נמל התעופה הבין-לאומי יאסר ערפאת

נמל התעופה הבין-לאומי יאסר ערפאת (בערבית: مطار ياسر عرفات الدولي), שנודע בעבר כנמל התעופה הבין-לאומי עזה וכנמל התעופה הבין-לאומי דהנייה, היה שדה תעופה בפאתיה הדרומיים של העיר רפיח בפינה הדרומית של רצועת עזה, בסמוך לדהנייה. נמל התעופה נסגר במהלך האינתיפאדה השנייה בשנת 2000, ונהרס בסוף 2001 ותחילת 2002 על ידי כוחות צה"ל.

הקמה
הסכם עקרוני להקמת נמל תעופה בעזה הושג כבר במסגרת הסכמי אוסלו בספטמבר 1995 והתכנון היה לפתוח את השדה כבר במאי 1996. השדה הוקם בעלות של 60 מיליון דולר שמומנה על ידי מספר מדינות, ובהם יפן, מצרים, ערב הסעודית, גרמניה, ספרד ומדינות נוספות, הנמל תוכנן על ידי אדריכל מרוקאי בהשראת נמל התעופה של קזבלנקה שבמרוקו. עבודות ההקמה החלו ב-20 בינואר 1996, והשתתפו בהן גם חברות מישראל, אך פתיחת השדה התעכבה עד להשגת הסכמה על דרישת ישראל לבדיקה של האנשים והסחורות העוברים בשדה. בעקבות הסכם וואי שנחתם ב-23 באוקטובר 1998 על ידי ראש ממשלת ישראל בנימין נתניהו ויושב ראש הרשות יאסר ערפאת, הוסכם כי מדינת ישראל תהיה בעלת השליטה הביטחונית הכוללת בנמל ואנשי ביטחון ישראלים יערכו בדיקות של הנוסעים (מאחורי מראה חד צדדית) ואילו הרשות הפלסטינית תהיה אחראית על גביית המכס במקום. הוסכם גם כי יוכל להתבצע יבוא לישראל דרך הנמל, שיהיה כפוף לנוהלי מכס ולפקחי מכס ישראלים והם גם יוכלו לבדוק מוצרים שמיועדים לרשות.

השדה נחנך ב-24 בנובמבר 1998 עם טיסה של חברת איג'יפטאייר מקהיר, בהמשך נחתו טיסה מקזבלנקה של חברת התעופה המרוקנית, רויאל אייר מרוק, וטיסות מירדן, ספרד, אוסטריה ושוודיה. בנוסף נחתה טיסה של חברת אירואל תעופה הישראלית, שהמריאה מנמל התעופה בן-גוריון עם מתאם שיחות השלום של האיחוד האירופי, מיגל מורטינוס. ב-14 בדצמבר 1998 נחת בשדה מטוסו של נשיא ארצות הברית ביל קלינטון, לביקור ראשון ברצועת עזה.

סגירה
לאחר פריצת האינתיפאדה השנייה נסגר נמל התעופה לראשונה ב-8 באוקטובר 2000. פעילותו חודשה ב-19 באוקטובר אך הוא נסגר סופית זמן קצר לאחר מכן, ב-23 באוקטובר 2000, לאחר ששוטרים פלסטיניים חמושים הגיעו לנמל בניגוד להבנות, דבר שהביא לפינוי הצוות הישראלי מנמל התעופה וסגירתו. ב-2 בדצמבר 2001 הפציץ חיל האוויר הישראלי שלושה מסוקים של הרשות הפלסטינית שחנו בנמל, ששימושו להובלת אח"מים. ב-12 בדצמבר 2001 הפציץ חיל האוויר הישראלי שוב את הנמל והרס את מתקן המכ"ם, ואת מגדל הפיקוח. במקביל באותה עת נכנס לנמל כוח של צה"ל עם דחפורים, בליווי של טנקים וכוח חי"ר, והחלו בהרס מסלול הטיסה בו, באמצעות חפירת תעלות לרוחבו. פעולות ההריסה נמשכו עד אמצע ינואר 2002. אף על פי שבנמל לא התקיימה תנועה אווירית, הוא המשיך להתקיים ואויש על ידי צוות של כ-400 עובדים עד שנת 2006.

במהלך מבצע גשמי קיץ, בסוף יוני 2006, נכנסו שוב כוחות צה"ל לשטח הנמל והוא שימש כבסיס קדמי. בפברואר 2010 הפציץ חיל האוויר הישראלי את המבנים שנותרו במקום.
ניסיונות לפתיחתו מחדש של הנמל
בשנת 2005 התנהלו מגעים בין וישראל והרשות הפלסטינית על פתיחתו מחדש של הנמל. זאת כחלק משיחות להסדרת השליטה בעזה לאחר ביצוע תוכנית ההתנתקות.

במאי 2011 הציע לראשונה שר התחבורה ישראל כ"ץ להקים נמל תעופה ונמל ימי עבור עזה על אי מלאכותי בים, לטענתו קידום היוזמה יוכל היה לסייע בייצוב המצב הכלכלי וההומניטרי ברצועת עזה וכך למנוע הידרדרות למלחמה נוספת ברצועה. בתוכנית אף תמכו ראשי מערכת הביטחון.

בקיץ 2014, במהלך המשא ומתן להפסקת אש לאחר מבצע צוק איתן העלה החמאס דרישה להקים מחדש את הנמל. מדינת ישראל שקלה לאשר את הבקשה, תמורת פירוז מלא של רצועת עזה.

בדצמבר 2018 הציעה ממשלת קטר לממן את הקמתו מחדש של הנמל, במסגרת שיחות פיוס בין הרשות הפלסטינית לחמאס.
מאפיינים
השדה נועד לטפל ברוב סוגי מטוסי הנוסעים ולהעניק מענה להיקף תנועה של כ-700,000 נוסעים בשנה. שדה התעופה הופעל על ידי הרשות הפלסטינית, כאשר הפיקוח האווירי והבדיקות הביטחוניות היו באחריות ישראל. בשדה פעל בעיקר צוות ישראלי מקצועי בעל ניסיון ממסוף רפיח שנשלט גם הוא באותם זמנים על ידי ישראל. הצוות השגיח על הבטיחות והבדיקות הביטחוניות של הנוסעים והסחורות. במרץ 1999 טסו לשדה החברות רויאל ג'ורדניאן, איג'יפטאייר, רויאל אייר מרוק ואף KLM, השדה גם היה לנמל הבית של פלסטיניאן איירליינס. בשנת 1999 עברו דרכו למעלה מ-85,000 נוסעים, כ-70% מהם בטיסות של פלסטיניאן איירליינס. במרץ 1999 הוחל בייצוא פרחים מעזה דרך הנמל והקמת מסוף מטענים. אחר כך הוחל גם במשא ומתן לייצוא מטענים חקלאיים ישראליים מהנגב, דרך הנמל.

אחד המבנים הבולטים של השדה היה טרמינל האח"מים שלו, שהיה מורכב מכיפה זהובה (כהומאז' לכיפת הסלע) ובו היה נברשות קריסטל ומזרקה גדולה. בית הנתיבות בשדה השתרע על שטח של 4,000 מ"ר והיה מעוטר באריחים בסגנון מרוקאי. בשדה עבדו בין 400 ל-700 עובדים.

בנמל היה מסלול אספלט בודד באורך של 3,076 מטר וברוחב של 60 מטר, שנהרס על ידי צה"ל ב-2001, יחד עם נתיבי ההסעה ורחבת החנייה למטוסים. החל משנת 2010 שימש שטח נמל התעופה לגידולים חקלאיים נרחבים.

ראו גם
 פלסטיניאן איירליינס
 מנחת קטיף

קישורים חיצוניים

 The Palestinian Airlines History Pages


 הערות שוליים 

יאסר ערפאת
ערפאת
קטגוריה:שדות תעופה שנסגרו
קטגוריה:נפת רפיח
קטגוריה:רצועת עזה: תחבורה
קטגוריה:רצועת עזה: מבנים
קטגוריה:יאסר ערפאת