ורוניקה לייק

ורוניקה לייק (באנגלית: Veronica Lake; 14 בנובמבר 1922 - 7 ביולי 1973) הייתה שחקנית קולנוע אמריקאית, שנהנתה מפופולריות והצלחה כסמל מין, במיוחד בתפקידי פאם פאטאל בסרטי פילם נואר בשנות ה-40, לרוב לצדו של השחקן אלאן לאד. לייק הייתה ידועה בסגנון תסרוקתה המיוחד: שיער גלי וארוך שקווצה ממנו משתפלת ומסתירה את עינה.

הצלחתה של לייק לא האריכה ימים. בעקבות שורה של נישואים כושלים ומאבקים במחלת נפש ובאלכוהוליזם, מתה לייק בגיל חמישים, כשהיא כמעט נשכחת מלב. כיום מזוהה לייק עם הזוהר ההוליוודי של שנות הארבעים, ועם סגנון "הסרט האפל", והיא זוכה לאזכורים ומחוות בתרבות הפופולרית, בסרטים כמי הפליל את רוג'ר רביט וסודות אל איי.

קריירה מוקדמת
ורוניקה לייק נולדה בשם קונסטנס פרנסס מרי אוקלמן בברוקלין שבניו יורק, ב-14 בנובמבר 1922 (על אף שמספר ביוגרפיות נוקבות בשנת 1919 כתאריך לידתה). אביה, הארי אי. אוקלמן, ממוצא דני עבד כמלח באונייה עבור חברת נפט. כאשר הייתה בת שנה עברה המשפחה לפלורידה אך שבה לברוקלין כעבור ארבע שנים. בשנת 1932 מת אביה בתאונת עבודה. אמה של ורוניקה נישאה לידיד המשפחה אנתוני קין, שעבד כגרפיקאי בעיתון. ורוניקה החלה לשאת את שם משפחתו והזדהתה כ"קוני קין". היא נשלחה לבית ספר קתולי לנערות במונטריאול, קנדה, אותו לא אהבה. משפחת קין עברה למיאמי בפלורידה ושם למדה קוני בתיכון. בשנים אלו החלה לבלוט בשל יופייה. על פי דברי אמה, כבר בגיל זה החלה לסבול מפרנויה וסכיזופרניה, אם כי אין בנמצא רישום רפואי המעיד על כך.

בשנת 1938 עברה משפחת קין לבוורלי הילס שבקליפורניה, שם נרשמה קוני לבית הספר הידוע למשחק "בליס-היידן". הופעתה הראשונה על בד הקולנוע הייתה בסרט של חברת RKO "בית אחוות הבנות" (Sorority House) בשנת 1939, בה שיחקה תפקיד צנוע לצדן של שחקנית מתחילות נוספות. בעקבות תפקיד זה באו תפקידים זעירים דומים במספר סרטים נוספים.

במהלך צילומי הסרט "בית אחוות הבנות", הבמאי ג'ון פארו שם לב לכך שתסרוקתה תמיד גולשת ומכסה את עינה הימנית, יוצרת אווירה של מסתורין ומדגישה את יופייה הטבעי. כאשר הוצגה קוני קין בפני המפיק ארתור הורנבלאו מחברת סרטי פרמאונט, שינה זה את שמה ל"ורוניקה לייק", בין היתר בשל התאמת המילה "לייק" (באנגלית "אגם") לצבעם הכחול של עיניה.

בשנת 1940 ביטלה חברת RKO את החוזה שלה עם לייק. לייק נישאה למנהל האמנותי ג'ון ס. דטלי. תפקיד קטן בסרט "ארבעים אמהות קטנות" (Forty Little Mothers) בו שיחקה בשנה זו, הביא לה לתשומת לב בלתי צפויה. בשנת 1941 חתמה לייק על חוזה ארוך טווח עם פרמאונט, ובאותה השנה ילדה את בתה, איליין דטלי.

הצלחה בשנות הארבעים
פריצת הדרך בקריירה של לייק הייתה תפקידה בסרט "רציתי כנפיים" (I Wanted Wings) בשנת 1941, להיט קולנועי בו שיחקה באחד התפקידים הנשיים הראשיים, לצד הזמרת והשחקנית קונסטנס מור, ולצדם של שחקנים כריי מילאנד וויליאם הולדן. גם אל מול שחקנים מוכרים ואהובים אלו בלטה לייק. הסרט הוציא לה מוניטין של שחקנית מבריקה ואינטליגנטית, הקובעת מגמות באופנה. בתקופה שלאחר מכן הופיעה לייק בתפקידים ראשיים בסרטים כ"מסעות סאליבן" (1941), קומדיה רומנטית בעלת מסר חברתי של הבמאי פרסטון סטרג'ס, "אקדוחן שכיר" (1942) (This Gun for Hire), סרט בסגנון הפילם נואר בו הופיעה לצד אלאן לאד, "נישאתי למכשפה" (1942) (I Married a Witch), קומדיית אימה על מכשפה בת המאה ה-17 השבה לחיים על מנת לרדוף את צאצאו של התובע שהוציאה להורג, "מפתח הזכוכית" (1942), פילם נואר נוסף לצד אלן לאד, על פי ספרו של דשיל האמט, ו"כה בגאווה נריע" (So Proudly We Hail!), סרט מלחמתי העוסק באחיות צבאיות במלחמת העולם השנייה בחזית הפיליפינים. על סרטים אלו העירה לייק לאחר מכן - "מעולם לא התאמצתי להיות מושכת (cheesecake). רק השתמשתי בשערי".

לתקופה קצרה בראשית שנות הארבעים נחשב כל סרט של לייק להצלחה בטוחה, במיוחד כאשר הופיע אלן לאד לצידה. בתחילה צוותו השניים יחד מסיבה פשוטה: לאד היה נמוך יחסית (1.65 מטרים) והשחקנית היחידה באולפני פאראמאונט שהייתה מתאימה לשחק לצדו הייתה לייק, שגובהה היה אך 1.51 מטרים. הסתבר כי השניים הם צוות קולנועי מושך קהל ומוצלח, והם הסריטו יחדיו ארבעה סרטים.

שמאל|ממוזער|150px|לייק בשיער אסוף על מנת לעודד תסרוקת מעשית בקרב נשות ארצות הברית במלחמת העולם השנייה
על אף שסגנון תסרוקתה הייחודי, בו גלשה קווצת שיער והסתירה את עינה הימנית, הפך לסמלה המסחרי ולמוקד משיכה כשלעצמו, שינתה לייק את תסרוקתה בימי מלחמת העולם השנייה על מנת לעודד נשים עובדות לאמץ תסרוקת מעשית ובטוחה יותר.

על אף הצלחתה והפופולריות שלה, סבלה לייק מבעיות אישיות, ויצאו לה מוניטין של אדם שקשה לעבוד עמו. בשנת 1943 הצטלמה לייק לתפקיד אוהדת הנאצים דורה ברוקמן בסרט "השעה שלפני הזריחה" (The Hour Before the Dawn). בזמן הצילומים מעדה לייק על כבל תאורה, והתאונה הובילה ללידתו המוקדמת של בנה השני, ויליאם, אשר מת בהיותו בן שבוע. עד לסוף השנה התגרשה לייק, והקריירה שלה קרטעה, בעקבות ביקורות שליליות להן זכה הסרט, שהתמקדו בלעג לנסיונותיה של לייק לאמץ לעצמה מבטא גרמני.

בשנת 1944 נישאה לייק מחדש לשחקן אנדרה דה תות'. באותה עת עדיין הרוויחה 4,500 דולרים לשבוע, על פי החוזה שלה עם חברת פרמאונט, סכום השקול למיליוני דולרים בשנה בערכים של היום. בנם, אנדרה מישל דה תות' השני, נולד באוקטובר 1945. לייק החלה להתמכר לשתייה בתקופה זו באופן בולט יותר, והקריירה שלה נפגעה בשל כך ששחקנים ובמאים סירבו לעבוד עמה. היא נשלחה על ידי חברת פרמאונט להופיע בסרטים זניחים, אם כי עדיין זכתה להצלחה רבה בסרטה "הדליה הכחולה" (1946) בו שבה ושיחקה לצד אלאן לאד. במהלך הצילומים כונתה על ידי התסריטאי, ריימונד צ'נדלר בכינוי הגנאי "מורוניקה לייק". בשנת 1948 הודיעה לה חברת פרמאונט כי לא תחדש את החוזה עמה.

שקיעה, כישלון ומוות
ילדתה הרביעית, דיאנה דה תות', נולדה באוקטובר 1948. לייק נתבעה על ידי אמה לתשלום מזונות באותה השנה. לאחר שהסריטה סרט יחיד עבור חברת פוקס המאה ה-20, הקריירה שלה התמוטטה. ב-1953 הופיעה בסרטה האחרון "מבצר" (Stronghold). הסרט נכשל, והיא הכריזה על פשיטת רגל והתגרשה מדה תות'. מס ההכנסה של ארצות הברית החרים את יתרת רכושה בשל אי תשלום מיסים. לייק החלה להופיע בטלוויזיה ובתיאטרון, ובשנת 1955 נישאה לפזמונאי ג'וזף איי. מקארתי.

לאחר ששברה את קרסולה בשנת 1959 נבצר מלייק להמשיך ולהופיע כשחקנית. היא התגרשה ממקארתי, ואיבדה את ביתה. היא נעה ונדה בין מלונות זולים בניו יורק, ונעצרה מספר פעמים בשל היותה שיכורה בציבור והתנהגותה הפרועה.

בתקופה זו איתר אותה עיתונאי כשהיא עובדת כבארמנית במלון מרת'ה וושינגטון שבמנהטן. בתחילה טענה כי היא אורחת של המלון, ולאחר מכן כי היא מחליפה ידידה. לאחר מכן הודתה שהיא מועסקת כבארמנית. דיווחו של העיתונאי הוביל למספר תפקידים שניתנו ללייק בטלוויזיה ובבמה. בשנת 1966 הגישה תוכנית אירוח בבלטימור, והופיעה בסרט כושל בשם "צעדים בשלג".

במהלך שנות ה-60 הידרדרה בריאותה הפיזית והנפשית של לייק, והיא חיה בפלורידה, כשהיא למעשה משותקת בשל מחלת הפרנויה, והזיותיה כי ה-FBI עוקב אחריה.

בשנת 1970 פרסמה אוטוביוגרפיה בשם "ורוניקה" שזכתה לביקורות חיוביות ולפרסום רב. הדבר הוביל להסרטת סרטה האחרון, בו שימשה אף כמפיקה, "חגיגת הבשרים" (Flesh Feast) (1970) סרט אימה דל תקציב.

לאחר מכן עברה לייק לבריטניה שם נישאה לתקופה קצרה ל"רב חובל" בשם רוברט קרלטון-מונרו. בשנת 1973 שבה לארצות הברית ותבעה להתגרש מקרלטון-מונרו. היא אושפזה בשל מצבה הבריאותי. הצוות הרפואי שטיפל בה סיפר כי לא קיבלה אורחים וכי ילדיה לא יצרו עמה קשר. לייק הייתה בת 50 כאשר מתה מהפטיטיס וכשל כלייתי חמור, שנבעו כפי הנראה מאלכוהוליזם. אפרה פוזר באיי הבתולה, אך בשנת 2004 נמצא כד ובו חלק מאפרה בחנות עתיקות בניו יורק.

מורשתה של לייק
לייק זכורה כיום כאחד מסמלי המין הבולטים של שנות ה-40 בקולנוע ההוליוודי, וכאחת השחקניות הבולטות בסוגת הסרט האפל. גם כיום מהווה דמותה סמל ויזואלי מוכר. דמותה המצוירת של ג'סיקה ראביט בסרט מי הפליל את רוג'ר ראביט עוצבה על פיה (בשילוב עם שחקניות נוספות מאותה תקופה כריטה הייוורת'). בשנת 1997 שימשה דמותה של לייק כמוטיב חשוב בסרט זוכה פרס האוסקר סודות אל איי, שהוא עיבוד לספרו של ג'יימס אלרוי המתרחש בשנות ה-50. דמיונה של השחקנית קים בייסינגר ללייק הודגש, דמותה הוזכרה, ותמונתה הוצגה. באחת הסצנות מתרחשת על רקע הקרנת סרטה "אקדוחן שכיר".

קישורים חיצוניים



קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:אמריקאים ילידי מדינת ניו יורק
קטגוריה:ניו יורק: אישים
קטגוריה:ברוקלין: אישים
קטגוריה:שחקניות קולנוע וטלוויזיה אמריקאיות
קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה אמריקאים
קטגוריה:אישים שהונצחו בשדרת הכוכבים של הוליווד: קולנוע
קטגוריה:אמריקאים ממוצא דני
קטגוריה:סכיזופרנים
קטגוריה:אמריקאיות שנולדו ב-1922
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1922
קטגוריה:אמריקאיות שנפטרו ב-1973
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1973