מבצע זעם דחוף

מבצע זעם דחוף (באנגלית: Operation Urgent Fury) היה מבצע צבאי ב־25 באוקטובר 1983, ובו פלשו כוחות אמריקאיים ומדינות קריביות לגרנדה. הפלישה באה בתגובה להדחתו ולרציחתו של ראש ממשלת גרנדה מוריס בישופ, שהודח על ידי מפקד הצבא הדסון אוסטין. בישופ עצמו עלה לשלטון בהפיכה מוקדמת יותר, וכונן קשרים קרובים עם קובה הקומוניסטית, אשר עוררו דאגה בארצות הברית.

בראשות הכוח הצבאי המשולב הועמד מפקד הצי השני של ארצות הברית תת-אדמירל ג'וזף מטקאלף. ב-25 באוקטובר 1983 נחתו בגרנדה כוחות מארצות הברית, ברבדוס, ג'מייקה, והחברות בארגון מדינות מזרח הקריביים, והביסו את הכוחות הקובניים והגרנדינים בפיקודו של הדסון אוסטין. במהלך הפלישה הוצנחו הדיוויזיה המוטסת ה-82 ושני גדודים מחטיבת הריינג'רס ה-75 ותפסו שטחי מפתח ובהם שדה התעופה. בסך הכל לחמו מצד ארצות הברית כ-7,000 חיילים, מצד בעלות בריתה כ-300 חיילים, ומולם התייצבו כ-1,500 חיילים מגרנדה. 19 מאנשי כוח הפלישה נהרגו ו-116 נפצעו. מעל 50 אנשים מהכוחות המקומיים נהרגו.

המבצע היה הפעולה הצבאית המשמעותית הראשונה של ארצות הברית מאז מלחמת וייטנאם. היא זכתה לתמיכה רחבה בדעת הקהל הן בארצות הברית והן בגרנדה. בגרנדה יום הפלישה (25 באוקטובר) נקבע כ"חג ההודיה". עם זאת, הפלישה עוררה ביקורת במדינות ובהן בריטניה, טרינידד וטובגו וקנדה. גם העצרת הכללית של האו"ם גינתה אותה, ורק תשע המדינות התנגדו לגינוי. מתוכן ישראל הייתה היחידה שלא ממדינות הים הקריבי.

 גלריה 

קישורים חיצוניים

הערות שוליים

קטגוריה:מלחמות ארצות הברית
קטגוריה:גרנדה (מדינה): היסטוריה
גרנדה
קטגוריה:יחסי ארצות הברית – קובה
קטגוריה:1983 בארצות הברית
קטגוריה:נשיאות רונלד רייגן
קטגוריה:אמריקה: פלישות
זעם דחוף
קטגוריה:1983