ח'רבת אל-חמאם

ח'רבת אל־חמאם הוא אתר ארכאולוגי בצפון־מערב השומרון, בו נמצאו ממצאים מתקופת הברזל עד התקופה הרומית.

 גאוגרפיה 
האתר נמצא על תל ארכאולוגי בצפון מערב השומרון, סמוך ומדרום לוואדי ג'וז, אחד היובלים של נחל חדרה. ח'רבת אל־חמאם מצויה במחצית הדרך בין עמק דותן לשרון, כ־3 קילומטר מערבית־דרומית להתנחלות מבוא דותן, 4 ק"מ מערבית צפונית לכפר הערבי עראבה ו־10 ק"מ מזרחית לבאקה אל־גרבייה, בגובה של 247 מ' מעל פני הים.
היסטוריה
במקום נמצאו שרידים החל מתקופת הברזל II, כנראה מהמאה ה־10 לפנה"ס. התגלו ממצאים כנעניים רבים, בהם שרידי מבנים, חרסים וכלים, בהם חפצי פולחן, בעיקר צלמיות של האלה אשרה. רוב השרידים שבתל הם מתקופה ההלניסטית, שבה נבנו הביצורים של העיר העליונה, "אולי – על דרך ההשערה – על ידי אלכסנדר ינאי".

העיר פסקה להתקיים, על פי עדות המטבעות והחרסים, בסוף המאה ה־1, היא תקופת המרד הגדול בהתאמה למערכת המצור שהתגלתה. לא נמצאו עדויות לחורבן או שרפה, ונראה שהעיר ניטשה. בהיעדר עדויות היסטוריות ברורות אפשר רק לשער את נסיבות סופה של העיר. מערכת המצור המשוכללת, והעובדה שהדייק לא נסגר בדרום, רומזים על אפשרות כניעתם של תושבי העיר.

על פי יוסף בן מתתיהו העיר נרבתא הוחרבה בידי קסטיוס גאלוס בתחילת המרד.

בשנים 1980–1982 חפר במקום אדם זרטל יחד עם חברי קיבוצו, עין שמר. זרטל גילה את האתר במסגרת סקר הר מנשה.

תיאור העיר
בחפירות שנערכו במקום בשנת 1982 זוהו האתרים הבאים:
 העיר העליונה – העיר בוצרה על ידי חומה עבה עגולה בצורת "גלגל שיניים". בצד הצפוני התגלה שער שלא נחפר. אותר רחוב ומבני מגורים, בחלקם עם מקוואות, המאפיין הימצאות יהודים במקום.
 מערכת המים – כללה ארבעה בורות חצובים תת־קרקעיים גדולים, שכל אחד מהם הכיל כ־500 מ"ק מים בממוצע. הבורות קבלו את מימיהם מ"אמת מים" שאספה את מי הגשם ממדרונות העיר ומגגות בתי העיר.
 מערכת המצור הרומאית – מסביב לעיר התגלתה מערכת מצור רומית, כמעט שלמה, הכוללת: דייק, סוללת מצור ומחנות. אורך הדייק היה כ־2 ק"מ. נמצאו שלושה מחנות מצור, שניים קטנים ואחד בינוני. סוללת מצור ארכה היה כ־110 מ' ורחבה כ־3 מ'. הסוללה ניצבת לחומת העיר וניגשת לחלקה התחתון. גובה הסוללה כיום כמטר אחד מעל פני האוכף, וחלקה הדרומי עוצב בצורת מעין משולש, שפורש על ידי החופרים כרחבת בניה (Baulager) – המקום שבו נהג הצבא הרומי להרכיב את מכונות המצור.

זיהוי השרידים במקום
יש המזהים את המקום בתור "אֲרֻבּוֹת", "עיר מחוז" בימי מלכות שלמה. היה זה מקום מושבו של בן־חסד, אחד הניצבים של שלמה המלך כפי שמובא בספר מלכים א':

השם "אֲרֻבּוֹת" נשתמר כנראה בשמו של הכפר הסמוך ערבה.

הנציבות השלישית של שלמה המלך חלשה על אזור השרון ועמק חפר, כללה את העיר שוכה, המזוהה היום בין השאר עם הכפר הערבי שְוֵיכָּה, כ־3 ק"מ צפונית מטולכרם. המחוז של ימי שלמה גבל בדרום עם המחוז השני – של הניצב בֶּן־דֶּקֶר: , במזרח עם המחוז הראשון – של  ובצפון עם המחוז הרביעי – של בֶּן־אֲבִינָדָב, בנפת דֹּאר.

לאור שרידי הדייק והמחנות הצבא בעלי אופי רומאי מניחים כי הייתה גם העיר נרבתא המוזכרת אצל יוסף בן מתתיהו כמקום אליו נמלטו יהודי קיסריה. אולם, במקור זה אין עדות לקיומו של המצור על העיר, וזיהויה שנוי במחלוקת.

 לקריאה נוספת 
אדם זרטל, ארובות, חפר והנציבות השלישית של שלמה, תל אביב: הקיבוץ המאוחד, 1984

 קישורים חיצוניים 

 אדם זרטל, בראשית ישראל – עם נולד – עמותת סקר השומרון ומזבח הר עיבל




 הערות שוליים 

קטגוריה:אתרים הלניסטיים בארץ ישראל
קטגוריה:אתרים ארכאולוגיים כנעניים בארץ ישראל
קטגוריה:השומרון: אתרים ארכאולוגיים
קטגוריה:מבוא דותן
קטגוריה:עראבה (נפת ג'נין)