרנץ יוזף
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1885
קטגוריה:גרמנים שנפטרו ב-1954