ג'ובאני פלטוצ'י

שמאל|ממוזער|250px|"מסלול הזיכרון והשלום" - תערוכה בעיר קמפניה המוקדשת בחלקה גם לפלטוצ'י
ג'ובאני פלטוצ'י (באיטלקית: Giovanni Palatucci; 31 במאי 1909 – 10 בפברואר 1945) היה קצין משטרה איטלקי ששירת בעיר רייקה (אז פיומה שבשליטת איטליה) לפני מלחמת העולם השנייה ובמהלכה, ואשר נטען כי פעל להצלת יהודי העיר ופליטים יהודים שמצאו בה מקלט, אף כי ישנה גם גרסה הפוכה לפיה היה דווקא פשיסט נלהב ששיתף פעולה מרצון עם חוקי הגזע הנאצים.

תולדות חייו
פלטוצ'י נולד במונטלה שבמחוז קמפניה, וסיים את לימודי המשפטים באוניברסיטת טורינו ב-1932. ב-1936 התגייס למשטרה והוצב תחילה בג'נובה, עד שהועבר לשרת ברייקה ב-1937.

על פי הגרסה שהייתה מקובלת עד 2013, לאחר כניסתם לתוקף של חוקי הגזע באיטליה ב-1938, החל פלטוצ'י לזייף מסמכים ואשרות עבור יהודי העיר ופליטים יהודים שמצאו בה מקלט מפני רדיפות האוסטאשה בקרואטיה. הוא הצליח להשמיד את הרשומות אודות 500 יהודים בעיר ואף סיפק להם מקורות מימון ושלח אותם למחנה פליטים בדרום איטליה שנוהל על ידי דודו, בישוף העיר קמפניה ליד נאפולי. לאחר כניעת איטליה ב-8 בספטמבר 1943 וכיבוש רייקה בידי הנאצים, נותר פלטוצ'י ללא סמכויות של ממש אך הוא המשיך ופעל בחשאי במתן עזרה ליהודים עד שנחשף על ידי הגסטפו. קונסול שווייץ בעיר שהיה ידידו הציע לו מקלט, אך פלטוצ'י שלח את ארוסתו היהודייה במקומו. הוא נעצר ב-13 בספטמבר 1944 ונידון למוות, אך תחת זאת הוא גורש לאחר מכן לדכאו ושם מת.

הנצחה
ב-1990 הוכר פלטוצ'י על ידי ארגון יד ושם כחסיד אומות העולם, וב-1995 העניק לו נשיא איטליה את מדליית הזהב לגבורה אזרחית (Medaglia d'oro al merito civile). ב-10 בפברואר 2004, יום השנה למותו של פלטוצ'י, הומלץ כי הכנסייה הקתולית תכיר בו כקדוש.

בנימוקים להענקת מדליית הזהב לגבורה אזרחית בידי נשיא איטליה, נכתב:

רחוב הפודים ברמת גן מוקדש לזכרו של פלטוצ'י.

הסברה המנוגדת באשר לחלקו בהצלת יהודים
ב-20 ביוני 2013 פורסם בתקשורת כי פלטוצ'י היה למעשה נאצי נלהב שלקח חלק בגירוש יהודים לאושוויץ. הידיעות פורסמו על ידי מרכז פרימו לוי שלטענתו בדק כ-700 מסמכים ומהם הסיק כי פלטוצ'י היה "מוציא לפועל מרצון של החקיקה הגזעית ולאחר שנשבע אמונים לרפובליקה של מוסוליני, שיתף פעולה עם הנאצים". עוד נטען כי אין מידע המאשש את הסברה כי סייע ליהודים, כי רוב יהודי העיר, 412 מתוך 500, נספו בשואה, וכי פלטוצ'י נדון למיתה ונשלח לדכאו בשל מעילה. מרכז פרימו לוי טען כי מקורו של המיתוס לפיו פלטוצ'י סייע ליהודים הוא בדודו, הבישוף ג'וזפה פלטוצ'י, שביקש להבטיח קצבה להוריו של פלטוצ'י.

בעקבות הפרסומים הללו הודיע יד ושם, כי אנשיו פתחו בהליך בדיקה. בסיום הבדיקה, לא פורסמה הודעה חדשה בעיניינו ופלטוצ'י עדיין מוכר על ידי יד ושם כחסיד אומות העולם. גם הוותיקן, שהכיר בפלטוצ'י כ"מרטיר", הקים ועדה של היסטוריונים שבחנו את הנושא. גם ועדה זו לא פרסמה ממצאים חדשים.

קישורים חיצוניים

 אתר עמותת ג'ובאני פלטוצ'י
 ביוגרפיה מקיפה של פלטוצ'י (איטלקית)
 אודות פלטוצ'י ברשת ניצולי השואה

  קריאת רחוב ברמת גן על שמן של ג'ובאני פלטוצ'י, 1953, באתר ארכיון הסרטים הישראלי בסינמטק ירושלים

 הערות שוליים 

קטגוריה:איטלקים חסידי אומות העולם
קטגוריה:אסירים במחנה הריכוז דכאו
קטגוריה:נספים במחנה הריכוז דכאו
קטגוריה:חסידי אומות העולם שנרצחו
קטגוריה:רייקה
קטגוריה:מצילים בשואה: איטליה
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת טורינו
קטגוריה:איטלקים שנולדו ב-1909
קטגוריה:איטלקים שנפטרו ב-1945