לבוד

לבוד הוא החשבת שני חלקי מחיצה כאחד, על אף שיש ביניהם רווח מסוים (ששיעורו נקבע לפי ההלכה הרלוונטית). השימוש בלבוד הוא בעיקר בהלכות הקשורות לדיני מחיצה.

משמעותו המילולית של המושג 'לבוד' על פי רש"י היא , כלומר, דבר המוארך על ידי דברים אחרים המתחברים אליו. ישנו הסבר נוסף אותו מציע המלאכת שלמה בפירושו למשנה במסכת כלאים, בה מוזכרת המילה 'לבדים', שאותה הוא משווה עם המושג לבוד ומסביר שמשמעותה היא .

 מקור הדין 
על פי הגמרא במסכת סוכה, דין לבוד אינו מפורש בתורה, אלא נאמר כהלכה למשה מסיני:
"שיעורין חציצין ומחיצין הלכה למשה מסיני", ובהמשך הסיקו שהמושג 'מחיצין' כוונתו להלכות האמורות במחיצה, ובכלל זה דין 'לבוד'.

בגמרא במסכת עירובין ישנה מחלוקת מהו האורך המקסימלי אשר בו עדיין יתקיים דין לבוד. לדעת חכמים השיעור הוא שלושה טפחים, ולדעת רשב"ג השיעור הוא ארבעה טפחים. בתלמוד הירושלמי מוסברים הטעמים: לשיטת חכמים נקבע שיעור זה כיוון שזהו שיעור מספיק למעבר אדם, ולשיטת רשב"ג נקבע כך כיוון שזהו שיעור המוגדר חשוב.

 שימושים בהלכה 
בהלכה נעשה שימוש בדין לבוד בדרך כלל בדיני מחיצות, שעל אף שיש הפסק אוויר בין חלקי המחיצה, בכל זאת מחשיבים אותה כמחיצה אחת. 

דוגמאות למקומות שמשתמשים בדין לבוד:
 בישיבה על כסא בזמן אבלות או בתשעה באב. בזמנים אלו יש חיוב לשבת על הקרקע, אך בזמן שהכיסא גבוה מהקרקע פחות משלושה טפחים, הרי זה נחשב כישיבה על הקרקע מדין לבוד.
 בהכשר הסוכה נעשה שימוש בדין לבוד, כדי שהסוכה לא תיפסל ברווח שיש בסכך או בדפנות. גם במקרה שהדפנות רחוקות מקצה הסכך וביניהם יש אוויר, השיעור הקובע לכך הוא שיעור לבוד (בניגוד למקרה שבו יש בתווך סכך פסול, שאז השיעור הוא דופן עקומה).
 בדיני הוצאה מרשות לרשות, חפץ שעובר בסמוך לשלושה טפחים מהקרקע, נחשב כאילו הוא מונח על הקרקע, אף שלא נח בה, כיוון שאנו רואים את שלושת הטפחים הסמוכים לקרקע כחלק מהקרקע. לעומת זאת, חפץ שעבר בלא שנח מעל שלושה טפחים מהקרקע, אינו נחשב כאילו נח בקרקע ('קלוטה לאו כמי שהונחה דמי').
בדיני מקוואות בשיעור המשכת מים פסולים למקווה.

 דינים נוספים 
כשיש דבר המפסיק בין חלקי המחיצה, נחלקו בראשונים האם מקרה כזה נחשב ללבוד, או לא. הרשב"א הביא את דעת "רבותינו הצרפתים", שסברו שאם יש דבר שמפסיק בין חלקי המחיצה, לא ניתן לומר שזהו לבוד. ולאחר מכן כתב שהוא חולק עליהם, וסובר שאומרים לבוד אף אם יש משהו שמפסיק בין שני החלקים אותם רוצים לחבר.

לפי הרב יעקב קנייבסקי, ישנן שתי גישות בהגדרת דין לבוד, יש הסוברים כי על ידי הלבוד רואים את החלל כאילו הוא סתום ויש הסוברים שאף רואים את המחיצות כאילו התארכו.

 ראו גם 
מחיצה (הלכה)
דופן עקומה
גוד אסיק וגוד אחית

 קישורים חיצוניים 




 הערות שוליים 

קטגוריה:שיעורי חז"ל
קטגוריה:הלכות מחיצה