רדאמס

רדאמס (ערבית: غدامس; תעתיק מדויק: ע'דאמס) היא עיר ונווה מדבר במערב לוב, סמוך לגבולה עם אלג'יריה ותוניסיה, והיא שוכנת כ-550 ק"מ דרומית-מערבית לבירה טריפולי. בעיר התגוררו לפי הערכה כ-16,000 ברברים סונים בשנת 2003, אך גם נוודים בני הטוארג נוהגים לפקוד אותה. תושבי העיר מדברים בניב ברברי ארכאי שלו אוצר מילים נרחב משלו ומערכת צלילים ייחודית. נראה כי בעיר רווחו בעבר מספר ניבים שונים בהתאם לשייכות השבטית. חלקה העתיק של העיר, אשר זכה לכינוי "פנינת המדבר", מוכרז על ידי ארגון אונסק"ו כאתר מורשת עולמית מאז שנת 1986.

ב-2016, בשל נזקים שנגרמו ממלחמת האזרחים השנייה בלוב, שריפות וסופות באזור, הוחלט להגדיר את העיר העתיקה של רדאמס כאתר מורשת עולמית בסיכון. בשנים שלאחר מכן הרשויות המקומיות ביצעו עבודות שיקום נרחבות, ובעקבות זאת ועדת המורשת העולמית של אונסק"ו החליטה להסיר את האתר מרשימת אתרי המורשת העולמית בסיכון ב-2025.

ממוזער|שמאל|מראה ברדאמס

היסטוריה
ימין|ממוזער|200px|בית מסורתי בעיר
העיר קמה על שרידיה של העיר הברברית הקדומה קידמה (Cydamae) או קידמוס (Cydamus), אשר הייתה לבת בריתה של האימפריה הרומית בשנת 19 לפנה"ס, אך באתר לא נותרו בתים מהתקופה הברברית הפרהיסטורית או מהתקופה הרומית. במאה ה-6 ולאחר שמיסיונרים ביזנטים התיישבו במקום, הייתה העיר למקום מושבו של בישוף. במאה ה-7 נכבשה רדאמס בידי הערבים והאוכלוסייה התאסלמה. בין המאה ה-8 והמאה ה-10 השתייכה האוכלוסייה לכת האיבאדיה. 

העיר תפקדה באופן עצמאי למדי ועד למאה ה-19 הייתה אתר חשוב לאורך דרכי המסחר שחצו את הסהרה. אף שכיבוש לוב בידי האימפריה האיטלקית החל ב-1911 רק שנתיים לאחר מכן החלו האיטלקים להתקדם אל פנים הארץ, ורק בשנת 1924 התבסס השלטון האיטלקי בעיר. ב-1943, במהלך מלחמת העולם השנייה, נכבשה רדאמס בידי צבא צרפת החופשית במהלך מסע צבא צרפת החופשית בפזאן בשנת 1943, והייתה לחלק מלוב העצמאית בשנת 1956. בשנות ה-70 של המאה ה-20 החלו בתי העיר להתפשט אל מחוץ לחומותיה, בעיקר לכיוון דרום ודרום-מערב.

האתר
העיר העתיקה בנויה כעיגול שקוטרו כ-1,750 מטר. קירות הבתים החיצוניים משמשים גם כחומותיה החיצוניות של העיר כולה. העיר העתיקה חולקה לשבעה רבעים, שכל אחד מהם שימש את אחד משבעת השבטים הברברים שהתגוררו בעיר. שבטים אלה השתייכו לשתי קבוצות עיקריות - איית ואליד ואיית וזיטן, ובכל רובע הייתה רחבה ציבורית ששימשה לעריכת פסטיבלים ואירועים. 

בתי העיר הם בעלי שתי קומות לפחות, ורחובותיה הם למעשה ארקדות ארוכות המשמשות כמעברים מקורים ומוגנים מפני החום ופגעי מזג האוויר. הגישה לבתים היא מארקדות אלה, ולעיתים שקועה קומת הקרקע מתחת למפלס הרחוב. בקומה הקרקע של הבתים נמצאים אזורי אחסון ומגורים וגרם מדרגות מוביל אל הקומה השנייה, שבה אזור מגורים נוסף. בקומה השנייה מרפסות המאפשרות גם הן תנועה בין הבתים, ולמעשה ישנם בעיר שני מפלסי תנועה - התחתון מקורה והעליון תחת כיפת השמיים. מאפיין ייחודי של שני מפלסים אלה הוא שבאופן מסורתי השתמשו גברים במפלס התחתון, בעוד שהעליון היה שמור לנשים.

קישורים חיצוניים




הערות שוליים

קטגוריה:לוב: ערים
קטגוריה:לוב: אתרי מורשת עולמית