קיבלה

ממוזער|חישוב גלובלי של זווית הקיבלה
קִיבְּלָה (בערבית: قبلة; בתעתיק מדויק: קבלה) היא כיוון התפילה באסלאם. הקיבלה היא הכיוון הפונה אל העיר מכה, וביתר דיוק אל אבן הכעבה, שאליה חייב המוסלמי לפנות בעת התפילה (צלאה). במוסדות דת ולימוד מוסלמיים, בקיר הקיבלה קבועה גומחת התפילה, המִחראב.

אבן אסחאק, הביוגרף המובהק של מוחמד, מביא מסורת לפיה בראשית ימי האסלאם, עוד בהיותו במכה, לפני שעבר למדינה, הנהיג מוחמד קיבלה לכיוון ירושלים והחזיק במנהג זה במשך שנה וחצי. קודם להיג'רה (העזיבה לאל-מדינה), יכול היה לפנות גם לכיוון הכעבה וגם לכיוון ירושלים כיוון שהיה דרום-מזרחית לשני המקומות הקדושים. למרות שלאחר ההיג'רה כיוון התפילה היה לירושלים, כעבור זמן קצר החליט מוחמד שהכעבה משמעותית יותר עבור המוסלמים ושינה את כיוון התפילה (יש האומרים שעשה זאת בין היתר כדי לבדל את האומה החדשה ממנהגי היהודים). ירושלים נקראת באסלאם גם "כיוון התפילה הראשון" ("אולא אל-קבלתיין" أولى القبلتين). 

כיוון התפילה מצווה בקוראן (עם תוספות בסוגריים לפי פרשנות אורי רובין):

 לקריאה נוספת 
* Abdallah Marouf Omar, "Praying Towards Al-Aqsa Mosque: A Study On Muslim Classical Sources", Journal of al-Tamaddun, 2-12 (December 2017) pp. 101-113

קישורים חיצוניים

 Qibla Direction
 הר הבית בתקופה הערבית הקדומה / חיים זאב הירשברג



קטגוריה:צלאה
קטגוריה:הכעבה