ואהבת לרעך כמוך

ממוזער|שלט בבית ספר תיכון בתל אביב עם הכיתוב "ואהבת לרעך כמוך" (2024)

בתורה, וְאָהַבְתָּ לְרֵעֲךָ כָּמוֹךָ הוא ציווי של אלוהים לבני ישראל, המופיע בספר ויקרא (), ולפיו על כל אחד לאהוב את רעהו כפי שהוא אוהב את עצמו. גם רבי עקיבא בתלמוד וגם ישו בברית החדשה לימדו שזה אחד הכללים החשובים ביותר בתורה.

מבחינה מעשית, "ואהבת לרעך כמוך" מלמד שאסור לאדם לעשות לחברו דבר שלא ירצה שאחר יעשה לו. מכלל זה נגזרות דרכי התנהגות רבות, שבעטיין רבי עקיבא התייחס אליו כאל מושג יסוד בתורה. בניסוחים שונים הרעיון הזה מופיע גם בדתות ובשיטות מוסר אחרות.

מפרשי המקרא נחלקו בשאלה מיהו אותו "רֵעַ" שעליו חל הציווי: יש שסברו שהכוונה ליהודים בלבד, ויש שהרחיבו לכל אדם שנמצאים אתו ביחסי רעות.

בתורה
המילים "ואהבת לרעך כמוך" לקוחות מפסוק מהתנ"ך:

פסוקים אלה לקוחים מדברי ה' למשה בהיותם בהר סיני, הכוללים מצוות שונות, שאותן הצטווה משה לומר לכל בני ישראל. על פי פשט הדברים, מדובר בציווי על הרגש: בני ישראל נדרשו להרגיש אהבה זה לזה (באותה המידה בה הם אוהבים את עצמם), ונאסר עליהם להרגיש שנאה זה לזה.

בהמשך אותו הפרק ה' ציווה לאהוב גם גרים באותה המידה: .

 פירושים 
רבי חיים בן עטר הסביר את הקשר בין המצווה לביטוי אני ה' כקשר הדדי בין מצבו של עם ישראל לה', .

פרשני מקרא, כמו אבן עזרא וספורנו, עמדו על הלמ"ד היתרה הקיימת בפסוק (לרעך במקום את רעך), ופירשו שהציווי הוא לפעול מתוך אהבה כלפי רעך, כמו שהאדם רוצה שרעו יפעל באהבה כלפיו. הציווי על יראת ה' במצווה מובהקת שבין אדם לחברו, כמו אהבת הזולת, מדגיש מכל מקום את המניע הדתי העומד מאחורי ציוויי התורה, גם אלה החברתיים.

בספרות חז"ל
הפסוק "ואהבת לרעך כמוך" מוזכר במשנה פעם אחת, היכן שרבי מאיר טען שיש להתיר נדרים הסותרים מצווה זו; למשל, אדם שנדר שלא ייתן לרעהו כלום, ואם אותו הרֵעַ יהיה עני תהיה מצווה לפרנסו משום "ואהבת לרעך כמוך".

רבי עקיבא, שהיה אחד מגדולי התנאים, ייחס חשיבות עליונה למצווה זו:
ההבדל בין שתי הגישות הוא שרבי עקיבא הדגיש את האהבה דווקא "לרעך", לחברים או לבני אותו עם, ואילו בן עזאי הביא פסוק על בריאת האדם – הפסוק המלא הוא  – ובכך הזכיר את צלם האלוהים שבכל אדם, ורמז שחשוב יותר לנהוג באחווה לכל אדם, גם למי שאיננו רעך. לפי הנוסח שבבראשית רבה, רבי עקיבא נימק את גישתו בכך .

בתלמוד הבבלי מסופר שהלל הזקן אמר, כשהתבקש ללמד לגר את כל התורה על רגל אחת, , והוסיף כי "זוֹ הִיא כׇּל הַתּוֹרָה כֻּלָּהּ, וְאִדַּךְ פֵּרוּשַׁהּ הוּא". המהרש"א, בפירושו לתלמוד, מפרש שהלל למד זאת ממצוות "ואהבת לרעך כמוך". בספרות היהודית הקדומה יש אמרות דומות ברוח זו, כגון בספר טוביה ("ואת־אשר תשנא אל תעש לכל־אדם"), וגם אצל פילון האלכסנדרוני.

חז"ל למדו מפסוק זה הלכות רבות:
 על פי רב משמו של רב יהודה אסור לאדם לקדש אישה באמצעות שליח מבלי שהוא רואה אותה, מהטעם של "ואהבת לרעך כמוך", שמא כאשר יראה אותה, היא תתגנה בעיניו והוא ירצה לגרש אותה ויגרם לה צער.
 על פי רב חסדא אסור לקיים יחסי מין ביום בגלל הטעם של "ואהבת לרעך כמוך"; אביי מסביר כי הגבר עלול לראות משהו בגופה של אשתו, שיגרום לו שתתגנה עליו וימאס בה.
 בכמה מקומות חז"ל מתלבטים בדינו של מי שמוצא להורג על ידי בית דין, כיצד הוא צריך להתבצע, והם קובעים את הכלל "ואהבת לרעך כמוך – ברור לו מיתה יפה", כלומר אף מי שדינו להיהרג, יש להורגו באופן הכי עדין והלא משפיל שאפשר.
 כאשר חכמים התלבטו האם לבן מותר להקיז דם אביו לצורך רפואה, שהרי ישנו איסור לבן לחבול באביו, הם התירו מהטעם שהביא רב מתנה "ואהבת לרעך כמוך".

בהלכה

"ואהבת לרעך כמוך" נחשבת לאחת מתרי"ג מצוות:

הרמב"ם כתב שמדרבנן יש מצוות מעשיות שנגזרות מזה:

כמו כן נפסק שמי שיכל לפדות שבוי ולא עשה כן, עובר בין היתר על מצוות 'ואהבת לרעך כמוך'.

היו שנהגו לקבל עליהם את מצוות "ואהבת לרעך כמוך" לפני תפילת שחרית כדי שהתפילות יהיו רצויות ויתקבלו, ובלשונו של הרב שלמה גאנצפריד .

 מצווה שבלב או מצווה מעשית 
רוב הפוסקים ופרשני המקרא התקשו במצווה זו איך אפשר שאדם יאהב את חברו כמו את עצמו, לכן הם פירשו שמצווה זו אינה מצווה שבלב אלא מצווה מעשית, שידאג לחברו כמו שדואג לעצמו. כך כתב הרש"ר הירש: .

אולם שיטת הרמב"ם והסמ"ק שהמצווה הזו היא מצווה שבלב, אמנם האהבה שבלב צריכה להביא לידי דאגה מעשית ואינה מוגדרת כמצווה שבלב בלבד.

 אהבת אדם שאינו יהודי 
רוב רובם של פרשני המקרא והפוסקים החזיקו בפרשנות חז"ל לפיה מצווה זו מחייבת את האהבה ליהודים בלבד. יחד עם זאת, בספר שערי קדושה כתב רבי חיים ויטאל שראוי לאדם החסיד לאהוב את כל הבריות ואפילו גויים. וכן כתב הרב אברהם יצחק הכהן קוק בכמה מקומות, גם כפירוש לפסוק. בעקבות מאורעות תרפ"ט כתב הרב קוק על יחסו לאומה הערבית בארץ ישראל ומחוצה לה: . גם בעל ספר הברית פנחס הורוויץ, הרב אליהו בן אמוזג וגם בספר כוס ישועות של נתן פרידלאנד, מצווה זו מפורשת כחלה על כל האנושות. לדוגמה, בפירושו למקרא הרב בן אמוזג כותב: . גם באחד ממכתבי רבי יוסף משאש נכתב כעין דבריו של הרב בן אמוזג.

 היזק לעצמו 
כל הפוסקים כתבו שבמקרה של היזק לעצמו אינו חייב מחויב לעזור לחברו, כי אין אדם מחויב לדאוג לחברו יותר מלעצמו

בנצרות
ממוזער|החכם הפרושי מדבר עם ישו, ציור מאת ג'יימס טיסו
הברית החדשה מזכירה מספר פעמים את הפסוק "ואהבת לרעך כמוך".
ישו, בשיחתו עם חכם פרושי (סופר), אמר שזוהי המצווה השנייה בחשיבותה:

לפי הבשורה על-פי לוקאס, הפרושי שאל את ישו מי נחשב כ"רֵעַ" לצורך זה, וישו השיב במשל השומרוני הטוב: איש יהודי נשדד ושכב פצוע בצד הדרך. עבר שם כהן שהמשיך בדרכו, אחר כך לוי שגם הוא לא סייע לו, ואז שומרוני שעצר, חבש את הפצוע, הרכיב אותו על בהמתו לפונדק ואף שילם את הוצאותיו. ואז שאל ישו את הפרושי –

במקום אחר ישו העמיד את "ואהבת לרעך כמוך" יחד עם עשרת הדיברות.

גם פאולוס העריך מאוד את הערך הזה:

סובלנות דתית
האפיפיור גרגוריוס התשיעי יישם את הכלל לגבי היחס הראוי של נוצרים ליהודים במכתב לבישוף צרפתי משנת 1233: 

בדתות נוספות
ממוזער|פסיפס מהתקופה הרומית בסברתה, ובו כיתוב QVOD TINI OPTO MI EBENIAT – "מה שאני מאחל לך עלול לקרות גם לי"
הכלל מופיע בניסוחים שונים גם בדתות אחרות:
 ברומא העתיקה: על פי ההיסטוריה אוגוסטה, הקיסר אלכסנדר סוורוס זכר מימרה ששמע מיהודים או מנוצרים, אותה נהג להשמיע באמצעות כרוז בכל פעם שקרא מישהו למשמעת, וציווה לחקוק אותה בפלטין ובמבנים ציבוריים: "quod tibi fieri non vis, alteri ne feceris" ("אשר אינך רוצה שיעשו לך, אל תעשה לזולתך"). כלל זה, המקביל לכלל של הלל הזקן, מופיע בכתובת פגנית שנתגלתה ב-1954 בסלונה , המתוארכת לזמנו של סוורוס: "Unusquisque quot sibi fieri non vult facere non debet". נראה שבתקופה זו הכלל הפך לאמרה נפוצה ברומא, והוא אף משתקף בנאומו של מקנאס (Maecenas) אצל דיו קסיוס.
 באסלאם: החדית' מייחסת למוחמד את האימרה .
 בהינדואיזם: במהאבאראטה, האפוס החשוב של ההינדואיזם, מופיע ב-Anusasana Parva הכלל .
 בקונפוציאניזם: בפרק 15 של מאמרות קונפוציוס מופיע הכלל בניסוח המזכיר את דברי הלל הזקן: . באופן אחר מופיע הכלל גם בפרק 5 של המאמרות: .
 בדת הבהאית: בפרק 66 בלקט כתבי בהאא אללה מנוסח הכלל 

בפילוסופיה

בחיבורו המוסרי הראשון הנחת יסוד למטפיזיקה של המידות הפילוסוף הגרמני עמנאול קאנט ניסח את "הצו הקטגורי" בשלושה נוסחים. הניסוח השלישי: . לפי קאנט, ניסוח זה הוא גרסה תבונית יותר של "הפתגם העממי" מה ששנאוי עלך וגו'". בהערה שלו ניתן לקרוא בלטינית שגויה [שכך מתוקנת]Quod tibi fierinon vis, alteri ne feceri [sic!] [אל תעשה מה שאתה לא רוצה שיעשו לך, אל תעשה את זה לאחר].

הפתגם מופיע בבשורות הנוצריות: מתי (7:12) ולוקאס (6:31) צמוד לעשרת הדיברות ולספר טוביה (4:15) בוולגטה. עם כך מצוות איסור שבאמת לא כולל את כל העיקרון. "מפני שאיננו אלא מסקנה מאותו העיקרון, ועוד מצומצמת מכמה בחינות. אין הוא יכול להיות חוק כללי, מפני שאינו כולל בו טעם החובות כלפי עצמו, ולא טעם חובות גמילות חסד כלפי אחרים [...], אף לא לבסוף טעם החובות החמורות שבין אדם לחברו". (שם, בהערה בע' 97). אלא אם כן כך כל החסרים נמצאים באותו המקום: וייקרא (פרק י"ט, פסוק י"ח.) בתרגומים מאוחרים יותר לשפות מודרניות מעברית מופיע מצוות העשה בצורתו המוכרת: "אהבת לרעך כמוך." המתרגמים -לא מ. שפי ולא חנן אלשטיין (במהדורת ידיעות אחרונות, תל אביב, 2010, בע' 99) לא העירו על כך, על שימושו של קאנט בציטוט של הטקסט הלטיני. במקורות הנוצריות המודרניות הצו מופיע בצורתו הנכונה. הנצרות בעקבות אמרה זו של ישו נוטה להסתכל על היהדות כאילו זו ההמצאה של הבשורות.

האתיקה הקאנטיאנית לא רק בגלל הזולתניות והאחריות האוטונומית החמורה כלפי האחר נחשב למהפכנית, אלא גם בשל כל התכונות האחרות שכאן לא מדובר עליהם.

בספרו תועלנות, הפילוסוף הבריטי ג'ון סטיוארט מיל מפרש את "ואהבת לרעך כמוך" כמהות התועלתנות: 

באתיקה המודרנית העיקרון של החובות כלפי האחר הוא אבן פינה של שיטות החשיבה המוסריות ולאחרונה משתקף בהגותו של ז'אק דרידה.

ביהדות עם זאת ישנן התייחסויות המבקשות להפיק כעין צו קטגורי כללי, ומעניינת בהקשר זה המחלוקת שהובאה (לעיל, בפיסקה "בספרות חז"ל"), בין ר' עקיבא ובן עזאי -
"ואהבת לרעך כמוך" - ר' עקיבא אמר: זה כלל גדול בתורה, ובן-עזאי אמר: "זה ספר תולדות אדם" - זה כלל גדול מזה.

 קישורים חיצוניים 

 אסופת מאמרים בנושא ואהבת לרעך כמוך, באתר ספריית אסיף
 הרב דוד דב לבנון, ואהבת לרעך כמוך - כלל גדול בתורה, באתר "ישיבה"
 מיכאל לוצקי,  ואהבת לרעך כמוך
 מפרשים של פרשת אחרי מות - קדושים באתר "גיליונות נחמה"
 פירושו של מרטין בובר לציווי "ואהבת לרעך כמוך" ולקשר בינו ובין מצוות "ואהבת את ה' אלהיך"
 הרב יצחק פייגלין, פרשת קדושים - ואהבת לרעך כמוך, באתר בית המדרש הווירטואלי של ישיבת נהרדעה-נהריה

 ואהבת לרעך כמוך, איך אפשר? מאמרים בתנ"ך - עוזי פז, 12 במאי 2018

הערות שוליים

קטגוריה:תרי"ג מצוות
קטגוריה:מצוות שבין אדם לחברו
קטגוריה:מצוות עשה
קטגוריה:אהבה
קטגוריה:מוסר
קטגוריה:פילוסופיה נוצרית
קטגוריה:מצוות הנוהגות בזמן הזה
קטגוריה:פרשת קדושים
קטגוריה:מניין מצוות שמירת הלשון לפי החפץ חיים