ג'יימס אבוט מקניל ויסלר

שמאל|ממוזער|250px|חדר הטווס
ממוזער|"נוקטורנו בשחור וזהוב: הטיל הנופל" (1874)
שמאל|ממוזער|סימפוניה בלבן, מס׳ 1: הנערה הלבנה (1862)
ממוזער|רישום של ג'ואנה היפרנן, אהובתו של ויסלר, שנת 1860 לערך
ג'יימס אבוט מקניל ויסלר (באנגלית: James Abbott McNeill Whistler; 11 ביולי 1834 – 17 ביולי 1904) היה צייר אמריקאי שהתגורר מרבית חייו בממלכה המאוחדת.

 ביוגרפיה 

ויסלר היה בנם של המהנדס ג'ורג' וושינגטון ויסלר ושל אנה מטילס מקניל ויסלר. ויסלר נולד בלוול שבמסצ'וסטס. בשנת 1842 עברה המשפחה לסנקט פטרבורג באימפריה הרוסית עת שאביו הועסק בתכנון מסילות ברזל. בעת שהותו ברוסיה למד ויסלר באקדמיה הקיסרית לאמנויות, ובמהרה ראה ברוסיה את ארץ הולדתו. לאחר מות אביו בשנת 1849 שבה המשפחה לארצות הברית, ועברה להתגורר בעיר הולדתה של אימו בקונטיקט. ויסלר למד בבית ספר מקומי בפומפרט ולאחר מכן עבר ללמוד באקדמיה הצבאית של ארצות הברית בווסט פויינט.

 יצירתו 
לכל אורך חייו, גרמו יצירותיו של ויסלר מחלוקות ושערוריות רבות.
יצירתו הידועה ביותר של ויסלר היא "סידור באפור ובשחור: אמו של האמן" – הידוע בכינויו "אימו של ויסלר". יצירה זו מוצגת כיום במוזיאון ד'אורסה בפריז. היצירה נדחתה על ידי האקדמיה המלכותית הבריטית בשל שמהּ, "סידור באפור ושחור", שאינו מתייחס לדמות המוצגת בה. יצירה נוספת שעוררה שערורייה הייתה "הנערה הלבנה" משנת 1862, בה הפגין ויסלר את התאוריה שלו לפיה חשובה יותר ההרמוניה של הצבעים המופיעים ביצירה מאשר הריאליזם שלה.

בשנת 1870 יצר ויסלר דיוקנאות של אחד מבעלי אניות הסוחר הבריטיים הגדולים ואספן אמנות פרדריק ריצ'רד ליילנד  ורעייתו אשר הרשימו את ליילנד. ליילנד הזמין את ויסלר לעצב את חדר הסעודות בביתו, וויסלר יצר את "הרמוניה בכחול וזהב: חדר הטווס"  המוצג כיום בגלריה לאמנות פריר. חדר זה תוכנן בצבעי ירוק-כחול עם עיטורי מתכת, ונחשב לשיאו של הסגנון האמריקאי-יפני . חדר זה גרם לוויכוחים רבים בין ליילנד וויסלר, וליילנד לא הזמין מוויסלר יצירות נוספות. ויסלר הזועם חדר לביתו של ליילנד וצייר על אחד הקירות שני טווסים לוחמים זה בזה, כאשר האחד מחזיק בידו מברשת ציור, והשני שק כסף. ליילנד, שלא אהב את היצירה, מכר את החדר לתעשיין צ'ארלס לאנג פריר .

 משפט רסקין 
בשנת 1878 ויסלר ומבקר האמנות ג'ון רסקין ניהלו משפט דיבה מתוקשר ביותר בשל ביקורת שפרסם רסקין על היצירה "נוקטורנו בשחור וזהב: הטיל הנופל".

רסקין כתב:

במהלך המשפט שאל עורך דינו של רסקין את ויסלר כמה זמן לקח לו לצייר את "נוקטורנו בשחור וזהב: הטיל הנופל", וויסלר ענה:

ועורך דינו של רסקין הקשה ושאל:

וויסלר ענה:

ויסלר זכה במשפט, אולם על אף שתבע הוצאות בגובה של 1,000 ליש"ט, נפסקו לו הוצאות בגובה פרת'ינג אחד (אגורה אחת), וויסלר שהיה שקוע בחובות בשל בניית ביתו - שכונה "הבית הלבן" (בשל האריחים הלבנים) בצ'לסי שבלונדון, נאלץ לפשוט רגל.

בעקבות אירוע זה התרחק ויסלר מהחוגים האמנותיים בבריטניה והתמקד ביצירת קשרים עם אמנים צרפתיים, חלקם הכיר עוד קודם לכן.
ויסלר התאהב בדוגמנית של גוסטב קורבה, ג'ואנה היפרנן , וזו דגמנה לפניו בפריז עבור "הנערה הלבנה". כאשר נודע לו שהיפרנן היא הדמות המצוירת ביצירה הפרובוקטיבית "מקורו של העולם" ניתק ויסלר את קשריו עם קורבה.

בשנת 1888 התחתן ויסלר עם ביאטריס, אלמנתו של חברו הארכיטקט אדוארד ויליאם גודווין, והם היו נשואים חמש שנים עד מותה מסרטן.

ויסלר יצר תחריטים, תגליפים, רישומים רבים, הדפסים וליטוגרפיות רבות, וכן פרסם שני ספרים בהם הוא מתאר את מחשבותיו על אמנות והחיים בכלל: "הרצאה ב-10 בבוקר" יצא לאור בשנת 1885 ו"האמנות העדינה של עשיית אויבים" יצא לאור בשנת 1890. אוסקר ויילד העריץ את ויסלר על סיגנונו והציניות שלו.

ויסלר השפיע השפעה רבה על אמני תקופתו ובעיקר האמנים האמריקאים ג'ון סינגר סרג'נט וויליאם מריט צ'ייס.

בשנת 1884 נבחר ויסלר כחבר כבוד לאקדמיה לאמנויות יפות של מינכן, בשנת 1892 קיבל את אות לגיון הכבוד בשל תרומתו לאמנות, וכן בשנת 1898 הפך לנשיא לכל חייו של האגודה הבינלאומית של פסלים וציירים.

ויסלר נקבר בכנסיית סנט ניקולס בצ'יזוויק שבלונדון והבית בו התגורר הפך להיות המוזיאון לאמנות בית ויסלר.

קישורים חיצוניים

 המרכז ללימודי ויסלר, אוניברסיטת גלאזגו
 סכסוך ויסלר - רסקין, מתוך Victorian Studies
 מוזיאון בית ויסלר
 יצירותיו, באתר מוזיאון היל סטיד




 הערות שוליים 

קטגוריה:אמריקאים ילידי מסצ'וסטס

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית אתר רשמי אינה מתאימה להוספה אוטומטית
קטגוריה:ציירים אמריקאים
קטגוריה:חברי היכל התהילה לאמריקאים הגדולים
קטגוריה:מונצחים בשלט כחול של ארגון המורשת האנגלית
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1834
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1903