פרוביוטיקה

ממוזער|קפליה פרוביוטית
פרוביוטיקה היא תערובת של מיקרואורגניזמים חיים המספקים יתרונות בריאותיים על ידי שיפור או שחזור המיקרוביוטה של מערכת העיכול. השימוש בפרוביוטיקה (או חומרים פרוביוטיים) היא גישה טיפולית לפיה צריכת מזון ותוספי מזון המכילים מיקרואורגניזמים מסוימים עשויה לסייע לתפקודה ואיזונה של אוכלוסיית המיקרואורגניזמים המהווים חלק חיוני במערכת העיכול, ועל ידי כך מיטיבה עם האדם מבחינה בריאותית. פרוביוטיקה נחשבת בטוחה לצריכת האדם, אך עלולה לגרום לאינטראקציות בין המיקרואורגניזמים לאורגניזם הנושא אותם ולתופעות לוואי, אם גם במקרים נדירים. ישנן עדויות לכך שפרוביוטיקה מועילה למצבים פיזיולוגיים מסוימים, אך ישנן גם עדויות מועטות הסותרות רבים מהיתרונות הבריאותיים הללו.
 מקור המונח 
מבחינה אטימולוגית המונח 'פרו-ביוטיקה' הוא תחדיש לשוני המשתמש בתחילית הלטינית pro שמשמעותה 'למען', ומהמילה היוונית βιοτος שמשמעותה "חיים".

 גילוי הפרוביוטיקה 
הפרוביוטיקה הראשונה שהתגלתה הייתה זן מסוים של מתג גרם-שלילי ביוגורט בולגרי בשם , בשנת 1905 על ידי הרופא והמיקרוביולוג הבולגרי סטמן גריגורוב . התיאוריה המודרנית של פרוביוטיקה מיוחסת לזוכה פרס נובל בשנת 1908, האימונולוג והרופא איליה מטשניקוף, אשר הניח בסביבות 1907, כי איכרים בולגרים שצורכים יוגורט חיו זמן רב יותר.

 השפעה על המיקרוביום במערכת העיכול 
חללי הגוף (מערכת העיכול, מערכת הנשימה, מערכת המין) והעור מכילים אוכלוסיות גדולות ומגוונות של מיקרואורגניזמים, כשבכל מיקום אוכלוסיית המיקרואורגניזמים ייחודית לאותו מקום. אוכלוסיות המיקרואורגניזמים הממוקמות לאורך מערכת העיכול מכונות מיקרוביום (או מיקרוביוטה) המעי (להלן מיקרוביום). אוכלוסייה זו אדירה בהיקפה, ונהוג להתייחס אליה כאיבר הגדול בגוף. הרכב האוכלוסייה משתנה מאזור לאזור במעי (לדוגמה, מיקרוביום הקיבה שונה בהרכבו ממיקרוביום המעי הדק), והוא שונה בהרכבו מפרט לפרט. במילים אחרות, אם מדובר בגוף האדם, לכל אדם יש מיקרוביום ייחודי, שהרכבו עשוי להיות שונה מהרכב המיקרוביום בפרטים אחרים. נמצא שכל המערכות הפיזיולוגיות של הפרט פועלות בשווי משקל ובהשפעת הרכב המיקרוביום של הפרט. כאמור, פעילות משולבת זו מצויה לרוב בשיווי משקל מיטיב והדדי הקרוי סימביוזה. כשמסיבה כלשהי מתערער או משתנה הרכב המיקרוביום של פרט, מופרת הסימביוזה ונוצר מצב של דיסביוזה , שבו נפגעת הפעילות הפיסיולגית של הפרט. לדוגמה, תת-תזונה עלולה לפגוע בהרכב התקין של המיקרוביום ולהוביל, בין היתר, לשינוי במבנה דופן המעיים ולפגיעה בכושר ספיגת חומרי מזון. יש חשיבות רבה לשמירת שיווי המשקל בהרכב המיקרוביום למען פעילות פיזיולוגית תקינה. על אף שבפרטים רבים הרכב המיקרוביום מבטיח סימביוזה, לא תמיד היא אופטימלית. כמו כן, ההרכב הטבעי של המיקרוביום בפרטים אחרים מוביל לדיסביוזה, ולהתפתחותן של מחלות מסוגים שונים. במקרים אלה יש טעם לנסות לשנות את הרכב המיקרוביום כדי לשפר את בריאותו של הפרט. כל ניסיון לשנות את הרכב המיקרוביום חייב להסתמך על הכרת הרכב המיקרוביום לפני ניסיון השנוי. מסיבה זו השימוש בחומרים פרוביוטיים בקיומה של דיסביוזה עשוי להיות מועיל.

 מניעת מחלות 
קיימת גישה טיפולית לפיה פרוביוטיקה עשויה לעזור בטיפול בשורה ארוכה של מחלות: דיכוי התרבות החיידק Helicobacter pilori הגורם לכיבי קיבה, טיפול באלרגיות, הגברת המערכת החיסונית, עידוד צמיחת האפיתל של המעיים ושיקום רירית המעיים, טיפול בדלקות מעיים, טיפול בתסמונת המעי הרגיז, טיפול בדלקות דרכי השתן, טיפול בעיניים יבשות, מניעת שלשולים, אקזמה, ודיכוי צמיחת חיידקים ושמרים מחוללי מחלות במעיים ובנרתיק ומניעת התרבות השמר Candida albicans על ידי הורדת ה-pH.

שוק הפרוביוטיקה ההולך וגדל הוביל לצורך בדרישות מחמירות יותר לביסוס מדעי של יתרונות משוערים המוענקים על ידי מיקרואורגניזמים שנטען לגביהם כי הם פרוביוטיים. על אף שהיתרונות הנטענים רבים, משווקים מוצרים פרוביוטיים לצרכים רבים, כגון, הפחתת אי-נוחות במערכת העיכול, שיפור בריאות החיסון, הקלה על עצירות, או הימנעות מהצטננות. טענות כאלה אינן נתמכות בראיות מדעיות, והם נחשבות כפרסום מוטעה. נכון לשנת 2019, בקשות רבות של יצרנים אירופאים של תוספי תזונה פרוביוטיים נדחו על ידי הרשות האירופאית לבטיחות מזון European Food Safety Authority  בשל חוסר ראיות מספיקות להוכחת מועילות או יעילות תכשירי הפרוביוטיקה.

 אפקטיביות 
נושא הפרוביוטיקה במחקר נתון במחלוקת. מחקרים שונים מספקים נתונים שונים, והתחום כולו נמצא בביקורת בעקבות המעורבות של חברות המזון במימון המחקרים ופרסום תוצאות לא מדויקות בכלי התקשורת על מנת להשפיע על דעת הציבור. בעוד שסקירות מסוימות תומכות ביתרונות של צריכת מוצרי פרוביוטיקה, מומחים שונים טוענים כי התוצאות אינן מגובות באופן המקובל כראיות מדעיות. בעקבות החשש להטעיית הצרכנים, חברות המזון מחויבות להימנע מפרסום מטעה כנהוג בארצות הברית על ידי ה־Federal Trade Comision – FTC, השימוש הנרחב במונח 'פרוביוטיקה' בשיווק מוצרי מזון הוא פסאודו-מדעי.

ישנם מחקרים המציגים מידע מספק לפוטנציאל הרפואי באכילת מזון המכיל פרוביוטיקה. המידע המחקרי מתייחס לכך שפרוביוטיקה מסייעת (ואינה מחליפה תרופות) במצבים של זיהומים, כגון, זיהום בדרכי השתן או בדרכי מעיים (לרבות שלשולים והצטברות גזים), במיקרים של מחלות דלקתיות במערכת העיכול, באלרגיה ובסיוע למערכת החיסון ולמערכת העיכול בפרט. במחקר שבוצע במכון ויצמן בשנת 2018 הגיעו החוקרים למסקנה שפרוביוטיקה יכולה להיות יעילה רק אם הותאמה באופן אישי למטופל.

מתחילת שנות ה-2000 נעשו מחקרים רבים לברור ההשפעה של נטילת פרוביוטיקה על זירוז החלמת חולים לאחר ניתוח המחייב טיפול ממושך באנטיביוטיקה. על פי מחקרים נמצא שיש נטייה לקיצור ימי אשפוז של מבוגרים, כתוצאה ממניעה של זיהומים משניים ושלשולים, שנגרמים כתוצאה משימוש ממושך באנטיביוטיקה בבתי חולים. על פי מחקרים אלה, מקור הזיהומים המשניים לאחר ניתוחים הוא לרוב במיקרוביוטה של המטופל (כ-85% זיהומים שמקורם בחיידקי המעיים וכ-15% זיהומים שמקורם בחיידקי דרכי-הנשימה). עם זאת, במחקר שבוצע במכון ויצמן למדע, בשנת 2018 התקבלו תוצאות המצביעות על כך, שדווקא נבדקים שקיבלו פרוביוטיקה היו אלו שמערך החיידקים במערכת העיכול שלהם השתקם באופן איטי יותר. סקירה משותפת של ארגון המזון והחקלאות וארגון הבריאות העולמי מצאה עדויות לכך שפרוביוטיקה עשויה לסייע לחיזוק המערכת החיסונית גם אצל אנשים בריאים, ואילו במאמר בסיינטיפיק אמריקן שסקר את הנושא נכתב: "אף על פי שחיידקים מסוימים מסייעים בטיפול בכמה בעיות מעיים, לא ידוע על תועלת כלשהי שהם מביאים לאנשים בריאים". במחקר שבוצע בשנת 2019 מצאו חוקרים מספר ראיות לכך שמתן חיידקים פרוביוטיים לילדים חולים עלול לגרום לזיהום דם, ובמקרים מסוימים אף נזקיה היו חמורים מתועלתה.

 חקיקה 
דו"ח מאוקטובר 2001 של ארגון הבריאות העולמי (WHO) מגדיר פרוביוטיקה כ"מיקרואורגניזמים חיים שכאשר הם ניתנים בכמויות נאותות מעניקים תועלת בריאותית למארח". בעקבות הגדרה זו, קבוצת עבודה שכונסה על ידי ארגון המזון והחקלאות (FAO)/WHO במאי 2002 הוציאה את ההנחיות להערכת פרוביוטיקה במזון.

שתי קבוצות נפרדות של מומחים המורכבת ממדענים אקדמיים ונציגי תעשייה הגישו המלצות להערכה ואימות של טענות בריאותיות פרוביוטיות. בשתי הקבוצות הועלו אותם עקרונות והן באו לידי ביטוי ב"הנחיות" של FAO/WHO של שנת 2002. הגדרה זו, על אף שאומצה באופן נרחב, אינה מקובלת על הרשות האירופית לבטיחות מזון  מכיוון שלדעתה הטענה לשיפור בריאותי אינה ניתנת למדידה. קבוצה של מומחים מדעיים התכנסה בקנדה באוקטובר 2013 כדי לדון בהיקף ובשימוש המתאים במונח "פרוביוטי", תוך התאמת ההגדרה: "מיקרואורגניזמים חיים, שכאשר הם ניתנים בכמויות נאותות, מעניקים תועלת בריאותית למארח".

 מוצרי מזון 
מספר מצומצם של סוגי חיידקים ידידותיים נמכרים כתוספי מזון, וסוגים מסוימים נמצאים במוצרי חלב מוחמצים, דוגמת יוגורט, וכן במספר מוצרים אחרים, אף על פי שהמומחים חלוקים לגבי האפקטיביות של תוספי מזון אלו, נפוצים מוצרים מותססים המכילים חיידקי חומצה לאקטית כגון: ירקות כבושים, קימצ'י, פאו קאי, וכרוב כבוש; לחם מחמצת או מוצרים דמויי לחם המיוצרים ללא קמח חיטה או שיפון, רטבים בטעם חומצות אמינו/פפטיד, מוצרי בשר שעברו תסיסה, וממרחים המיוצרים על ידי תסיסה של דגנים וקטניות; תערובות דגנים-דג-שרימפס מותססים; מוצרי סויה כגון טופו שעבר תסיסה, טמפה, מיסו, רוטב סויה; מוצרי חלב (יוגורט, קפיר), חמאה; ומוצרים לא חלביים, כמו אבקת דבורים.
 כרוב כבוש 
מכיל את החיידקים:

, , , , , ,

.

 קימצ'י 
קימצ'י מכיל את החיידקים:

,  , , , , , , . רשימה חיידקים רבים אחרים מצויים במספר פירות וירקות מותססים באסיה.

 קפיר 
קפיר מכיל את החיידקים:

Lactobacillus acidophilus, , , , , ,  ומיני .

 באטרמילק 
באטרמילק  מכיל את החיידקים:

, 

 חיידקי חומצת החומץ 
את חיידקי חומצת החומץ  שנחשבים לפרוביוטיים ניתן למצוא בפטריית התה קומבוצ'ה:

, , ,.

 סוגי חיידקים נפוצים בפרוביוטיקה 

Lactobacillus acidophilus

קישורים חיצוניים


 פריס ג'אבר, האם מוצרים פרוביוטיים באמת יעילים?, באתר סיינטיפיק אמריקן, 5 בספטמבר 2017








הערות שוליים

קטגוריה:בקטריולוגיה
קטגוריה:מזון
קטגוריה:פסאודו-מדע