כופר לבן

כופר לבן (שם מדעי: Lawsonia inermis או Lawsonia alba) הוא צמח ממשפחת הכופריים המוכר גם בשם חינה, על שם הצבען המופק ממנו, המשמש לצביעת שיער, עור, צמר ועוד, ומהווה מרכיב מרכזי בטקס החינה.

כופר לבן הוא מין יחיד בסוג כופר. זהו שיח או עץ קטן שגבהו 6-1 מטרים הנפוץ באזורים טרופים וסוב-טרופים צחיחים למחצה באפריקה, אסיה וצפון אוסטרליה. בארץ ישראל מגדלים אותו בתרבות לצורך שימוש בצבען המופק ממנו, וכן כצמח נוי. הצמח זקוק לחום, ובטמפרטורת החורף בישראל הוא משיר את עליו.

צמח הכופר נזכר בשיר השירים בצורת היחיד "כֹּפֶר", ובצורת הרבים "כְּפָרִים":
  - הביטוי "אשכול הכופר" מתייחס לפירות הצמח שהופעתם על השיח נראית כמו אשכול.

צבען החינה
ימין|ממוזער|150px|מבנה מולקולת צבען החינה. המערכת המצומדת אחראית לבליעת האור ולכן לצבע האופיינישיא הבליעה באורך גל 452nm נוסחה מולקולרית C10H6O3 מסה מולרית 174.15 גרם למולCAS: 83-72-7מצב צבירה: מוצק, טמפ' התכה: אין, החומר מתפרק ב-192-195°C
מהצמח מופק חומר הצבע lawsone או hennotannic acid. זוהי מולקולה הנקשרת בתמיסה חומצית בקשר קוולנטי (קישור קבוע) לחלבון קרטין ולכן החינה צובעת ביעילות שיער, עור, ציפורניים ומשי, הבנויים מקרטין, והצבע יציב עד אשר תתחדש שכבת האפידרמיס או יצמח שיער חדש. lawsone בולע ביעילות קרינת UV. הריכוז הגבוה של החומר הפעיל הוא בעלים ובפרט בעוקץ העלה.

החינה נראית כאבקה חומה-ירקרקה, שמערבבים אותה עם מים ליצירת משחה דמוית בוץ.
החינה משמשת בטקס החינה וכתכשיר לצביעת שיער בגוון אדמדם ולצביעת ציפורניים בעדות המזרח. יש הנוהגים אף לעשות קעקוע מדומה הנצבע על העור.

צביעת שיער בחינה
החינה משמשת כחומר צביעה טבעי לשיער. החינה הטהורה היא אדומה עד גוני כתום כהה. יש לשים לב- מוצרים המשווקים בתור חינה שחורה מכילים בתוכם חומרי צבע אחרים (כנראה סינתטיים) שאינם חינה.
לצביעת שיער באורך אמצע הגב דרושה כמות של כ-100 גרם חינה. לאבקה מוסיפים תה חם וחזק וביצה, וכן חומרים נוספים, על פי מתכונים ומסורות שונות:

שמן זית
סומאק (אוג הבורסקאים) או פפריקה (פלפלת), להדגשת הצבע האדום
אלכוהול
חליטת פירות אדומה להדגשת הצבע האדום

ממוזער|שמאל|200px|חינה לצביעת שיער
שמאל|ממוזער|250px|שיח כופר לבן
החינה האדומה צובעת שיער לבן בצבע כתום בוהק. לשיער כהה היא מעניקה ברק כתום לאור השמש. צביעת שיער לאחר חינה עשויה להניב צבעים בלתי צפויים.

תהליך הצביעה כולל מריחה של העיסה על שיער לח או שיער יבש, החל בשורשים, והשארתו על הראש, עטוף במגבת למניעת לכלוך, למשך מספר שעות - משעה ועד ללילה שלם. לאחר מספר חפיפות ראש מתקבע הצבע.

 הצמח בפיוט ובספרות 
בשיר השירים מכנה הרעיה את הדוד "אשכול הכופר", ועל פי הפרשנות היהודית המקובלת לספר, הדוד מייצג את ה'. לכן, הפך הביטוי "אשכול הכופר" להיות כינוי לה' בפי הפייטנים.

הפסוק משיר השירים על אשכול הכפר מוביל את הפיוט העתיק של רבי אלעזר הקליר לשבת שקלים, במשמעות של נטילת 'כופר נפש' ובמשחק מילים בין משמעות אשכול ו"אשקול" פיוט 'אשכול הכופר' נאמר בתפילת מוסף לשבת שקלים לפי נוסח אשכנז ונוסח החסידים.

הצמח מופיע במשמעות של ביטוי פיוטי לשמו של הקב"ה בפיוטים אחדים כמו ביוצר ליום ראשון של פסח, בפיוט 'מלא פי' של קהילת ארם צובא (מהעיר חלב שבסוריה) ופיוט
'אבני אקדח' של יהודי בבל, ופיוט 'אומֵן בשמעו', יוצר לפרשת שקלים בנוסח אשכנז.

הצמח אשכול הכפר או בכתיב מלא 'אשכול הכופר' שימש כשמם של ספרים אחדים. המילה "כופר" שמשמעותה המקורית "חומר ציפוי וכיסוי" ("כפורת" בלשון המקרא פירושו מכסה), שימשה בשמות ספרים פעמים רבות במובן "כפירה" - מרידה או אי הסכמה.

אשכול הכפר הוא שם הספר הקראי של יהודה הדסי מקבוצת אבלי ציון, ושמם של ספרים נוספים לאורך הדורות, ספרים הלכתיים, ספרות תלמודית או פרשנות על המקרא. בתקופת תור הזהב בספרד, נכתב ספר בשם זה על מגילת אסתר (ומשמעות שמו דומה למשמעות שניתנה לו בפיוט לשבת שקלים). כתב היד הוסתר בפורטוגל אחר גירוש ספרד, אבד בגירוש פורטוגל, ואחרי תלאות נמצא שוב.

ב-1964 כתב נתן אלתרמן את שיר הפיוס כחלק מהצגת 'שלמה המלך ושלמי הסנדלר', שיר בו משמשים ביטויים משיר השירים כביטויי חיבה בין שלמי ורעייתו, מעורבים עם ביטויים מעולמו של הסנדלר שרוכיו ונעליו. 'אשכול הכופר' משמש בשיר זה במשמעות 'אהוב ליבי', כצמח המשמש תכשיט ותלוי על ליבה של הרעיה.

צמח מרפא
בגמרא נזכר הצמח כחלק ממרקחת של תרופה לאבנים בדרכי השתן: "תלת ניטופייתא מישחא דכופרא" (שלוש טיפות של משחת כופר).בבלי, גיטין, ס"ט, ע"ב (על פי ביאור שטיינזלץ)

קישורים חיצוניים


 כופר לבן זן רוברה, "צמחי הגן של סימה קגן", אתר משרד החקלאות

הערות שוליים

קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי קארולוס לינאוס
קטגוריה:כופריים
קטגוריה:צמחים יחידים בסוגם
קטגוריה:צמחים שתוארו ב-1753
קטגוריה:משחות
קטגוריה:צמחי המקרא