אורה קדם

אורה קדם (2 ביולי 1924 – 23 בפברואר 2026) הייתה פרופסור לכימיה, מומחית בתחום התפלת מים וכלת פרס ישראל למדעי החיים לשנת 1961.

 ביוגרפיה 
קדם נולדה בשנת 1924 בשם יוספה כץ לשרה ולאליהו כץ בווינה שבאוסטריה במשפחה בת שלושה ילדים. 
הוריה  היגרו  לוינה מהעיר סטרי שגליציה (מערב אוקראינה כיום). אביה היה סוחר ואמה היתה בעלת בית מלאכה לבגדי ילדים. 
אחיה ואחותה עלו לארץ ישראל והיא נותרה עם הוריה באוסטריה. בעקבות האנשלוס ב-1938 גברה האנטישמיות והיא חוותה זאת גם באופן אישי ממחנך כיתתה.
רק לאחר פרוץ מלחמת העולם השנייה הצליחו הוריה למצוא דרך להגר מאוסטריה (לא היו ברשותם סרטיפיקטים) - הם רכשו כרטיסי הפלגה ב-1940 לאחת מ-3 הספינות שארגן ברטולד שטורפר, יהודי-אוסטרי. הם יצאו בשייט על הדנובה לרומניה ומשם העפילו באוקטובר לחיפה.

היא והוריה היו מניצולי אוניית הגירוש "פאטריה". היא הצליחה להציל את אמה החולה ואישה נוספת שלא ידעה לשחות. הן הועברו למחנה המעצר הבריטי בעתלית, וקדם הגדירה את תנאי המחיה שם כ"לא רעים".

היא למדה עברית במחנה בכוחות עצמה, החליטה לעסוק בחינוך ופנתה לסמינר לוינסקי ללימודי הוראה. במשך תקופת לימודיה עזרה בכלכלת המשפחה, עבדה בניקיון ונתנה שיעורי עזר בפיזיקה.

קדם רצתה להרחיב את הידע שלה ופנתה ללימודי כימיה פיזיקלית. חריצותה והתעניינותה בנושא משכו את תשומת לבו של המורה לפיזיקה, אלכסנדר בר-אלי, והוא צירף אותה לחוג מורי הפיזיקה. שם החליטה שמקומה באוניברסיטה. היא עברה בהצלחה את בחינות הכניסה לאוניברסיטה העברית, שהיוו גם תחרות נושאת פרס כספי, וזכתה בפרס של 28 לירות ארץ ישראליות, שהספיקו למימון לימודיה ולכיסוי חלקי של הוצאות המחיה. בשנת הלימודים הראשונה שלה באוניברסיטה העברית בירושלים, הצטרפה לארגון "ההגנה", ועברה קורס מפקדי כיתות.

קדם סיימה את לימודי התואר ראשון והשני באוניברסיטה העברית בירושלים. במקביל לסיום לימודיה הצטרפה לחיל המדע במסגרת ההגנה, ושירתה תחת פיקודו של פרופ' אהרן קציר. בזמן המצור על ירושלים הייתה אחראית על קבוצת הנשים שהכינה זיקוקים ומוקשים.

הייתה נשואה לאברהם קדם עד פטירתו בשנת 2016. לזוג נולדו שני ילדים, אילנה ומיכאל.

 תרומתה המחקרית 
לאחר שירותה בחיל המדע, הצטרפה קדם למחלקה לחקר פולימרים במכון ויצמן למדע. קבוצת המחקר אליה השתייכה, בראשות אהרון קציר, עסקה באותה עת בחקר מקרומולקולות וחלבונים. מטרת המחקר הייתה הבנת הקשר בין תכונות המקרומולקולות והשפעתן על החלבון, אך תוצאותיו עתידות היו להשליך על יישומה של כימיה פיזיקלית על תהליכים המתרחשים באורגניזמים חיים. עבודתם נערכה במשותף עם קבוצות מחקר מהולנד. בשנת 1958 עבדה קדם באוניברסיטת ליידן שבהולנד בחקר ממברנות. במחקר זה בדקה את הקשר שבין תגובה כימית לבין תנועה בין ממברנות ויצירת אנרגיה.

במהלך חיפוש חומרים למחקר משותף לה ולקציר, נתקלה קדם בספר על פיזיולוגיה של צמחים, בו תוארו ניסויים שונים. קדם קישרה בין הניסויים מהספר עם תאוריה על ממברנות. היא כתבה מאמרים על הובלה דרך ממברנות ביולוגיות ולפיתוח תאוריה מתמטית שאפשרה תכנון ניסויים בקרומים הביולוגיים וחישוב תוצאותיהם של ניסויים אלו. בעבור פיתוח התאוריה והמחקר, קיבלו קדם וקציר את פרס ישראל למדעי הטבע לשנת 1961. בשנת 1964 שהתה קדם בבית החולים הכללי של מסצ'וסטס והצטרפה למחקר בנושא הקשר בין מים לבין מטבוליזם ביצורים חיים. במחקר זה ואחרים נוכחה שמערכות הגוף הנחקרות, של יצורים חיים, אינן שונות בתחום זה ממערכות אחרות. בשלהי שנות השישים החלה קדם להתעניין בתחום התפלת המים.

עבודתה בתחום התפלת המים הייתה חלוצית. בשנת 1967 הזמין אותה פרופ' ישראל דוסטרובסקי לקריה למחקר גרעיני, לביצוע פרויקט להפרדת מתכות. בשנת 1970 מונתה קדם לפרופסורית מן המניין במכון ויצמן. בשנת 1972, עם שובה משנת שבתון בבזל, ועל רקע מותו של פרופ' אהרן קציר, התבקשה קדם להמשיך את חקר הממברנות במכון ויצמן. בשנת 1973, ייסדה קדם את המחלקה לחקר ממברנות (לימים המחלקה לכימיה ביולוגית) במכון ויצמן ועמדה בראשה.

קדם וד"ר רנה בלוך הקימו את חברת Research Products Rehovot (לימים Membrane Products) לפיתוח ממברנות להתפלת מי ים. בשנת 1976 קדם מונתה למנהלת המדעית של החברה. לאחר פרישתה ממכון ויצמן הצטרפה קדם לסגל אוניברסיטת בן-גוריון, תחילה כיועצת ולאחר מכן, בשנים 1995–2003 היא שימשה כראש המחלקה להתפלה וטיפול במים באוניברסיטה.

השיטות שפיתחה קדם בתחום התפלת המים סייעו לישראל להתמודד עם המחסור התמידי במים שפירים.

 פרסים 
 כלת פרס ישראל במדעי החיים לשנת 1961
 כלת פרס מפעל החיים (2010)
 כלת פרס דדלי רייט
 דוקטור לשם כבוד מאוניברסיטת בן-גוריון
 דוקטור לשם כבוד אוניברסיטת Twente בהולנד (2007)
 חברת האקדמיה האמריקאית הלאומית להנדסה.

 מאמרים ועבודות 

 קישורים חיצוניים 

 אורה קדם, באתר אוניברסיטת בן-גוריון
 עופר אדרת, בגיל 16 ניצלה מטביעת ה"פאטריה". בגיל 37 קיבלה את פרס ישראל. פרופ' אורה קדם מתה בגיל 102, באתר הארץ, 26 בפברואר 2026

 הערות שוליים 

קטגוריה:מדעני חיל המדע
קטגוריה:סגל מכון ויצמן למדע: כימיה
קטגוריה:סגל אוניברסיטת בן-גוריון בנגב: כימיה
קטגוריה:עובדי הקריה למחקר גרעיני – נגב
קטגוריה:זוכות פרס ישראל
קטגוריה:זוכי פרס ישראל למדעי החיים
קטגוריה:זוכי פרס ישראל לשנת 1961
קטגוריה:מקבלות תואר דוקטור לשם כבוד מאוניברסיטת בן-גוריון בנגב
קטגוריה:מקבלי תואר דוקטור לשם כבוד מאוניברסיטת בן-גוריון בנגב
קטגוריה:עולות במלחמת העולם השנייה
קטגוריה:עולים במלחמת העולם השנייה
קטגוריה:בוגרות מכללת לוינסקי לחינוך
קטגוריה:בוגרי מכללת לוינסקי לחינוך
קטגוריה:בוגרות האוניברסיטה העברית בירושלים
קטגוריה:בוגרי האוניברסיטה העברית בירושלים
קטגוריה:כימאיות ישראליות
קטגוריה:כימאים ישראלים
קטגוריה:ישראליות ילידות אוסטריה
קטגוריה:ישראלים ילידי אוסטריה
קטגוריה:ישראליות שהגיעו לגיל מאה
קטגוריה:ישראלים שהגיעו לגיל מאה
קטגוריה:יהודיות שהגיעו לגיל מאה
קטגוריה:יהודים שהגיעו לגיל מאה
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1924
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1924
קטגוריה:ישראליות שנפטרו ב-2026
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2026
קטגוריה:אישים הקבורים בבית הקברות תל רגב