לחם זנגביל

שמאל|ממוזער|200px|עוגיות זנגביל בצורת הדמות המפורסמת של איש לחם הזנגביל
שמאל|ממוזער|230px|בית לחם זנגביל, מסורת קולינרית במדינות רבות לכבוד חג המולד
לחם זנגביל או עוגת זנגביל (בלטינית: zingiber, בצרפתית: gingebras או pain d'épices, באנגלית: Gingerbread) הוא שמו של מאפה המכיל זנגביל. מאפה זה יכול להיות מתוק (ומוגש כעוגה או עוגיות) או חריף, ומוגש כלחם.

היסטוריה
מקורו של לחם הזנגביל במאה ה-11 באירופה, בעקבות מתכונים של לחם תבלינים שהובאו על ידי הצלבנים מהמזרח התיכון. לחם זה לא היה נפוץ, ונחשב כמעדן, ולכן הוגש באירועים דתיים חגיגיים או נמכר בירידים מיוחדים שנקראו "ירידי לחם זנגביל", בהם נבנו מבנים מלחם זנגביל שנקראו בתי לחם זנגביל.

במסגרת ירידים אלה (שהידוע בהם היה היריד שנערך בעיר נירנברג) נמכרו עוגיות ולחמי זנגביל בצורות שונות. צורת "אדם" נמכרה לנשים רווקות שרצו להינשא, מתוך אמונה שהדבר יביא בעל.

לחם זנגביל
לחם זנגביל הוא לחם צפוף במרקמו המכיל דבשה. לחם זה בדרך כלל מתוק ומכיל צימוקים, שקדים תבלינים כמו קינמון וציפורן בנוסף על זנגביל או להכיל תבלינים שונים כגון חרדל או פלפל שחור. לחם זה בגרסתו המתוקה הוא עוגה מסורתית המוגשת בחג המולד.

עוגיות לחם זנגביל
עוגיות לחם זנגביל הן עוגיות דקות בצבע חום בהיר, הדומות לעוגת הלבקוכן הגרמנית המסורתית. עוגיות אלה הן מאכל מסורתי המוגש בחג המולד בארצות הברית ובאנגליה. לרוב העוגיות נאפות בצורת אדם המכונה "איש לחם זנגביל" (gingerbread man).

על איש לחם הזנגביל יש גם אגדות עם ודמותו מופיעה בספרים וסרטים שונים כגון שרק.

בית לחם זנגביל
בית עשוי מלחם זנגביל (gingerbread houses) הוא עיטור שמקורו בגרמניה בימי הביניים. עיטור זה הוכן לחגיגות מיוחדות, ובייחוד לחג המולד, וכיום הוא נפוץ במערב אירופה וארצות הברית. מבנה זה מוזכר באגדת העם "הנזל וגרטל" ממעשיות האחים גרים.

הבצק המשמש להכנת בית לחם זנגביל שונה מהבצק להכנת העוגיות. בצק זה, דמוי החימר, מאפשר פיסול בבצק ועיצוב המבנים.

קישורים חיצוניים

מתכון ללחם זנגביל
מתכונים היסטוריים 
היסטוריה ופולקלור של המאכל 
בתי לחם זנגוויל 

הערות שוליים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:מאכלי חג המולד
קטגוריה:עוגות
קטגוריה:עוגיות
קטגוריה:מטבח ימי הביניים
קטגוריה:המטבח הגרמני: עוגות
זנגביל