כוח צביקה

כוח צביקה הוא כינויו של כוח שריון מאולתר, בפיקודו של סרן צביקה גרינגולד, מפקד פלוגת טנקים בחטיבה 188 של חיל השריון, שפעל בחזית הצפון בימיה הראשונים של מלחמת יום הכיפורים. על תפקודו במלחמה הוענק לגרינגולד עיטור הגבורה. פעמים אחדות הועלו טענות שסיפורו של "כוח צביקה" נופח ואינו משקף את המציאות, אך אלו נדחו על ידי היסטוריונים צבאיים.

 רקע 
ביום כיפור, שבת, 6 באוקטובר 1973 בשעה 14:00 בצהריים, תקפו צבאות מצרים וסוריה בהרעשה ארטילרית כבדה את כוחות צה"ל המגינים על ישראל, ובכך נפתחה מלחמת יום הכיפורים. בחזית הצפון, היא רמת הגולן, כחצי שעה לאחר תחילת ירי מטחי הארטילריה, החלו כוחות שריון ורגלים סוריים גדולים להתקדם אל הגבול הישראלי במטרה לפרוץ אל שטח הגולן.

את קו החזית החזיקו כוחות סדירים בהיקף של שתי חטיבות שריון - חטיבה 7 שהייתה בתקן מלא וחטיבה 188 ("ברק") שכללה שני גדודים בלבד (53 ו-74). הכוחות הסדירים לחמו ובלמו את הכוחות הסורים העדיפים, בצפון הרמה הגבול הוחזק בהצלחה אך בדרום הרמה כוחות השריון היו דלילים לעומת הכוחות הסוריים ואלו הצליחו לפרוץ את הקווים הישראליים.

פעילות כוח צביקה
 הכנות 
ביום הכיפורים תשל"ד שהה סרן צביקה גרינגולד בביתו שבקיבוץ לוחמי הגטאות. גרינגולד היה בחופשה בין תפקידים, לאחר שסיים את תפקידו כמ"פ בפלוגה ז' של גדוד 74 (גדוד "סער") וטרם שובץ לתפקיד חדש. בצהריים הרגיש בתכונה לא שגרתית לנוכח מטוסי חיל האוויר שפיטרלו בשמי צפון הארץ, והחליט לעלות לרמת הגולן על דעת עצמו.

גרינגולד הגיע בשעה 18:00 לערך לבסיס נפח שבמרכז רמת הגולן וקיווה לעלות עם טנק לכיוון השריון הסורי שכבר החל להבקיע דרך מערכיה של חטיבה 188. לאחר שלוש שעות וחצי הצליח לארגן כוח של שני טנקים, וקיבל פקודה מסגן מפקד החטיבה דוד ישראלי לצאת מזרחה לכיוון חזית הקרבות.

 השעות הראשונות 
ממוזער|ציר הנפט מדרום לנפח, באזור בו נלחם כוח צביקה. מימין האנדרטאות לזכר יצחק בן-שהם ודוד ישראלי
כאשר יצאו מנפח שני הטנקים (של גרינגולד ושל חגי צור) תחת פיקודו, קיבל גרינגולד הוראה מסגן מפקד חטיבה 188, דוד ישראלי, לנוע לכיוון חושניה ולסייע בבלימת השריון הסורי. "כוח צביקה", כפי שנקרא ברשת הקשר, נע על ציר הנפט והתקדם לעבר הכפר הצ'רקסי הנטוש חושניה. בצומת חושניה פגש הכוח בשיירת מנהלתית של צה"ל אשר נסוגה מערבה, כיוון שזיהו כוח שריון סורי באזור. גרינגולד הבין באותו רגע שכוחות סורים חדרו את מעטפת ההגנה של כוחות צה"ל וכי הם מתקדמים לעבר מחנה נפח.

בשעה 22:00 החל כוח צביקה לפגוע בכוחות החוד הסוריים אשר חדרו את קו התלים והתקדמו למרכז הרמה. לאחר הפגיעה בטנק הסורי הראשון הבין גרינגולד כי הטנק שבו נסע, שנפגע כבר בצהריים, לא יוכל להמשיך בלחימה. גרינגולד עלה לטנק של צור והורה לו לחזור עם הטנק הפגוע לנפח, כאשר גרינגולד עצמו המשיך עם הטנק התקין.

כוח צביקה שכלל בשלב זה טנק אחד פעל על פי תרגולות השריון: הוא עלה לעמדת ירי, צלף בטנק, ירד מהעמדה, עלה לעמדה חדשה וחוזר חלילה. גרינגולד העריך כי הוא פגע בערך ב-11 כלים סוריים, הישג גדול מאוד לטנק יחיד בלחימת לילה ללא אמצעים לראיית לילה.

 חבירה לכוחות מילואים 
סמוך לחצות הלילה שבין 6 ל-7 באוקטובר עלו על ציר הנפט 7 טנקים של חטיבה 179. הייתה זו פלוגה מגדוד 266 של חטיבת הגיוס המהיר (חטיבה שמגויסת בפרק זמן של עד 24 שעות), תחת פיקודו של עוזי מור.

הטנקים חברו לטנק של צביקה והכוח המשולב נע על ציר הנפט. הטנקים שנעו על הציר בשיירה נקלעו למארב והחלו להיפגע: הראשון והשני בהתחלה מכוח המילואים ואז השלישי של המג"ד עוזי מור עצמו. בסה"כ נפגעו 5 טנקים מהמארב כמו גם הטנק של גרינגולד שנפגע, כנראה, מאש של אחד מטנקי המילואים. גרינגולד ושני אנשי צוותו נחלצו מן הטנק, אולם נהג הטנק, , נשאר לכוד בטנק ונהרג בהתפוצצות שבאה זמן קצר לאחר היחלצות חבריו. פצועים מרסיסים וכוויות נסו השלושה לכיוון טנקי המילואים שלא נפגעו. גרינגולד, עדיין מסוחרר מהפגיעה, עלה על אחד הטנקים ופקד על מפקדו להתחלף עמו. שני הטנקים הנותרים יצאו חזרה לנפח עם ההרוגים והפצועים, כאשר מ"פ המילואים אמנון שרון עם עוד מספר פצועים והרוגים נשארו בשטח ונפלו בסופו של דבר בשבי הסורים.

 המשך הלחימה תחת פיקוד סמח"ט 188 
250px|ממוזער|טנקי T-62 פגועים של חטיבה משורינת 91 מהדיוויזיה הסורית הראשונה מערבית לעין זיוון, צפונית לציר יבשה, ברקע תל שיפון.
לאחר שעות נוספות של בדידות עקב ההיפרדות מכוח המילואים, חבר לפנות בוקר כוח של 7 טנקי מילואים נוספים מגדוד 266 בפיקוד איז'ו ריבנבך אל טנק גרינגולד.

סמוך לשעה 6:30 בבוקר הגיע דוד ישראלי, סגן מפקד חטיבה 188, עם כוח של 6 טנקים אל גרינגולד ולקח את הפיקוד על הכוח המשותף שמנה כבר 14 טנקים. כשלוש שעות מאוחר יותר הצטרף גם המח"ט יצחק בן-שהם עם צוותו. הכוח המשולב זיהה עם עלות היום את חטיבה 51 הסורית בדרכה צפונה לנפח. 15 טנקי השוט הישראלים הצליחו לפגוע ולהשמיד כלים סוריים רבים, אך לא הבחינו בכוח מחטיבה 51 אשר איגף אותם ממערב לכיוון נפח. במקביל, כוח מגדוד 82 שנמצא ממזרח להם נסוג מעמדותיו ואיפשר לטנקי הדיוויזיה הראשונה הסורית להתקדם לנפח.

 הקרב על נפח 

בשעות הצהריים התקרבו כוחות סוריים אל מחנה נפח והחלו להפגיז אותו. המחנה, שפונה פעם אחת בבוקר, פונה בשנית, אך רבים שלא הספיקו להימלט התחבאו בבונקרים בבסיס. מח"ט 188, יצחק בן-שהם, קרא בקשר לכל הכוחות באזור לנוע לנפח. גרינגולד היה צמוד למח"ט ויחדיו הסתערו על הכוחות הסוריים. בשלב מסוים הבחין גרינגולד כי המח"ט לא לידו, אך לא ידע מה עלה בגורלו. זמן קצר לאחר מכן זיהה גרינגולד את טנק המח"ט כשהוא הפוך, אך הוא לא היה יכול להשתהות והמשיך בהסתערות. גרינגולד הגיע לקרבת המחנה, ירה ופגע בכמה טנקים שהיו על גדרותיו.

טנק צביקה, יחד עם שארית כוחות צה"ל שנותרו באזור נסוגו מערבה למחנה עליקה. גרינגולד המותש, שבינתיים החליף את נהג הטנק שלו שנפגע מהלם קרב, הגיע לעליקה בנסיעה שארכה כרבע שעה והצליח אך בקושי להיחלץ מהטנק. הוא פונה לבית חולים באפיסת כוחות. גרינגולד העיד כי פרט לכך שהיה ער 40 שעות ושהה בטנק כמעט מחציתן, הוא כמעט שלא שתה בזמן הלחימה הרצופה והיה בשלבי התייבשות.

 חזרה לחזית 
ימים מספר לאחר אשפוזו חזר גרינגולד לחטיבה 188 שנפגעה בקרבות וסייע בשיקומה תחת פיקודו של דני ורדי (זו הפעם השנייה לאחר שהוקמה שוב ב-9 לחודש עם יוסי בן-חנן שנפגע בקרבות ההבקעה).

בימים שלאחר הפסקת האש, במהלך השהייה במובלעת הסורית, הבחין גרינגולד כי בדומה לחיילים רבים, הוא סובל במידה מסוימת מתסמיני הלם קרב. במהלך החורף, עד מרץ 1974, תפקד כסמג"ד 74 והשתחרר לבסוף מצה"ל.

פרסום הסיפור על כוח צביקה
סיפורו של כוח צביקה פורסם מפיו של גרינגולד בכתבה בדבר ב-30 בנובמבר 1973. במאי 1975 קיבל גרינגולד את עיטור הגבורה על לחימתו. בדבר פורסם סיפור לחימתו ובסוף הכתבה נכתב: "הכוח שהשתתפתי בו במשך כ-30 שעות לחימה רצופה השמיד יותר מ-60 טנקים סוריים. אישית השמדתי כ-20 טנקים, אף שמייחסים לי השמדת טנקים רבים יותר". בעל המשמר פורסם סיפורו עם טענתו של גרינגולד שאינו יודע כמה טנקים השמיד. במעריב נכתב שגרינגולד אמר: "אני זוכר היטב את הטאנק הראשון שהדלקתי. אני זוכר עוד חמישה נוספים לא לפי הסדר הכרונולוגי. השאר די מבולבל. שמעתי כי במקום כלשהו כתבו שהורדנו שם משהו בסדר גודל של חמישים טאנקים סוריים. אני חושב שזה די מוגזם. במקום אחר קבעו שהשמדנו שם עשרים וחמישה טאנקים. אני מתאר לעצמי שזה קרוב יותר למציאות. אבל אני לא מוכן להשבע על אף מספר". בשער במחנה נכתב שגרינגולד השמיד 60 טנקים.

בראיון בשנת 2001 ל"יד לשריון" אמר גרינגולד:

הדיון על אמינות סיפור הגבורה
הערעור בשנת 1984
בינואר 1984 ערערו אל"ם עוזי מור, סגן קצין חינוך ראשי, ואל"ם אמנון שרון, המג"ד והמ"פ מגדוד המילואים 266 שלחמו בחלק מהלילה עם גרינגולד, על אמינותו של סיפור "כוח צביקה". בעקבות זאת החליט קצין חינוך ראשי להוציא את הסיפור ממערכות מורשת הקרב, עד לבירור יסודי שלו.

אלוף (מיל') מנחם מרון, ראש ועדת הצל"שים לאחר מלחמת יום הכיפורים, אמר שקשה לו להאמין שהעיטור ניתן בטעות. בעקבות זאת הודיע דובר צה"ל כי צביקה גרינגולד ראוי לענוד את עיטור הגבורה בגאון. כתב "מעריב", יעקב העליון, שאיבד עין ורגל בעת שלחם במלחמת ששת הימים כתב על הפרשה: "כל עם זקוק לגיבורים שהדורות הבאים הולכים לאורם. עם הזמן מאבד הדיוק בפרטי עלילותיהם כל משמעות. העיקר הוא מה שנשתמר. עמים שאין להם גיבורים חיים, המציאו אותם באגדות. כך ראוי שיהיה גורל עלילותיו של 'כוח צביקה', ולכן ראוי לברכה החלטתו של הרמטכ"ל רב-אלוף משה לוי, כי אין ערעור על 'כוח צביקה'. במקרה זה המיתוס והעובדות - חד הם." ב-2 בפברואר 1984 פרסם "מעריב" תחקיר שקבע שהטענות נגד סיפור "כוח צביקה" מופרכות.

הערעור על אמינות סיפור כוח צביקה עורר זעם רב וחברת הכנסת עדנה סולודר אפילו דרשה להעמיד לדין את האחראים לפרסום.

תוכנית ערוץ 2 בשנת 2016
באוקטובר 2016 התפרסמה בחדשות 2 כתבה של הכתב עמרי קרונלנד, לפיה ישנן מספר עדויות לכך שסיפורו של "כוח צביקה" נופח ואף הומצא בחלקו במטרה לרומם את מורל חיילי החטיבה. בכתבה הוצגו העדויות של אמנון שרון שחבר אל צביקה במהלך הלחימה, כביכול לאחר שזה "עמד לבד מול 60 טנקים סורים"; רנן שור שהיה כתב "במחנה" וסיקר לראשונה את סיפורו של צביקה; ויאיר נפשי שהיה מג"ד בחטיבה 188 ולימים מפקדה.

לאחר המלחמה, אמנון שרון נפגש עם צביקה לאחר שראה את הכתבה ב"במחנה" על כך שזה עמד לבד מול 60 טנקי אויב. שרון ציין: 

בכתבה אישר יאיר נפשי את הטענות שהסיפור נופח והיה למעשה בדיה, שהוא זה שהיה אמון על הקמת החטיבה מחדש ושלח את הכתב רנן שור לדבר עם צביקה. לפי נפשי:

לעומתם טענו ראש ועדת העיטורים דאז, מנחם מרון, כמו גם היסטוריונים צבאיים שונים, בהם אבירם ברקאי, שבחן את הדברים בספרו "על בלימה", כי הדברים, כפי שתוארו בנימוקים שליוו את הענקת העיטור, כמו גם האופן שבו לחם גרינגולד, אכן התרחשו, והעיטור ניתן לו בדין. גרינגולד עצמו התייחס לתחקיר "ערוץ 2" ואמר: "ערוץ 2 יצרו פה עלילת דם כמיטב המסורת האנטישמית כדי לקדם את הרייטינג שלהם".

רנן שור התייחס אף הוא לוויכוח ואמר: 

 ראו גם 
 חטיבה 188 במלחמת יום הכיפורים
 קרבות הבלימה והתקפת הנגד הישראלית ברמת הגולן

 לקריאה נוספת 
 רנן שור, "צביקה מול הסורים", במחנה גיליון 3–4, 24 בספטמבר 1974, עמ' 17–18
 איתן הבר (עורך), ברק: מלחמת יום הכיפורים, רמת הגולן, תשרי תשל"ד, אוקטובר 1973, הוצאת המשפחות השכולות של חטיבת השריון ברק, 1979. באתר המרכז למלחמת יום הכיפורים
 אריה יצחקי, נפח, בעקבות לוחמים כרך צפון, תל אביב, הוצאת בר-מודן, 1988
 צביקה עופר, ברק ביום הכיפורים - חטיבה 188 במערכת ההגנה על רמת הגולן במלחמת יום הכיפורים – כרך א', כרך ב', מחלקת היסטוריה, אפריל 1995
 דני אשר, תוכנית המלחמה הסורית והוצאתה אך הפועל, מלחמה היום: חקרי מלחמת יום הכיפורים. עורכים חגי גולן ושאול שי, הוצאת מערכות, 2003
 צביקה גרינגולד, כוח צביקה: 24 שעות של גבורה במלחמת יום הכיפורים, הוצאת מודן, 2008
 דני אשר (עורך), הסורים על הגדרות: פיקוד הצפון במלחמת יום הכיפורים, הוצאת מערכות, 2008
 אבירם ברקאי, על בלימה: סיפורה של חטיבה 188 במלחמת יום כיפור, הוצאת מעריב, 2009

 קישורים חיצוניים 
 עדות סרן צבי גרינגולד, מפקד "כוח צביקה" בפני אוספי החומר של ועדת אגרנט, 18 באפריל 1974
 מחלקת היסטוריה – כוח צביקה, 83 עמ, ארכיון צהל ומשהבט, תיק – 1986-157-342
 חטיבה 188 במלחמת יום הכיפורים - מידע ומסמכים, באתר המרכז למלחמת יום הכיפורים




 אל"ם (מיל') יהודה וגמן, כאוס בנפח - ניתוח האירוע, הקרב של חטיבה 679 ביממה הראשונה במלחמת יום הכיפורים, עריכה: אל"ם במיל' הרב אליעזר שנוולד, 2018
 מצפן מורשת - בודד מול הסורים, בערוץ חיל החינוך והנוער באתר יוטיוב, 5 במרץ 2020

 קרב כוח צביקה, באתר "50 שנה למלחמת יום הכיפורים" של ארכיון צה"ל ומערכת הביטחון, מרץ 2025


הערות שוליים

קטגוריה:החזית הסורית במלחמת יום הכיפורים
קטגוריה:יחידות שריון ישראליות