מטריושקה

מַטריוֹשקָה (; נגזר מהשם מטריונה שהיה אחד מהשמות הנפוצים בתחילת המאה העשרים. בישראל מכונה גם בבושקה, מרוסית: Бабушка, סבתא) היא סדרה של בובות חלולות, עשויות עץ, הנתונות זו בתוך זו.

שמאל|ממוזער|250px|מטריושקה פתוחה
שמאל|ממוזער|250px|מטריושקה "יהודית"
המטריושקה החיצונית היא הבובה הגדולה ביותר, ובתוכה בובה נוספת, קטנה ממנה במקצת כך שתוכל להיכנס בתוך הבובה הגדולה. בתוך המטריושקה הקטנה יותר נמצאת בובה קטנה קצת יותר, וכן הלאה. כל אחת מן הבובות, פרט לפנימית ביותר עשויה משני חלקים: עליון ותחתון. החלק העליון מעוגל ומזכיר צורה של ראש וכתפיים, החלק התחתון שטוח ומאפשר עמידה יציבה של הבובה על השולחן. במטריושקה טיפוסית יש בין ארבע לשבע בובות הנתונות זו בתוך זו. הבובה הפנימית ביותר (שהיא גם הקטנה ביותר) אינה חלולה. המטריושקה המסורתית היא בדמות של אישה החובשת על ראשה מטפחת.

היסטוריה
המטריושקה, שצורתה החיצונית מבוססת על בובה יפנית, נחשבת לסמל בעיני העם הרוסי. בשלהי המאה ה-19 החלו לייצר אותה גם ברוסיה. בובת מטריושקה הוצגה לראשונה בתערוכה העולמית בפריז בשנת 1900. במהלך שנות ה-20 של המאה ה-20 התגבש עיצובה הנוכחי.

מקור השם
השם Матрёшка ("מטריושקה") נגזר מהשם הרוסי נשי Матрёна ("מטריונה"). מקור שם זה הוא מן המילה הלטינית «mater», שפירושה "אמא". דמות המטריושקה מעוצבת כמו אמא טובת לב, בריאה ושמנמנה.

בעברית ישראלית הבובה קרויה לעיתים "בבושקה" (סבתא ברוסית). שם זה לבובה קיים במספר שפות סלאביות כמו קרואטית, סלובנית וסרבית.

בתרבות
ממוזער|פסלי מטריושקה באנדרטה למהגרים הרוסים, בעיר סאן חוויאר, אורוגוואי
בסדרת הטלוויזיה "החפרפרת" השתמשו היוצרים במטריושקה שהולכת ונפתחת, וכל בובה זועמת יותר מקודמתה. בכך המחישו היוצרים את מורכבות העלילה, המורכבת מהונאה על גבי הונאה על גבי הונאה.
עלילת סדרת ההנפשה "גיבורי העיירה" עסקה בעיירה שכל תושביה היו מטריושקות.
 המשוררת דליה קווה השתמשה במילה בבושקה בשירה "שורת נשים שקטה" כדימוי לשרשרת הדורות.
 משחק הווידאו "Stacking" מתקיים בעולם בו יצורים חיים וחפצים הם מטריושקות, ומגולל את סיפורו של בן למשפחת מנקי ארובות שחיה בזמן המהפכה התעשייתית.

קישורים חיצוניים



קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:בובות
קטגוריה:רוסיה: תרבות