ספר זיכרונות

ספר זיכרונות או מֶמוּאָר (מצרפתית: mémoires, זיכרונות) הוא סוגה ספרותית המהווה תת-קבוצה של הסוגה אוטוביוגרפיה.

 מאפייני הסוגה 
ספרי זיכרונות נראים פחות מובְנים ומסודרים מאשר יצירות אוטוביוגרפיה רגילות, היות שלרוב הם נכתבים על קטע מהחיים ולא על רצף כרונולוגי מהילדות ועד לבגרות או לזקנה. באופן מסורתי, ממוארים עוסקים בדרך כלל בעניינים ציבוריים יותר מאשר בעניינים אישיים, ולעיתים כוללים מעט מאוד מידע אישי על הכותב עצמו, ועוסקים יותר באחרים. ממוארים נכתבו על ידי פוליטיקאים או אנשי חצרות מלוכה, ובהמשך על ידי אנשי צבא ועסקים, ועסקו בקריירה של הכותב יותר מאשר בחייו הפרטיים. ציפיות מודרניות הביאו גם ראשי ממשלה לכתוב ממוארים. כמו רוב האוטוביוגרפיות, ממוארים נכתבים, לרוב, בגוף ראשון.

גור וידאל, בספר זיכרונותיו "פלימפססט", נתן את הגדרתו האישית לז'אנר: "ממואר הוא כיצד אדם אחד זוכר את חייו שלו, ואילו אוטוביוגרפיה היא היסטוריה, הדורשת מחקר, תיארוך, עובדות ואימות".

יש להבחין בין "ספר זיכרונות" לבין "ספר זיכרון". "ספר זיכרונות" נכתב על ידי נשוא הספר, עוד בחייו, ומספר מאירועי חייו. לעומת זאת, "ספר זיכרון" נכתב אחרי מותו של נשוא הספר, על ידי מוקירי זכרו. יש וספר הזיכרון יספר על חיי הנפטר, אך רוב הספר יכיל מאמרים, לרוב בתחומים המזוהים עם הנפטר.

ספר הזיכרונות הראשון הידוע הוא "מלחמת גאליה", שנכתב על ידי יוליוס קיסר. החל ממחצית המאה ה-18, ספרי זיכרונות זכו לפופולריות רבה כאשר הם נכתבו על ידי פוליטיקאים, אנשי חצרות מלוכה, אנשי צבא ומדענים. ב, ספרי זיכרונות נכתבים גם על ידי אנשים שעברו אירוע טרגי במהלך החיים. דוגמאות לכך הם הספרים "איך סטארבקס הצילה את חיי" ו"הבטחות שצריך לקיים".

ראו גם
 ספר יובל

קישורים חיצוניים




 "אל תשכחו אותי" - ספרי זיכרונות של ילדים מתקופת השואה, באתר יד ושם

*
קטגוריה:סוגות ספרותיות