רכיבה

ממוזער|250px|ילדים רוכבים לגן
רכיבה במובנה הרחב ביותר היא כל פעילות להנהגת בעלי חיים, לרוב תוך ישיבה על גבם. הרכיבה לרוב היא על סוסים, אך ישנן חיות אחרות שמנוצלות לרכיבה לדוגמת גמלים וחמורים. קיימים סוגים שונים של רכיבה: לצורכי עבודה, תחביב או ספורט.

רכיבה לצורכי עבודה קיימת כיום, למשל, בעבודת המשטרה, לשליטה על התקהלות על ידי פרש משטרה. לשליטה על עדרי בעלי חיים בחוות. בנוסף, ענף הטיפול באמצעות בעלי חיים משתמש לעיתים ברכיבה לצורכים טיפוליים ושיקומיים.

השימוש ברכיבה לצורכי ספורט כולל (אך אינו מוגבל) קפיצות ראווה, רכיבה אומנותית, מרוצי סוסים מרוץ כרכרות, מרוץ גמלים, רכיבת מסלול שלם ומסלול מכשולים, קפיצה מעל מכשולים, התעמלות על גבי סוס (וולטינג ורכיבת פעלולים), פולו, ריינינג, רודיאו ואנדורנס. חלק מענפי הספורט האלה מרוכזים בתצוגות סוסים. בנוסף, קיים שימוש בסוסים, או בחיות רכיבה אחרות, למטרות טיול וציד, בין היתר לציד שועלים. בפארקים רבים ברחבי העולם קיימים מסלולים מיוחדים למעוניינים לרכוב על גבי סוס בשעות הפנאי.

רבים מהארגונים למען זכויות בעלי חיים מותחים ביקורת על הרכיבה על ענפיה השונים. מחקרים בתחום העלו חששות לגבי השפעת הרכיבה על רווחת הסוס (ראו: השפעת הרכיבה על רווחת הסוס).

העדות הארכאולוגית הראשונה לרכיבה על סוסים היא ממצאי מרכבות בהן נעשה שימוש ב-2500 לפנה"ס. לאחר מכן, נמצאו גם עדויות לשימוש בסוסים לצורכי מלחמה. לאורך ההיסטוריה הסוס שימש גם למטרות לא-מלחמתיות בחקלאות, בתחבורה ובמסחר.

הרכיבה מתחלקת לשני מקצועות ראשיים: ווסטרן (Western) (רכיבה מערבית) ואינגליש (English). מקצועות האינגליש מתחלקים לקפיצות ודרסאז'. מקצועות הווסטרן מתחלקים למקצועות ריינינג, פלז'ר, קאטינג, רופינג, מרוצי חביות, אקסטרים קאובוי ועוד.

ענף ספורט זה נחשב לאולימפי, ונוסף לאולימפיאדה השנייה בעידן המודרני, שהתקיימה בשנת 1900.

כיום, הענף המרכזי בתחום התיירות בישראל הוא טיולי סוסים. רוב חוות הסוסים מציעות בנוסף לשיעורי רכיבה ברמות השונות ורכיבה טיפולית גם טיולים ארוכים יותר מחוץ לתחומי החווה. בדרך כלל אין צורך בניסיון קודם והמסלולים מתאימים לציבור הרחב ולמגוון גילים. 

ברכיבה על סוסים יש תנועות בסיסיות, למשל ב "טרוט". במגע עקבים בצדי הסוס אפשר לזרז אותו להליכה מהירה יותר ואפילו להביאו לריצת טרוט. בשעת טרוט צריך הרוכב להתרומם לסירוגין מעל האוכף בהתאמה לתנועות הסוס. בזמן שנמצאים בטרוט, (טרוט איטי יכול להיקרא גם ג'וג) אם מדרבנים בפנייה עם רגל אחת קדימה ואחת מאחור, הסוס יעבור לריצת קאנטר שהיא למעשה דהירה, והיא גם הריצה שבה משתמשים בקפיצות. בקאנטר רגליו הקדמיות והאחוריות של הסוס ניתקות לסירוגין מן הקרקע, והרוכב צריך להתאים את תנועותיו לקצב הדהירה. מקאנטר מהיר אפשר לדרבן את הסוס לגאלופ, שהוא הדהירה המהירה ביותר, במהלכה ניתקות כל ארבע רגלי הסוס מן הקרקע והוא מרחף לרגע באוויר. גאלופ מחייב ניסיון ברכיבה ושליטה מעולה בסוס.

קישורים חיצוניים



*