שנת השא

שנת השא היא אחת מארבעה עשר סוגי השנים בלוח העברי הקבוע. שנה מסוג השא היא שנה המתחילה ביום חמישי (ה), היא שלמה (ש) ועל כן יש 30 ימים גם בחשוון וגם בכסלו, וחג הפסח חל ביום ראשון (א). שנה מסוג השא היא שנה פשוטה (לא שנה מעוברת) ואורכה 355 ימים שבהם 51 שבתות.

שנת השא מתרחשת בשנים פשוטות בהן מולד הלבנה הממוצע של חודש תשרי חל ביום חמישי בין 9 שעות ו-204 חלקים (3:11:20 בשעון המקומי בירושלים, 2:50:23 בשעון חורף ישראל) ל-18 שעות (12:00 בשעון המקומי בירושלים, 11:39 בשעון חורף ישראל). טווח קצר זה הוא הסיבה ששנת השא היא הנדירה ביותר בלוח העברי והיא מתרחשת בערך ב-3.31% מהשנים. היא הקביעות היחידה שלעולם לא חוזרת על עצמה בתוך פחות משבע שנים ולעיתים חולפות 70 שנה רצופות שאין ביניהן שנת השא (כמו שהיה מה'תרס"ג עד ה'תשל"ד).

בין השנים ה'ת"ש-ה'תת"ן חלה קביעות זו בשנים: ה'תשל"ד, ה'תשנ"ד, ה'תשפ"ה, ה'תת"ה, ה'תתל"ב.

לוח שנה

מועדים
בשנה מסוג השא חל ראש חודש בשבת שלוש פעמים. ראש חודש חשוון חל בימים שישי ושבת, ראש חודש אדר חל בימים שישי ושבת וראש חודש אב חל בשבת.
 צום גדליה נדחה ליום ראשון, עשרה בטבת חל ביום שישי, תענית אסתר חלה ביום חמישי, תענית בכורות מוקדמת ליום חמישי, ושבעה עשר בתמוז ותשעה באב חלים שניהם ביום ראשון.

 חנוכה חל בימים חמישי עד חמישי, הדלקת נר ראשון ביום רביעי בערב.
ט"ו בשבט חל ביום חמישי.

 תענית שני בתרא חל בפסח שני, ונחלקו המנהגים אם לומר סליחות ולצום.
ל"ג בעומר חל ביום שישי והמדורות מתקיימות ביום חמישי בלילה.
שבועות חל ביום שני.

קריאה בתורה והפטרות

בשנת השא 51 שבתות כאשר בשלוש מתוכן לא קוראים פרשה: שבת יום הכיפורים, שבת חול המועד סוכות ושבת של שביעי של פסח. בשנת השא לא קוראים כלל את פרשת וילך, מכיוון שהיא נקראת לפני ראש השנה בשנה הקודמת ואחרי ראש השנה בשנה הבאה.

על מנת להתאים את מספר הפרשות הנקראות בשבת (52, פרשת וילך לא נקראת ופרשת וזאת הברכה נקראת בשמחת תורה שחל ביום חמישי בארץ ישראל וביום שישי בחוץ לארץ) עם מספר השבתות בהן קוראים פרשה (48), מחוברות הפרשות תזריע ומצורע, אחרי מות וקדושים, בהר ובחוקותי ומטות ומסעי. זוהי השנה הפשוטה היחידה בה פרשיות ויקהל ופקודי נקראות בנפרד (ויקהל - פרה ופקודי - החודש) מכיוון שבין שמחת תורה (שחל ביום ה') לפסח (שחל ביום א') יש שבת עודפת על שנה רגילה.

פרשות בהן לא קוראים את ההפטרה הרגילה:
פרשת נח - קוראים את הפטרת ראש חודש "השמים כסאי".
פרשת תולדות - קוראים את הפטרת מחר חודש.
פרשת מקץ - השבת בתוך חנוכה קוראים את הפטרת חנוכה "רני ושמחי".
פרשת תרומה - שבת שקלים קוראים את הפטרת פרשת שקלים. שבת זו היא גם ראש חודש, ולכן מוציאים בה שלשה ספרי תורה.
פרשת תצוה - קוראים הפטרה של שבת זכור.
פרשת כי תשא - בירושלים קוראים את הפטרת פורים, בשאר המקומות קוראים את ההפטרה הרגילה.
פרשת ויקהל - קוראים את הפטרת פרשת פרה.
פרשת פקודי - קוראים את הפטרת פרשת החודש.
פרשת צו - בקהילות שנהוג לקרוא הפטרת שבת הגדול בערב פסח קוראים את הפטרת שבת הגדול.
פרשת מטות-מסעי - נחלקו הראשונים והקהילות אם הפטרת "שמעו" (ההפטרה השנייה של תלת דפורענותא) דוחה גם את הפטרת ראש חודש; בק"ק פראג הפטירו שמעו, וכן נוהגים היום ברוב הקהילות, ואילו בק"ק פוזנא הפטירו הפטרת שבת ר"ח.

בשנים מסוג השא מתרחשת תופעה נדירה - קוראים את ההפטרה הרגילה של פרשת משפטים (אף על פי שמדובר בשנה פשוטה). זו גם השנה הפשוטה היחידה שבה הפרשיות ויקהל ופקודי אינן מחוברות.

+לוח הפרשותחומש בראשיתחומש שמותחומש ויקראחומש במדברחומש דבריםפרשהתאריךפרשהתאריךפרשהתאריךפרשהתאריךפרשהתאריךבראשיתכ"ד בתשרישמותי"ח בטבתויקראז' בניסןבמדברד' בסיווןדבריםח' באבנחא' בחשווןואראכ"ה בטבתצוי"ד בניסןנשאי"א בסיווןואתחנןט"ו באבלך לךח' בחשווןבאג' בשבטשמיניכ"ח בניסןבהעלתךי"ח בסיווןעקבכ"ב באבויראט"ו בחשווןבשלחי' בשבטתזריעה' באיירשלחכ"ה בסיווןראהכ"ט באבחיי שרהכ"ב בחשווןיתרוי"ז בשבטמצרעמחוברתקרחב' בתמוזשפטיםו' באלולתולדתכ"ט בחשווןמשפטיםכ"ד בשבטאחרי מותי"ב באיירחקתט' בתמוזכי תצאי"ג באלולויצאו' בכסלותרומהא' באדרקדשיםמחוברתבלקט"ז בתמוזכי תבאכ' באלולוישלחי"ג בכסלותצוהח' באדראמרי"ט באיירפינחסכ"ג בתמוזנצביםכ"ז באלולוישבכ' בכסלוכי תשאט"ו באדרבהרכ"ו באיירמטותא' באבוילךה' בתשרי (של השנה הבאה)מקץכ"ז בכסלוויקהלכ"ב באדרבחקתימחוברתמסעימחוברתהאזינוי"ב בתשרי (של השנה הבאה)ויגשד' בטבתפקדיכ"ט באדרוזאת הברכהשמחת תורה (של השנה הבאה)ויחיי"א בטבת

הערות שוליים

*