אינדיאנה ג'ונס וממלכת גולגולת הבדולח

אינדיאנה ג'ונס וממלכת גולגולת הבדולח (באנגלית: Indiana Jones and the Kingdom of the Crystal Skull) הוא סרט הרפתקאות, הרביעי במספר בסדרת אינדיאנה ג'ונס, שיצא לאקרנים ב-22 במאי 2008. הסרט בוים על ידי סטיבן ספילברג, הופק על ידי ג'ורג' לוקאס והאריסון פורד שב לככב בתפקיד הראשי. עלילת הסרט מתרחשת בשנת 1957, ובו נלחם אינדיאנה ג'ונס נגד סוכני ברית המועצות על ממצא ארכאולוגי בשם גולגולת הבדולח.

הצילומים החלו ב-2007 במיקומים שונים בניו מקסיקו, ניו הייבן, קונטיקט, הוואי ופרזנו, קליפורניה, כמו גם בבמות סאונד בלוס אנג'לס והשתמשו בטכניקות פעלולים מסורתיות. הצלם יאנוש קמינסקי שואב השראה מעבודת הצילום של דאגלס סלוקומב שצילם בסרטים הקודמים.

הסרט הוצג בבכורה בפסטיבל קאן 2008 ויצא לאקרנים ב-22 במאי 2008 על ידי סרטי פרמאונט. הוא קיבל ביקורות חיוביות והיה להצלחה כלכלית עם הכנסות של למעלה מ-786 מיליון דולר, מה שהופך אותו לסרט הרווחי ביותר של הזכיינית (כשאינו מותאם לאינפלציה) וכן לסרט השני עם הרווחים ביותר של 2008.

הסרט היה האחרון בזיכיון שהופץ על ידי פרמאונט, לאחר שדיסני רכשה את לוקאס פילם ב-2012. זהו גם הסרט האחרון בסדרה שספילברג מביים וכותב, בהתאמה. סרט המשך לסיום הסאגה, שכותרתו אינדיאנה ג'ונס וחוגת הגורל, שוחרר ב-30 ביוני 2023.

 תקציר העלילה 
עלילת הסרט מתרחשת בשנת 1957, בזמן המלחמה הקרה. אינדיאנה ג'ונס ושותפו מאק נחטפים על ידי סוכנים סובייטים בראשות קולונל ד"ר אירינה ספאלקו ומובאים למחסן צבאי באזור 51 שבנבדה, בו מוחבאים פריטים מסוימים בעלי ערך וכוח רב על ידי הממשלה האמריקאית. הסוכנים מאלצים את השניים לגלות להם את מקום הימצאותה של גופה חנוטה מתקרית רוזוול המכילה כוחות על טבעיים, כביכול. ג'ונס נלכד כאשר שותפו בוגד בו ובקושי מצליח להימלט מנבדה, תוך שהוא מגיע לעיירת ניסוי לפיצוץ גרעיני, ונמלט ממנו בעור שיניו. במהלך המהומה במחסן בעת הימלטותו של ג'ונס, מתרסקת פינה באחד הארגזים, שבתוכו נחשף ארון הברית, תזכורת לסרט הראשון.

ג'ונס נאלץ להתפטר ממשרתו באוניברסיטה לאחר שהוא מואשם על ידי ה-FBI בשיתוף פעולה עם הקומוניסטים ובוחר לעזוב. אולם, בחור צעיר בשם מאט ויליאמס, עוצרו ומשכנעו לחפש אחר קולגה של ג'ונס, הארולד אוקסלי, שנעלם בפרו במהלך חיפושים אחר ממצא ארכאולוגי בשם גולגולת הבדולח. בפרו, ג'ונס מגלה כי אוקסלי אושפז בבית חולים לחולי נפש ובתאו השאיר רמזים למיקומו של הקבר בו חבויה גולגולת הבדולח - קבר פרנסיסקו דה אוריאנה, קונקיסטאדור מהמאה ה-16 שנעלם תוך שהוא מחפש את העיר האבודה אקאטור.

הכוחות הסובייטים לוכדים את ג'ונס ומאט ומובילים אותם למחנה בו לכודים גם אוקסלי ומריון, שג'ונס מגלה להפתעתו כאימו של מאט וכי הוא אביו. בהימלטם משביים, ולאחר מרדף בג'ונגלים של פרו, מגיעה החבורה למקדש אקאטור. ג'ונס מצליח לפתוח את הכניסה לחדר המלכות באמצעות גולגולת הבדולח, בו מצויים 13 שלדי בדולח, שאחד מהם ללא גולגולתו. כאשר קולונל ספאלקו מחזירה את הגולגולת למקומה, השלדים, המתבררים כישויות חייזריות, מתחילים בתהליך של העברת ידע. קולונל ספאלקו תובעת לעצמה את הידע הרב שהחייזרים מתכוונים לשתף, אך הם מגלים את כוונותיה הרעות, והיא נשרפת מכמות האנרגיה שעוברת דרכה. ג'ונס וחבריו נמלטים מהמקום ועדים לחורבן שנשאר מאחור. לאחר שג'ונס חוזר לביתו, הוא הופך לדיקן שותף ומתחתן עם מריון.

 צוות שחקנים 
שחקן/יתדמותתיאור תמציתי ומידע נוסףהאריסון פורדפרופסור הנרי "אינדיאנה" ג'ונס ג'וניורהריסון התאמן 3 שעות ביום לתפקיד. ביצע פעלולים בעצמו. רצה להראות שגילו לא מפריע.קייט בלאנשטאירינה ספלקונבלית רוסיה. קייט יצרה את המראה והאופי שלה בעצמה ולמדה סיף לתפקיד.קארן אלן מריון רייבנוודאהובתו של אינדי מהעבר. אלן חזרה לסרט בהפתעה. פורד תיאר אותה כעצמאית וכיפית.ריי וינסטוןמק מקהיילחבר ותיק של אינדי שהפך לבוגד. ווינסטון נתן רעיונות לדמות, קרא את התסריט תחת אבטחה ונפצע בצילומים.ג'ון הרטאוקסליחוקר שנטרף על ידי גולגולת הקריסטל.ג'ים ברודבנטהדיקן צ'ארלס סטנפורת'מחליף את מרקוס ברודי שנפטר. חבר תומך של אינדי.שיה לה-באףמאט ויליאמס (הנרי ג'ונס השלישי)בנו של אינדי. שיה - שחקן צעיר, עלה במשקל והתאמן. למד מחוויות של שנות ה־50.איגור ז'יז'יחיןקולונל דובצ'נקוסגן של ספלקו, ממלא את מקומו של הנבל השרירי מהסרטים הקודמים.ג'ואל סטופר, ניל פלין, אלן דייל ואחריםסוכני FBI ועוד דמויות משניותהופעות קצרות של שחקנים אמריקאים ורוסים, נבחרו בשל האותנטיות של המבטא והנוכחות.שון קונריהנרי ג'ונס האב (בתמונה בלבד)סירב לחזור בשל תפקיד קטן ופרישה מהמשחק. מופיע רק בתמונה במשרד של אינדי.ג'ון ריס-דייוויססאלח (הוזמן לסצנת חתונה)סירב לחזור כי הרגיש שהתפקיד שהוצע לו לא מכבד את הדמות.

 הפקה 
ממוזער|הריסון פורד במהלך צילומי הסרט
פיתוח הסרט

בסוף שנות ה-70 של המאה ה-20 חתמו ג'ורג' לוקאס וסטיבן ספילברג על חוזה עם חברת סרטי פרמאונט להפקת חמישה סרטים על הארכאולוג אינדיאנה ג'ונס.

בשנת 1989, לאחר אינדיאנה ג'ונס ומסע הצלב האחרון, לוקאס נתן לסדרה לדעוך לאחר שלא מצא עלילה מתאימה ולכן עצר את הסדרה והפיק במקום את סדרת הפריקוול אינדיאנה ג'ונס הצעיר. הריסון פורד חשב שאולי מיצו את הדמות, ושהטרילוגיה מספיקה, אף שלא שלל עבודה עתידית עם לוקאס וספילברג.

הייתה תקופה בה שקלו להמשיך עם אינדיאנה הצעיר – בכיכובו של ריבר פיניקס – אך מותו ב־1993 ביטל את האפשרות. בזמן שידור הסדרה, פורד חזר לתפקיד לפרק אחד, ולוקאס הבין שאפשר לבנות סרט עתידי שמתרחש בשנות ה־50, עם ניחוח של סרטי מדע בדיוני מהתקופה – כולל חייזרים.

בשנת 1992, בזמן הפקת הסדרה, לוקאס החל להתעניין בגולגולת הבדולח, וחשב שממצא ארכאולוגי זה יהיה מעניין בדיוק כמו שארון הברית היה בשודדי התיבה האבודה. לוקאס חשב שאפשר לחדש את הסדרה בז'אנר שונה בכל סרט, כל עוד שומרים על הרפתקה סביב חפץ מסתורי מהעבר. הרעיון של חייזרים עם כוחות נפשיים, בהקשר של המלחמה הקרה ועניין סטלין בפסיכולוגיה צבאית (בדומה לפרויקט MKUltra), משך אותו. הוא אף רצה להחזיר את דמות האב של אינדי ולשקול חתונה לאינדי עצמו. בשנת 1995 לוקאס ביקש מתסריטאי הסרט השלישי, ג'פרי בואם, לכתוב טיוטה נוספת לתסריט.

אולם, ספילברג לא היה מעוניין בסרט חייזרים נוסף (לאחר היום השלישי וסרטים נוספים), וגם פורד סירב, והפיתוח הופסק כאשר לוקאס החל לעבוד על הפריקוולים של סרטי מלחמת הכוכבים.

בשנת 2000, בעקבות בקשות ילדיו וסרטים אפלים שעשה באותה תקופה, ספילברג התלהב לחזור לסרט אינדיאנה נוסף. לוקאס שכנע אותו שה"חייזרים" יהיו בעצם "בין־ממדיים", בהשראת תאוריית המיתרים. הם חיפשו דרך לעגן את הרעיון – ולוקאס הציע את גולגולות הקריסטל, נושא שמצא מרתק.

ניסיונות לכתיבת תסריט החלו עם מ. נייט שאמלאן, סטיבן גהגן וטום סטופארד, אך אף גרסה לא הבשילה. לבסוף, בשנת 2002, פרנק דאראבונט (שגם כתב מספר פרקים ל"אינדיאנה ג'ונס הצעיר") התבקש לכתוב תסריט משלו. התסריט התרחש בשנות ה-50, בזמן שג'ונס נאלץ להתעמת עם שרידי כוחות הנאצים בארגנטינה. יחד עם אינדי היו גם מריון רייבנווד (שודדי התיבה האבודה) וווילי סקוט (אינדיאנה ג'ונס והמקדש הארור).

בתחילת 2004 דחה לוקאס את התסריט, אף על פי שספילברג קרא לו "הטוב ביותר מאז שודדי התיבה האבודה". בהמשך אותה שנה, ג'ף נתנסון כתב גרסה בשם "הנמלים האטומיות". ב-2005, דויד קופ שכתב גרסה חדשה בשם "משמיד העולמות", אך השם שונה ל"ממלכת גולגולת הקריסטל" – שם שלוקאס התעקש לשמור בו את המילה "ממלכה", וספילברג חשב שהוא מזמין יותר. קופ שמר על הרעיונות הטובים שהעלו קודמיו, והשכיל לשמור על גישה מאוזנת של הסרט הראשון, פחות קודרת מ"המקדש הארור" ופחות קומית מ"מסע הצלב האחרון".
 צילומים 
ממוזער|272x272 פיקסלים|צוות ההפקה הופך חלון ראווה במרכז העיר ניו הייבן, קונטיקט, לשימוש בסצנה המתרחשת בשנות ה-50.
בניגוד לסרטים הקודמים, סטיבן ספילברג החליט לצלם את כל הסרט בתוך ארצות הברית, כדי לא להתרחק ממשפחתו. הצילומים הראשיים החלו ב־18 ביוני 2007 בניו מקסיקו. בין 28 ביוני ל־7 ביולי התקיים צילום סצנת מרדף גדולה באוניברסיטת ייל בקונטיקט – שהוצגה כקולג' בדיוני – שם למד באותו זמן בנו של ספילברג.

כדי לשקף את אווירת שנות ה־50, שונו חזיתות של חנויות ורחובות, אך בין הצילומים נתלו שלטים שהסבירו לעוברים והשבים מהו המקום האמיתי.

לאחר מכן, הצילומים עברו להוואי – בעיר הילו – שם צולמו סצנות שמתרחשות בג'ונגל האמזונס. זה היה הסרט הגדול ביותר שצולם בהוואי מאז עולם המים (1995), והוא תרם בין 22 ל־45 מיליון דולר לכלכלה המקומית. עקב התקרבות של הוריקן, ספילברג נאלץ לוותר על צילום סצנה ליד מפל מים ושלח יחידת צילום שנייה לצלם את מפלי האיגואסו שבברזיל וארגנטינה – חומר ששולב דיגיטלית עם סצנת הקרב שצולמה באולפן יוניברסל.

כחצי מהסרט צולם בחמישה אולפנים שונים בלוס אנג'לס: דאוני, סוני, האחים וורנר, פרמאונט ויוניברסל. ב־11 באוקטובר הצילומים עברו לשדה התעופה צ'נדלר בפרזנו, קליפורניה, ששימש כתחליף לשדה התעופה של מקסיקו סיטי. ב־12 באוקטובר צולמו צילומי אוויר אחרונים – ובכך הסתיימו הצילומים.

למרות שספילברג חשב תחילה שאין צורך בצילומי השלמה, הוא החליט להוסיף שוט פתיחה נוסף שצולם ב־29 בפברואר 2008 בפסדינה, קליפורניה.

 עיצוב והסגנון הוויזואלי 
ספילברג ולוקאס רצו לשמר את המראה של שלושת הסרטים הראשונים, אך הצלם דאגלס סלוקומב, שהיה אחראי לצילומי הסרטים הקודמים, פרש מעבודתו. ספילברג והצלם יאנוש קמינסקי (שהיה אחראי על הצילום בסרטיו של ספילברג מאז רשימת שינדלר) צפו יחדיו בשלושת סרטי אינדיאנה ג'ונס הקודמים כדי לנתח את עבודת הצילום של סלוקומב. לדבריו של ספילברג, גם הוא וגם קמינסקי נאלצו "לבלוע את גאוותם" ולחזור לשיטת צילומים ישנה ממנה כמעט שכחו, הודות לסרטים מאוחרים יותר. ספילברג אף ציין בשנת 2002 כי לא יצלם את הסרט באופן דיגיטלי (שיטה שאימץ ג'ורג' לוקאס בסרטיו), וכי "אף אחד לא יידע שקיים הבדל של 20 שנה בין הסרט הקודם לסרט הזה".

מעצב התפאורה גיא הנדריקס דיאס נשכר לאחר שספילברג התרשם מעבודתו על סופרמן חוזר (2006). ספילברג לא רצה לערוך סצנות פעולה בקצב מהיר על ידי עריכה חותכת – אלא לסמוך על הקצב של התסריט עצמו. הוא גם התעקש לא לצלם דיגיטלית, למרות שלוקאס עבר לצילום דיגיטלי בסרטי מלחמת הכוכבים.

לוקאס טען שהמראה הכללי של הסרט נראה כאילו צולם שלוש שנים בלבד אחרי הסרט הקודם, ולא עשרים שנה אחריו – מה שמעיד על עקביות מרשימה. גם קמינסקי התרשם מכך כשצפה בשלושת הסרטים ברצף.
ממוזער|הפעלול של האריסון פורד ושיה לה-באף מבוצע על ידי כפילים במהלך הצילומים ב-2007 בניו הייבן, קונטיקט
סטאן ווינסטון פיקח על האפקטים המיוחדים בעיצוב היצורים הבין־ממדיים.

בעת צילום מלחמת העולמות (2005), ספילברג דיבר עם ויק ארמסטרונג, כפיל הפעולה של הריסון פורד מהסרטים הקודמים, על שלוש סצנות פעולה שתכנן. אך ארמסטרונג היה עסוק בצילומים אחרים, ולכן הבמאי השני שנשכר היה דן בראדלי. הוא השתמש באנימציה מוקדמת (פריוויז) לכל סצנות הפעולה – פרט למרדף האופנועים בקולג', שנכתב רק לאחר סיום עבודת האנימטורים. במקרה הזה, בראדלי צייר סטוריבורדים ידניים. הוא קיבל חופש יצירתי מלא, בדומה לעבודה על הסרטים הקודמים.

ספילברג אף אלתר במהלך הצילומים, כמו שינוי מיקום הקרב בין מאט לספאלקו – שהועבר מהקרקע לראש כלי רכב.

בנוסף, בתור קריצה למעריצים, ארון הברית מהסרט הראשון מופיע בקצרה בתחילת הסרט – והשתמשו באותו אביזר מקורי בדיוק. כדי להגן עליו, נשכרו מאבטחים ליום הצילום.

 אפקטים 
המפיק פרנק מרשל ציין עוד ב-2003 כי הסרט לא יתבסס על אנימציה ממוחשבת אלא על אפקטים ועבודת פעלולנים מסורתית כדי שתתאים לאווירת הסרטים הקודמים בסדרה.

ספילברג אמר מראש שישתמשו מעט מאוד ב-CGI, אך בפועל השתמשו ביותר ממה שתכנן, כי במקרים רבים זה היה פשוט יותר. בסופו של דבר היו בסרט כ-450 שוטים עם אפקטים ממוחשבים, וכ-30% מהסרט כולל רקעים דיגיטליים. בתחילה ספילברג רצה שהרקעים ייראו כמו ציורים עם משיחות מכחול – כדי לשמור על תחושת סרט ישן – אך בסוף ויתר על הרעיון.

אפקטים ממוחשבים שימשו בעיקר להסרת חבלי בטיחות מהשחקנים – למשל כשאינדיאנה מתנדנד עם השוט על מנורה.

התסריט דרש סצנת מרדף ביער גשם לא פגוע, אך בגלל סיכונים בטיחותיים השתמשו רבות ב-CGI ליצירת היער. המפקח על האפקטים, פבלו הלמן, צילם בברזיל וארגנטינה, ו-ILM יצרו יער וירטואלי המדמה את האמזונס. סצנות עם כלי רכב צולמו בתנאי שטח בהוואי, בעוד צמחייה נוספה לסצנות היער בעזרת CGI.

בסצנה בה ג'ונס נוהג במשאית דרך ארגזים, נעשה שימוש במטעני נפץ מתוזמנים – אחד מהם לא התפוצץ כראוי ונחת ליד הריסון פורד, אך למרבה המזל לא גרם נזק.

העיצוב של החייזר ושל העב"ם השתנה רבות. ספילברג רצה שהחייזר ייראה כמו "גריי" (הטיפוס הקלאסי של חייזר אפור), ודחה עיצובים שהזכירו מדי את הסרט מפגשים מהסוג השלישי. המעצבים ניסו ליצור סגנון שמזכיר סרטי מדע בדיוני ישנים – אך שיהיה ריאליסטי ומתאים לעולם של אינדיאנה ג'ונס. כחלק מהעבודה, הם גם השתמשו ברפרנסים כמו סרטונים של ניסויים גרעיניים ומקטעי וידאו אמיתיים של נובחניים, שצולמו באיכות 1080p.

 מוזיקה 
ממוזער|287x287 פיקסלים|ג'ון וויליאמס הלחין את פסקול הסרט
ג'ון ויליאמס החל להלחין את המוזיקה באוקטובר 2007, וההקלטות נמשכו עשרה ימים עד 6 במרץ 2008 באולפני סוני. הוא תיאר את החוויה כ"להשלים מכתב שהתחלת לכתוב לפני 25 שנה".

ויליאמס השתמש שוב בנעימת אינדיאנה (The Raiders March), וגם בנעימה של מריון מהסרט הראשון. בנוסף, הוא חיבר חמישה מוטיבים חדשים לדמויות של מאט, ספלקו והגולגולת. למאט הוא נתן סגנון הרפתקני בסגנון "שודדי ים", בעוד שלספלקו ולגולגולת שילב השפעות של פילים נואר וסרטי מדע בדיוני משנות ה־50.

הסצנה הראשונה בסרט מלווה בשיר "Hound Dog" של אלביס פרסלי מ־1956 – להיט ענק מהתקופה, שמוכר בתעודה על מכירות.

כבדיחה מוזיקלית, ויליאמס שילב קטע קצר מתוך הפתיחה האקדמית החגיגית  של יוהנס ברהמס כשאינדיאנה ומאט מתנגשים בספריה.

הפסקול כולל גם שימוש ב־Continuum  – כלי נגינה אלקטרוני שמשמש לרוב לאפקטים קוליים יותר מאשר למוזיקה ממש.

הפסקול המלא יצא ב־20 במאי 2008 על ידי חברת Concord Music Group.

 שחרור 
 הקרנת הבכורה 
"אינדיאנה ג'ונס וממלכת גולגולת הבדולח" הוקרן לראשונה בפסטיבל קאן ב־18 במאי 2008, ימים ספורים לפני יציאתו העולמית בין 21–23 במאי. זו הייתה הפעם הראשונה מאז אי.טי. (1982) שסרט של ספילברג מוקרן לראשונה בקאן.

הסרט הופץ בכ־4,000 בתי קולנוע בארצות הברית, ודובב ל־25 שפות לשחרורו העולמי. יותר מ־12,000 עותקי הקרנה הופצו – הכמות הגדולה ביותר בתולדות פאראמונט.

למרות שספילברג העדיף שהסרטים שלו יוקרנו בקולנוע בפורמט מסורתי של פילם, פאראמונט שחררה את הסרט גם בקולנועים דיגיטליים במסגרת תוכנית להעברת 10,000 אולמות בארצות הברית לפורמט זה.

זהו גם הסרט האחרון בסדרה שהופץ על ידי פאראמונט – הסרט החמישי הופץ בידי דיסני ב־2023, לאחר שרכשה את לוקאס פילם ב־2012.

 שמירה על סודיות 
המפיק פרנק מרשל סיפר שהשמירה על סודיות הייתה אתגר בעידן האינטרנט, אך ההפקה זכתה לכבוד מהציבור: "אנשים אמרו: אנחנו נכבד את החזון של ספילברג".

ברשת ניסו גולשים לפענח את העלילה על סמך תמונות מהסט וסטים של לגו. הביוגרף של ספילברג, איאן פריר, כתב: "הניסיון להבין על מה עוסק הסרט הפך למשחק התרבותי הגדול של 2007–2008".

כדי להטעות את הציבור בנוגע לשם האמיתי של הסרט, נרשמו חמישה שמות מזויפים אצל איגוד הסרטים האמריקאי:

 The City of Gods
 The Destroyer of Worlds
 The Fourth Corner of the Earth
 The Lost City of Gold
 The Quest for the Covenant

(בתרגום חופשי לעברית: "עיר האלים", "משחית העולמות", "הפינה הרביעית של כדור הארץ", "עיר הזהב האבודה" ו"המסע אחר הברית")

הצוות רצה להסתיר גם את חזרתה של השחקנית קארן אלן (מריון), אך בסוף חשף את ההופעה שלה בכנס קומיק-קון 2007.

 הפרות סודיות 
ניצב בשם טיילר נלסון הפר את הסכם הסודיות שלו בראיון שפורסם ב־17 בספטמבר 2007 – ומיד הופץ בתקשורת. לא ידוע אם נשאר בגרסה הסופית של הסרט. לאחר מכן ביקש מהעיתון להסיר את הכתבה מהאתר, וב־2 באוקטובר 2007 נקבע שהוא הפר את ההסכם ביודעין. תנאי הפשרה לא פורסמו.

בנוסף, תצלומים ומסמכים רגישים מההפקה נגנבו ממשרדו של ספילברג. לאחר פנייה של מנהל אתר אינטרנט למשטרה, הוקמה פעולת עוקץ. ב־4 באוקטובר נעצר החשוד – רודריק אריק דייוויס בן ה־37 – הורשע בשני סעיפים פליליים ונידון לשנתיים וארבעה חודשים בכלא.

 שיווק 
 קמפיין השיווק 
הווארד רופמן, נשיא Lucas Licensing, הסביר שהקמפיין הענק נבע מכך שעברו 19 שנים מאז הסרט הקודם, ונוצר "ביקוש עצום למוצרי אינדיאנה ג'ונס". הקמפיין נשען מאוד על נוסטלגיה, והושקעו בו לפחות 150 מיליון דולר – הרבה מעבר לממוצע הרגיל של $70–100 מיליון.

הסרט פנה גם לדור הצעיר, שלא גדל על הסרטים הקודמים.

שיתופי פעולה ומותגים

היו הסכמי חסות עם חברות כמו: Expedia, ד"ר פפר, בורגר קינג, M&M's, Snickers, Lunchables, פאפא ג'ונס.250px|ממוזער|שמאל|כרזת הטיזר העברית של הסרטבנוסף:
 פאראמונט ובלוקבאסטר מימנו מכונית מרוץ באינדי 500 בעיצוב אינדיאנה ג'ונס, שנהגה מרקו אנדרטי – שסיים במקום השלישי.
 ב־NASCAR, קייל בוש נהג ברכב ממותג אינדיאנה ג'ונס, וניצח במירוץ!
 דיסנילנד אירחה את אירוע "קיץ התעלומות הנסתרות של אינדיאנה ג'ונס".
 ההפקה שיתפה פעולה עם אונסק"ו בקמפיין לשימור אתרי מורשת עולמית.

 מוצרים נלווים 
הסטודיו Creative Pilot עיצב את סגנון האריזה של המוצרים בהשראת איוריו של דרו סטרוזן (צייר הפוסטרים המקוריים). חברות כמו הסברו, לגו Sideshow Collectibles, Topps, ו-Hallmark ייצרו מוצרים.

בנוסף:
 יצא משחק מובייל של THQ.
 לגו יצרה משחק וידאו וקליפים מצוירים (Lego Indiana Jones and the Raiders of the Lost Brick).
 Stern Pinball הוציאה מכונת פינבול חדשה לכל ארבעת הסרטים.
 סדרת אינדיאנה ג'ונס הצעיר יצאה מחדש ב־DVD.

הוצאה לאור

מוציאים כמו רנדום האוס, דארק הורס קומיקס ו-Scholastic פרסמו:
 רומן מאת ג'יימס רולינס על פי הסרט.
 קומיקס בן שני חלקים.
 ספרי ילדים.
 מגזין אינדיאנה ג'ונס רשמי.
 הופעת אינדיאנה ג'ונס ומאט על שערי Scholastic News ו-Scholastic Maths, דבר שגרם לביקורת מצד הורים, אך בעיני העורכים – עורר עניין בארכאולוגיה בקרב ילדים.

 הפצה ביתית 
הסרט יצא ל־DVD ובלו-ריי:

בצפון אמריקה ב-14 באוקטובר 2008. בבריטניה ב-10 בנובמבר 2008. המהדורה כללה גרסה רגילה וגרסת אספנים בשני דיסקים.

ב־2012 הסרט נכלל באריזת Blu-ray בשם "הרפתקאות אינדיאנה ג'ונס המלאות".

ב־2021 יצאה גרסת 4K משוחזרת מהנגטיב המקורי, כחלק מאריזת ארבעת הסרטים.

נכון ל־16 באוקטובר 2013, הסרט גרף מעל 117 מיליון דולר מהפצה ביתית.

 הכנסות בקופות 
הכנסות בקופותדירוג קופותארצות הברית וקנדהטריטוריות אחרותעולמיכל הזמנים ארצות הברית וקנדהכל הזמנים ברחבי העולם$317,101,119$469,534,914$786,636,033מס' 46

 הסדר הפקה ורווחים 
הסרט הופץ על ידי פאראמונט, אך הבעלות עליו היא של לוקאס פילם. בהסכם בין החברות הוחלט שפאראמונט תקבל 12.5% מהכנסות הסרט. פאראמונט לא הייתה מרוויחה מעבר לדמי ההפצה שלה אלא אם הסרט היה עובר את רף ה־400 מיליון דולר. רק אז גם היוצרים והמשקיעים היו מתחילים להרוויח.

בגלל שהתקציב תפח ל־185 מיליון דולר, לוקאס, ספילברג והאריסון פורד ויתרו על משכורות מראש, כדי לעזור לממן את ההפקה.

 פתיחה שוברת שיאים 
הסרט יצא לאקרנים בארצות הברית וקנדה ב־22 במאי 2008, ב־4,260 בתי קולנוע – הכמות השלישית בגודלה בהיסטוריה באותה תקופה.
 ביום הפתיחה הוא הכניס 25 מיליון דולר, והיה לפתיחה החמישית בגובהה ביום חמישי.
 בסוף השבוע הראשון הוא גרף כ־101 מיליון דולר, ודורג במקום הראשון בקופות. בכך שבר את שיאי הפתיחה גם לסרט של ספילברג וגם לסרט בכיכובו של פורד.
 במהלך חמישה ימים, הסרט הכניס 151 מיליון דולר, כולל 126 מיליון בסופ"ש של ארבעה ימים (סוף שבוע של "יום הזיכרון" בארצות הברית) – הנתון השני בגובהו לאותו חג, אחרי שודדי הקאריביים: סוף העולם.
 ביום שני של אותו שבוע, הסרט הכניס 26.7 מיליון דולר, והיה ליום שני השני הכי מכניס אי פעם (אחרי ספיידרמן 2).

 דירוגים שנתיים וכלליים 
 הסרט היה השלישי הכי מצליח בארצות הברית בשנת 2008, אחרי האביר האפל ואיירון מן.
 בשוק הבינלאומי, דורג שני באותה שנה, אחרי האביר האפל.
 נכון לפברואר 2010, הוא היה ה־25 ברווחים בארצות הברית ו־ה־44 בעולם, והסרט המכניס ביותר בסדרת אינדיאנה ג'ונס (לאחר ניכוי השפעת האינפלציה במחירי כרטיסים).

 ביקורות מקצועיות 
באתר Rotten Tomatoes, הסרט קיבל 77% ביקורות חיוביות מתוך 308, עם דירוג ממוצע של 6.9 מתוך 10. סיכום הביקורות: "למרות שהעלילה מוכרת, הסרט עדיין מספק ריגושים, וחזרתו של הריסון פורד מתקבלת בברכה".

ב-Metacritic הסרט קיבל 65 מתוך 100 (מבוסס על 40 ביקורות), ציון המעיד על תגובות "חיוביות באופן כללי".

 ביקורות חיוביות 
 רוג'ר איברט נתן לסרט 3.5 מתוך 4 כוכבים, בדומה ל"מסע הצלב האחרון", ותיאר אותו כ-"אותו דבר כמו פעם – וזה בדיוק מה שרציתי", והוסיף שזה סרט שמתאים לאוהבי הרפתקאות פנטסטיות מוגזמות.
 לאונרד מלטין גם נתן 3.5 כוכבים, יותר ממה שנתן ל"אינדיאנה ג'ונס והמקדש הארור" ו"מסע הצלב האחרון", וציין שהסרט מחזיר את אינדי לאותה הרפתקה קלאסית מהסרט הראשון.
 דיימון וייז מהאמפייר מתח ביקורת על השימוש ב-CGI, אך שיבח את פורד וכתב: "זה לא ישנה את חייך, אבל בהחלט יכול לשפר את מצב הרוח – תצחק, תתבאס, תתווכח על הסוף המופרך, אבל תחייך כל הזמן".

 ביקורות שליליות או מעורבות 
 ג'יימס בררדינלי נתן 2 מתוך 4 כוכבים, וכינה את הסרט "הכי חסר חיים בסדרה".
 מרגרט פומרנז נתנה 2.5 מתוך 5, וטענה שלמרות שעברו 19 שנה מהסרט הקודם, אין בסרט משהו מרענן – רק עצלנות וציניות.
 ג'יי. ספרלינג רייך (FilmStew) טען שהסרט מרגיש כאילו יוצריו רק "עשו את המוטל עליהם" בלי תשוקה אמיתית.
 USA Today סיכם שהביקורות היו "מעורבות", עם טענות על עלילה צפויה ואפקטים מיושנים ומגוחכים.

 תגובה בינלאומית 
 ברוסיה, המפלגה הקומוניסטית דרשה לאסור את הסרט בטענה שהוא "מציג את ברית המועצות כדמונית". סטיבן ספילברג השיב: "הסרט מתרחש בשנת 1957, ולכן לא הייתה לנו ברירה אלא להפוך את הרוסים לאויבים – המלחמה הקרה התחילה, ולאמריקאים לא היו אויבים אחרים באותה תקופה".
 בפרו ובמקסיקו, הסרט ספג ביקורת על ייצוג שגוי של תרבויות פרה-קולומביאניות. למשל, יש בו אזכורים לתרבות המאיה, שמעולם לא התקיימה בפרו.

 קבלת קהל ומורשת 
הצופים העניקו לסרט ציון ממוצע של B באתר CinemaScore – ירידה מהציון A של הסרט הקודם. לפי Associated Press, הקהל הגיב בכבוד, אך לא בהתלהבות, וחלק מהצופים הרגישו שהסרט אינו מצדיק את ההמתנה של 19 שנה. התוכנית "סאות' פארק" אף פרסמה פרק סאטירי בעקבות התגובות השליליות.

הביטוי "nuking the fridge" (התחבאות של אינדי במקרר בזמן פיצוץ גרעיני) הפך למונח שמשמש לתיאור רגע בו סדרה הופכת לבלתי אמינה. הביטוי נכנס לרשימת "10 מונחי השנה" של מגזין טיים. ספילברג לקח אחריות על הסצנה, אך לוקאס טען שזה היה רעיון שלו, ואף הגן עליו במחקר שטען שיש סיכוי של 50-50 לשרוד כך.

ג'ורג' לוקאס לא הופתע מהתגובות המעורבות, בדומה למה שחווה עם טרילוגיית "מלחמת הכוכבים" החדשה. לדבריו, מעריצים מפתחים ציפיות משלהם – וכאשר הסרט לא עומד בציפיות האלה, הם מתאכזבים. התסריטאי דייוויד קופ הודה שציפה לביקורת, אך שמח שהמשפחות אהבו את הסרט, למרות שגם הוא וגם ספילברג לא אהבו את רעיון החייזרים.

שיה לה-באף, שגילם את בנו של אינדיאנה, אמר שהרגיש שאכזב את המעריצים ופגע במורשת של הסדרה. האריסון פורד השיב לו בתגובה בוטה, אך גם הביע הערכה כלפיו: "אני חושב שסיפרתי ללה-באף שהוא פאקינג אידיוט... כשחקן, אני חושב שזו החובה שלי לתמוך בסרט מבלי לעשות מעצמי תחת שלם. שיה הוא שאפתן, קשוב ומוכשר - והוא מאוד מתמודד עם סיטואציה ולמידה ייחודית". לה-באף הצטער על הדברים, במיוחד כי הם פגעו בקשר שלו עם ספילברג.

מבקרים מסוימים דווקא שיבחו את הסרט. מאט זולר-סייטס טען שמדובר ביצירה עמוקה בסגנון של סרטים מאוחרים של הווארד הוקס וג'ון פורד, ותיאר את סצנת "המקרר הגרעיני" כאחת הטובות בסדרה. לעומת זאת, מבקרים אחרים, כמו ג'ף איימס, אמרו שבצפייה מחודשת – הסרט מרגיש כמו הזדמנות שהוחמצה.

 פרסים וביקורות 
הסרט היה מועמד לפרס סרט הפעולה הטוב ביותר בטקס Critics' Choice לשנת 2009. "איגוד אפקטים חזותיים" (VES) העניק לו מספר מועמדויות על אפקטים מרהיבים כמו השמדת העמק, ציורי הרקע, המודלים והסביבה הדיגיטלית בתוך המקדש. הוא דורג במקום ה-453 ברשימת "500 הסרטים הגדולים בכל הזמנים" של מגזין Empire לשנת 2008.

הסרט היה מועמד לשישה פרסי סאטורן, בהם: הסרט המדע-בדיוני הטוב ביותר, בימוי, שחקן ראשי, שחקן משנה, תלבושות ואפקטים מיוחדים – וזכה בפרס על התלבושות. כמו כן, ג'ון ויליאמס זכה בפרס גראמי על נעימת הנושא של הדמות מאט וויליאמס.

מאידך, הסרט גם ספג ביקורת: הוא זכה בפרס ראזי לסרט ההמשך / הפריקוול / הריפ-אוף הגרוע של השנה. Comcast דירג אותו במקום ה-11 ברשימת "סרטי ההמשך הגרועים אי פעם", Paste דירגו אותו במקום העשירי, ו-Listverse במקום השמיני.

 תביעה משפטית 
בסוף 2012, ד"ר חיימה אווה, מנהל המכון לארכאולוגיה של בליז, הגיש תביעה נגד לוקאס פילם, דיסני ופרמאונט בשם מדינת בליז, בטענה שהסרט השתמש בדימוי של , שנחשבת לאוצר ארכאולוגי גנוב אם אכן נמצאה בבליז. לדבריו, החברות הפיקו רווחים משימוש בדימוי של חפץ השייך לעמו.

 סרט המשך
במרץ 2016 אולפני וולט דיסני הודיעו כי סרט המשך, החמישי בסדרה, תוכנן לצאת לאקרנים ב-9 ביולי 2021, עם ספילברג כבמאי. ברם, בפברואר 2020 הודיע ספילברג כי לא יביים סרט נוסף בסדרה, כאשר אולפני לוקאספילם החלו לנהל מגעים עם ג'יימס מנגולד, כדי להחליפו.
 קישורים חיצוניים 



 הטיזר טריילר


 יואב אברמוביץ', הפורד עוד נוסע, אתר נענע 10, 26 במאי 2008

הערות שוליים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:סרטי 2008
קטגוריה:סרטי הרפתקאות
קטגוריה:סרטי פעולה אמריקאיים
קטגוריה:סרטי סטיבן ספילברג
קטגוריה:סרטי המשך אמריקאיים
קטגוריה:סרטי פרמאונט
קטגוריה:זוכי פרס פטל הזהב: סרטים
קטגוריה:סרטי האריסון פורד
קטגוריה:סרטי אינדיאנה ג'ונס
קטגוריה:סרטי לוקאס פילם
קטגוריה:סרטים עם מוזיקה מאת ג'ון ויליאמס
קטגוריה:סרטים שצולמו בקונטיקט