רצח דנה בנט

רצח דנה בנט היא פרשת רצח, שהחלה בהיעלמותה של דנה בן-יצחק בנט ב-1 באוגוסט 2003 סמוך לבית דודה ודודתה בעת שחזרה מעבודתה, והסתיימה עם מציאת גופתה ולכידת הרוצח יחיא עדואן פרחאן בשנת 2009.

ביוגרפיה
דנה בנט נולדה ב-12 בספטמבר 1985 בשיקגו לוויקטוריה (ויקי) בנט ולבנימין בן-יצחק, אזרח ישראלי שהתגורר אז בסן פרנסיסקו.

בנט גדלה באזור היהודי פיירפאקס שבלוס אנג'לס ולמדה בבית הספר הדתי "עץ יעקב".

בילדותה התגרשו הוריה, ובגיל 14 עלתה לבדה לישראל. היא התחנכה בפנימייה בקיבוץ טירת צבי ולאחר מכן התגוררה בטבריה. בנט החזיקה באזרחות אמריקאית, ושמרה על קשר עם קרובי משפחתה וחברותיה בלוס אנג'לס.

בטבריה עבדה בנט תחילה במסעדה של דודה ודודתה, וב-30 ביולי 2003 עברה לעבוד כמלצרית במסעדת הדגים הלבנונית "ארזי הלבנון" אשר בבעלות איש צד"ל לשעבר, השוכנת מתחת לבית מלון "קיסר" לחופי הכנרת.

לדברי מכריה, בנט תכננה לחזור לארצות הברית בספטמבר 2003.

שלושה חודשים טרם המקרה עברה בנט ניתוח שנועד לטפל בכלי דם בראשה, ובחודשים מאז נזקקה לטיפולים ולטיפול קבוע בתרופה ייחודית.

היעלמותה
ביום שישי, 1 באוגוסט 2003 בסמוך לשעה 00:30 בלילה, משהסתיים יום עבודתה השני במסעדה עלו בנט וחברתה לעבודה, שירן קוריה, למונית שירות.

לפי עדות החברה, בנט ירדה מהמונית בשעה אחת בלילה לערך בתחנת אוטובוס הסמוכה לאצטדיון הכדורגל בעיר, ולאחר מכן היא חצתה את הכביש ופתחה בצעדה לכיוון בית דודה ודודתה ברחוב בר-כוכבא בטבריה, אך היא לא הגיעה לשם.

בשעה 01:45 באותו לילה נקלט אות מהטלפון הסלולרי שלה בסמוך למושבה מגדל, ואחרי שלא הגיעה לבית דודיה עד לשעות הבוקר הוזעקה המשטרה.

חקירת היעלמותה
המשטרה הפיצה את תיאורה של בנט: "עיניה של בנט כחולות-ירקרקות, גובהה של דנה בנט 1.67 סנטימטרים, מבנה גופה מלא, שיערה ארוך וצבע חום מתולתל. בפעם האחרונה בה נראתה, היא לבשה גופייה לבנה ומכנסי ג'ינס כחולים ובהירים. על אפה נקודת חן."
על חקירת המקרה הופקד צוות חקירה מיוחד (צח"מ) בראשותו של סגן-ניצב אבי חילווה, קצין החקירות של מרחב העמקים במשטרת ישראל, שתישאל עשרות עדים בקשר לאירוע, חלקם אף עוכבו ממושכות בתחנת המשטרה, ואחד נעצר ומעצרו אף הוארך בבית משפט השלום בנצרת. הצוות אף בדק עשרות עדויות של אנשים שטענו כי ראו או שמעו את בנט למן מועד היעדרותה, אך ללא הועיל. החקירה בדקה הן את הכיוון הפלילי והן את הכיוון הלאומני. בשל אזרחותה האמריקאית היה אף ה-FBI שותף בניסיונות לאתרה.

בין העדויות שנבחנו הייתה עדות של נהג מונית שסיפר כי יומיים לאחר היעלמה הסיע נערה שדמתה לבנט מרחובות אל הכניסה לקריית גת. המשטרה איתרה את הנערה, ולא הייתה זו דנה. דיווחים אחרים מיקמו אותה באזור אשדוד. לאחר עשרה ימי חיפושים אינטנסיביים פחת באופן ניכר מספר המתנדבים לחיפושים אחרי בנט, ועיקר מאמצי המשטרה עברו למישור המודיעיני.

כמו כן, נתקבלה עדות על שני גברים במכונית חונה שנצפו מאותתים בידיהם לנערה שהלמה את תיאורה של בנט. חקירת השניים העלתה שמדובר בשני גברים נשואים שתרו אחר הרפתקה מינית, אך המשטרה שללה את מעורבותם בהיעלמותה של בנט.

במקביל, ערכה משטרת ישראל חיפושים נרחבים אחר בנט, בשיתוף אלפי מתנדבים ושוטרים בסיוע מסוקים, פרשים, ג'יפים וטרקטורונים, שהתמקדו תחילה בסביבות המושבה מגדל וכפר מע'אר. תחנת הרדיו האזורית הערבית "רדיו א-שאמס", שנפתחה זמן קצר קודם לכן, סייעה אף היא בגיוס מתנדבים ערבים לחיפושים. לאחר כשבוע הגיעו לארץ אביה ואחיה על-מנת להשתתף בחיפושים, והם שעירבו את ה-FBI בחקירה. החיפושים עברו אחר-כך לאזור קיבוץ לביא בגליל התחתון ולאחר מספר שבועות לכפר חיטים, השוכן בסמיכות לכנרת ולאזור הר הכרמל. כעבור למעלה מחודש ממועד היעלמה ולאחר שהגיעו למסקנה כי החקירה הגיעה למבוי סתום, החליטו הוריה, ויקי ובנימין, בשיתוף עם עמותת 'יחדיו-עם אחד' ועם הרב שלמה הרוש, מנהל בית הספר בו למדה בילדותה בארצות הברית, להציע פרס כספי בגובה 50 אלף דולר לכל היודע על מקום הימצאה, סכום שהוגדל מאוחר יותר ל-100 אלף דולר. ברם, המשטרה לא חקרה איש בנושא ואיש מעולם לא דרש מהמשפחה את הפרס הכספי. לימים, טען אמנון לוי כי העומדת בראש עמותת "עם אחד", מרים מוסקוביץ', הונתה את בני משפחת בנט, סיפרה להם כי בתם מוחזקת בג'נין ונטלה מהם סכומי כסף גדולים.

כעבור למעלה מארבעה חודשים מיום היעלמה, פתחה המשטרה במבצע חיפושים נרחב נוסף למציאתה באזור צומת פוריה וגבעת אבני בגליל התחתון. מבצע נוסף התקיים בינואר 2004, ולאחר הקמת צוות סיעור מוחות חדש על ידי מפקד מרחב העמקים, נצ"מ יעקב זיגדון, נערך מבצע חיפושים נוסף בחודש העוקב בטבריה ובמגדל. מבצע נרחב נוסף נערך כעבור ארבע שנים מיום היעדרה.

בדצמבר 2004 הוקם צוות חקירה מיוחד ומשותף למשטרה, לצה"ל ולארגונים נוספים, בראשות סגן מפקד המחוז הצפוני במשטרת ישראל, תת-ניצב יהודה סלומון ובהשתתפות תת-אלוף אריה טסלר מפיקוד הצפון. מטרת הצוות המיוחד הייתה חקירת מספר מקרי היעלמות, ובהם היעדרותה של דנה בנט, היעלמו של החייל גיא חבר, תעלומת היעלמו של עירא גורביץ' (גופתו של עירא גורביץ' נמצאה, בסופו של דבר, בשדה מוקשים, בסמוך למכוניתו הנטושה), היעלמותה של התיירת הצ'כית סילביה מולרובה בנחל צלמון (היעלמות התיירת פוענחה, בסופו של דבר, יחד עם העלמות בנט), ורצח זוג מראש פינה. הצוות פעל בשיתוף פעולה הדוק עם השב"כ והמכון הפתולוגי באבו כביר. הצוות פתח אתר אינטרנט למסירת מידע על גורלה של בנט מפי אזרחים, ושמר על הנחת העבודה לפיה בנט נחטפה.

בינואר 2005 נשלחה הודעה לסוכנות הידיעות הצרפתית עליה היה חתום ארגון טרור בשם "חופשיי הגליל", בה נטען כי חברי הארגון מחזיקים בבנט. הארגון תבע מממשלת ישראל את שחרורם של 1,000 אסירים פלסטינים בתמורה למסירת מידע על שעלה בגורלה, וכן שראש-ממשלת ישראל יתנצל "בפני עמנו על כל הפשעים שחולל צבא הכיבוש". עם זאת, הארגון נמנע מלפרסם מידע המוכיח את אחריותו לחטיפה ובכך העלה ספקות באשר לנכונות ההודעה, ויש אף ספק באשר לעצם קיומו של הארגון. הודעות דומות קשרו את הארגון, אשר כביכול מורכב מערבים ישראלים, עם היעלמותו של החייל גיא חבר.

ב-2008 חודשו המאמצים ואף נערכו חיפושים אחר גופתה של בנט באזור מגדל, אך ללא הועיל. על חקירת המקרה בשנת 2008 הופקד רב-פקד שלומי מועלם, רכז המודיעין של משטרת טבריה.

מציאת גופתה
סמוך ליום העצמאות ה'תשס"ט (2009) הגיע לידי חוקרי המשטרה מידע שהוגדר על ידם כ"שונה ואיכותי מכל מה שנאסף עד היום". על סמך מידע זה הגיעו החוקרים לבחורה בת 22 שכונתה י' (בשל היותה קטינה בעת המעשים, נאסר פרסום זהותה). י' הודתה שהייתה אשתו של הרוצח, יחיא עדואן פרחאן, תושב ואדי חמאם בן 32. י' חשפה את פרטי הרצח ואת מבצעו, וכן מעשי רצח נוספים שביצע פרחאן.

על פי המידע שהתקבל מחברתו לשעבר י', הצליחה המשטרה למצוא את שרידי גופתה של דנה בנט. החפירות באתר שבו נקברה הגופה הוסוו כחפירות ארכאולוגיות, כדי שלא לחשוף את מטרתן האמיתית. ב-18 במאי 2009, כחמש וחצי שנים לאחר היעלמותה, הותר לפרסום כי שרידי גופתה של בנט נמצאו על ידי שוטרי ימ"ר עמקים סמוך לטבריה. חלקי הגופה נשלחו למכון הלאומי לרפואה משפטית באבו כביר ושם אושרה זהותה של בנט. שלושה ימים לאחר מכן הובאה בנט לקבורה בטבריה.

ב-26 במאי 2009 פרסמה המשטרה כי החשוד ברצח הוא יחיא פרחאן. בכתב האישום שהוגש נגדו נטען כי פרחאן וי' הבחינו בבנט לאחר שירדה ממונית השירות בעת שנסעו ברכבו של פרחאן, והם שכנעו אותה לעלות לרכב בתואנת שווא, ואז נסע פרחאן לשדות שבין המושבה מגדל לוואדי חמאם, ושם לאחר שבנט התחילה לצעוק לעזרה פרחאן הכה אותה, חנק אותה למוות ואז שרף את גופתה. י' הייתה עדה לרצח וסייעה לפרחאן בשריפת גופתה של בנט. לפי דבריו של פרחאן הוא שרף את גופתה של בנט על מנת שלא תתגלה כפי שהתגלתה גופתה של
התיירת מצ'כיה סילביה מולרובה, אותה רצח פרחאן חודשיים לפני רציחתה של בנט.

בחקירתו הודה פרחאן גם בשלושה מעשי רצח נוספים: הרצח הראשון שלו שהתרחש על גדת נהר הירדן ב-1994 בהיותו בן 18, ובו הכה פרחאן אדם מבוגר באמצעות קרש וגרם לנפילתו למים וטביעתו. רצח זה בוצע לדבריו בעקבות סירובו של הקורבן לתת לפרחאן סיגריה. הרצח השני הוא רצח תיירת מצ'כיה בשם סילביה מולרובה ביוני 2003, אותה הטביע פרחאן בנחל צלמון; גם במעשה רצח זה סייעה לו חברתו, י'. מעשה רצח נוסף היה ביולי 2004; באותה עת היה פרחאן עצור במשטרת טבריה. לאחר קטטה עם אסיר אחר בשם אהרון סימחוב, עקב אחריו פרחאן למקלחת, שם חנק אותו למוות. עד אז סברה המשטרה שסימחוב התאבד. פרחאן הואשם גם במקרה שאירע בספטמבר 2005 ובו הוא חטף ואנס נערת ליווי שהצליחה להימלט ממנו לאחר המעשה.

ב-15 במרץ 2010 הורשעה י' במסגרת הסדר טיעון, ונגזרו עליה 14 שנות מאסר בפועל. בנוסף, נגזרו עליה 30 חודשי מאסר על-תנאי. ב-4 בינואר 2012 דחה בית המשפט העליון את ערעורה של י' על חומרת העונש.

ב-21 ביולי 2010 הורשע פרחאן על ידי בית המשפט המחוזי בשלושה מעשי רצח - רצח דנה בנט, רצח התיירת סילביה מולרובה ורצח האסיר אהרן סימחוב, ודינו נגזר לשלושה מאסרי עולם מצטברים בגין מקרים אלו. כמו כן הוא הורשע בחטיפה ואונס של נערת ליווי, אותו ביצע בטבריה בשנת 2005, מעשה עליו נידון ל-12 שנים נוספות. השופטים קבעו כי רצח בנט היה "רצח לשם רצח", ללא סיבה, וכי בנט לא נאנסה לפני מותה. ב-2 באוקטובר 2013 זיכה בית המשפט העליון את פרחאן מרצח האסיר אהרן סימחוב מחמת הספק, לאחר שקבע כי ההודאה והשחזור במקרה זה היו בלתי מספקים.

 קישורים חיצוניים 
 הודעת החיפושים המקורית אחרי דנה בנט כולל תמונותיה - אתר פרש

  - מונולוג של אמה של בנט, ויקי, כשנה ומחצה לאחר היעלמותה

  מקרה דנה בנט - חלק א’, בפודקאסט "בואי נדבר רצח", 30 בנובמבר 2017
  מקרה דנה בנט - חלק ב’, בפודקאסט "בואי נדבר רצח", 7 בדצמבר 2017


 הערות שוליים 

קטגוריה:רצח קטינים בישראל
קטגוריה:שנות ה-2000 בישראל
קטגוריה:נולדים על פי ויקינתונים
קטגוריה:נפטרים על פי ויקינתונים
קטגוריה:אלימות נגד נשים: ישראל
קטגוריה:פשעים של קטינים