השושלת הסולומונית

השושלת הסולומונית (מכונה גם "בית שלמה") היא שושלת קיסרים ושליטים ששלטו באתיופיה כמעט ברציפות משנת 1270 בקירוב ועד ל-12 בספטמבר 1974. שושלת זו היא השושלת השלטונית החוקית היחידה בחבש כמתחייב ממסורת הדתית הנוצרית האתיופית. השושלת טוענת למוצא משושלת מנליק שהיא עצמה טוענת למוצאה משלמה המלך ומלכת שבא.

אם מונים את השושלת יחד עם בית האב שושלת מנליק ובית האב שלה השושלת האגעזית מקבלים את אחת השושלות הארוכות ביותר בעולם שתחילתה ב-1978 לפנה"ס ועד 1974 כך יוצא ששנות שלטונם הם כ-3,952 שנים. הספר כברה נגסט הוא מקור גאוותה של שושלת זו וגם סיפור מוצאם.

 היסטוריה 
 הקמת השושלת 

בשנת 1270 התחוללה הפיכה שלטונית באימפריה האתיופית כאשר שושלת חדשה עלתה לשלטון וטענה שמוצאם ממלכי אקסום ומשושלת מנליק ובכך למוצא משלמה המלך. שליטי שושלת זאגווה שסולקו היו תמיד תחת מתקפה והחבשים לא תמכו בהם מכיוון שלא נמנו על שושלתו של מנליק (הם טענו ליחוס של משה רבנו). על פי המסורת האתיופית מצאו קיסרי אקסום מקלט בשאווה לאחר השתלטות כוחות יהודית המלכה וב-1268 החלו לצבור כוח. במהלך תקופה זו החלה להיווצר קבוצה אתנית חדשה - האמהרים. מקורם של האמהרים באזור צפונית לשאווה ודרומית ללסתה - כיום מחוז דרום וולו. האמהרים, שדגלו בחזרה לימי הפאר של קיסרות אקסום, הונהגו על ידי האציל האמהרי יקונו אמלק. תחת מנהיגותו פתחו האמהרים בלחימה כנגד שושלת זאגווה הבלתי לגיטימית בעיניהם, ולמען החזרת השלטון לידי 'צאצא קיסר אקסום'.

שאיפתו של יקונו אמלק - שייחס את מוצאו לקיסר האחרון של קיסרות אקסום - הייתה להפיל את שושלת זאגווה ולמנות את עצמו לקיסר אתיופיה. על מנת לעודד את תושבי אתיופיה ובייחוד את התגרים להתקומם כנגד הזאגווה, נדרש יקונו אמלאק לעזרת הכנסייה. לכן הוא סיכם עם ראש הכנסייה האתיופית, הקדוש תקלה היימנות, שכאשר יצליח להשתלט על אתיופיה, יעניק לכנסייה שני שלישים מאדמות הממלכה. ראשי הכנסייה הסכימו והאמהרים החלו בפלישה מאזור אמהרה ההיסטורי צפונה ללסתה וווג ומערבה למחוז גוג'אם. האמהרים הצליחו, לאחר קרבות דמים, להרוג את המלך הזאגווי האחרון, אך יורשיו המשיכו בלחימה. בסופו של דבר נוסח הסכם בין הצדדים, על פיו השלטון המרכזי יהיה בשליטת האמהרים ושושלת זאגווה תמשיך לשלוט במחוז וג תחת התואר וגשום (שליט וג).

השנים 1270–1529 נחשבת לתור הזהב של שושלת זו. באותה תקופה הייתה שליטה אפקטיבית של שושלת אחת, והשלטון עבר מאב לבן. לקיסר הייתה שליטה פוליטית, צבאית ושליטה אזורית. בתקופה זו ביססה אתיופיה את עצמה כאימפריה החשובה ביותר במזרח אפריקה ולדומיננטית ביותר בקרן אפריקה כולה.

 פיצול השושלת 

במהלך תקופת מלחמת אתיופיה-אדאל כוחות אחמד גראן ביקשו להשמיד את השושלת, והקיסר לבנה דנגל איבד כמה מקרוביו: בנו הבכור פיקטור נהרג ב-7 באפריל 1537 בידי קצין של גראן, בן אחר בשם מינאס נפל בשבי ב-19 במאי 1539 והוגלה לתימן. בנוסף לכך הכלא המלכותי ליורשי הכתר באמבה גישן הותקף בינואר 1540 מאוחר יותר באותה שנה נהרג לבנה עצמו בקרב ליד דברה דאמו ב-2 בספטמבר. אך השושלת שרדה ובנו של לבנה דנגל, יעקב, הסתתר במערה במחוז שאווה ובן נוסף גלאוודיוס מונה לקיסר לאחר מות לבנה והצליח להשמיד את צבא אדאל בעזרת הפורטוגזים. לאחר שגלאוודיוס נהרג מונה מינאס לקיסר לאחר שחזר מגלותו, זרעו של מינאס שלט באתיופיה עד עלייתו של הקיסר סוסניוס שהיה נכדו של יעקב, הבן שהתחבא במערה וכך התחיל הענף הגונדרי. בן נוסף של יעקב היה מאבותיו של האציל האמהרי נאגסי קראסטוס אשר החל את הענף השאווני במהלך תקופה זו נוצרו עוד שני ענפים בתיגראי ובגוג'ם אך בשונה משאר הענפים, ענפים אלו משתייכים לשושלת בקו נשי ולא גברי.

 קץ שלטונם 

הענף הגונדרי עלה לשלטון ושלט באופן רופף באתיופיה במהלך תקופת התחייה האתיופית ותקופת השופטים האתיופית עד לשנת 1855 שנת עלייתו של הקיסר תוודרוס השני שטען למוצא מהשושלת הסולומונית כנצר לקיסר פאסילידס. לאחריו כתר הקיסרים עבר מהשושלת חזרה לשושלת זאגווה במסווה של הקיסר תקלה גיורגיס השני שהיה דרך אמו שייך גם לשושלת הסולומונית לאחר שנהרג יירש אותו הקיסר מהענף התגרי יוהנס הרביעי ולאחר מותו של זה הכתר חזר לשושלת הקיסרים האמהרים בראשותו מלך שאווה מנליק השני. הכתר נשאר עד היום תחת הענף השאווני שייצא מקרבו גם הקיסר היילה סלאסי שניסה להקים שושלת מזרעו והופל במהפכה האתיופית. כיום השושלת עדיין קיימת ומנסה לחזור לשלטון באתיופיה בתור מונרכיה חוקתית, חבריה הפזורים כיום ברחבי העולם הקימו את מועצת הכתר האתיופית - מועצה שתשמור על המשכיות השושלת.

 קיסרי השושלת 

רשימת קיסרי הענף המרכזי:

#שםתחילת כהונהסיום כהונההערות1יקונו אמלק10 באוגוסט 127019 ביוני 12852יאגבה ציון18 ביוני 128512943סנפה ערד הרביעי129412954חזבה אסגד129512965קדמה אסגד129612976ג'ין אסגד129712987סבא אסגד1298129910וואדאם ערד1299131411עמדה ציון הראשון1314134412ניואיה קראסטוס1344137213ניואיה מריאם1372138214דווית הראשון13826 באוקטובר 141315תוודרוס הראשון6 באוקטובר 1413יולי 1414כיהן כתשעה חודשים בתפקיד.16יסחק הראשוןיולי 1414142917אנדראיאס14291430כיהן ארבעה או שישה חודשים בתפקיד.18תקלה מריאם1430143319סארוו ייאסוס14331433כיהן כמעט כשנה בתפקיד.20עמדה ייאסוס143319 ביוני 1434כיהן כשמונה חודשים בתפקיד.21זרע יעקב19 ביוני 143426 באוגוסט 146822באדה מריאם הראשון26 באוגוסט 14688 בנובמבר 147823אסכנדר8 בנובמבר 1478149424עמדה ציון השני149426 באוקטובר 1494כיהן כשישה או שבעה חודשים בתפקיד.25נהואד26 באוקטובר 149431 ביולי 150826דווית השני31 ביולי 15082 בספטמבר 154027גלאוודיוס3 בספטמבר 154023 במרץ 155928מינאס23 במרץ 15591 בפברואר 156329סרצה דנגל1 בפברואר 15634 באוקטובר 159730יעקב4 באוקטובר 1597160331זה דנגל16031604 -יעקב16031607הוחזר לכס הקיסרות.32מלאק סגד השלישי18 במרץ 16077 בספטמבר 163233פאסיל7 בספטמבר 163218 באוקטובר 166734יוהנס הראשון18 באוקטובר 166719 ביולי 168235ייאסו הראשון19 ביולי 168213 באוקטובר 1706ב-1685 יסחק ייאסו מכריז על עצמו כקיסר בתגובה לכך הקיסר הורג אותו בקרב.36תקלה היימנות הראשון27 במרץ 170630 ביוני 1708בספטמבר 1707 עמדה ציון מכריז על עצמו כקיסר בתגובה לכך הקיסר מוחץ את המרד.37טאוופלוס1 ביולי 170814 באוקטובר 17111709 - יולי 1710 נאבחנה יוהנס מכריז על עצמו כקיסר בתגובה לכך הקיסר מוחץ את המרד באכזריות.יוסטוס14 באוקטובר 171119 בפברואר 1716אינו מהשושלת38דווית השלישי8 בפברואר 171618 במאי 172139בקפה18 במאי 172119 בספטמבר 173040ייאסו השני19 בספטמבר 172327 ביוני 17551736–1737 חאזקאיס מכריז על עצמו כקיסר בתגובה לכך הקיסר השמיד את המרד.41יואס הראשון26 ביוני 17557 במאי 176942יוהנס השני7 במאי 176918 באוקטובר 176943תקלה היימנות השני18 באוקטובר 1769יוני 177044סוסניוס השנייוני 177023 בדצמבר 1777 -תקלה היימנות השני23 בדצמבר 177013 באפריל 177745סלומון השני13 באפריל 177720 ביולי 177946תקלה גיורגיס הראשון20 ביולי 17798 בפברואר 178447ייאסו השלישי16 בפברואר 178424 באפריל 1788 קיסרי האופוזיציה לייאסו השלישי.
שםתקופת כהונהייאסו1787–1788באדה מריאם1787–1788תקלה היימנות1788–1789 -תקלה גיורגיס הראשון24 באפריל 178826 ביולי 1789הוחזר לכס הקיסרות בפעם הראשונה.48חאזקאיס26 ביולי 1789ינואר 1794 -תקלה גיורגיס הראשוןינואר 179415 באפריל 1795הוחזר לכס הקיסרות בפעם השנייה.49באדה מריאם השני15 באפריל 1795דצמבר 1795 -תקלה גיורגיס הראשוןדצמבר 179520 במאי 1796הוחזר לכס הקיסרות בפעם השלישית. 50סלומון השלישי20 במאי 179615 ביולי 179751יונס18 באוגוסט 17974 בינואר 1798 -תקלה גיורגיס הראשון4 בינואר 179820 במאי 1799הוחזר לכס הקיסרות בפעם הרביעית. -סלומון השלישי20 במאי 179915 ביולי 1799הוחזר לכס הקיסרות.52דמטריוס25 ביולי 179924 במרץ 1800 -תקלה גיורגיס הראשון24 במרץ 1800יוני 1800הוחזר לכס הקיסרות בפעם החמישית. -דמטריוסיוני 1800יוני 1801הוחזר לכס הקיסרות.53אגוולה ציוןיוני 18013 ביוני 181854יואס השני19 ביוני 18183 ביוני 182155ג'יגר3 ביוני 1821אפריל 182656באדה מריאם השלישיאפריל 1826אפריל 1826 -ג'יגראפריל 182618 ביוני 1830הוחזר לכס הקיסרות. 57ייאסו הרביעי18 ביוני 183018 במרץ 1832 58גברה קראסטוס18 במרץ 18321832 59סהלה דנגל18321832 -גברה קראסטוס18328 ביוני 1832הוחזר לכס הקיסרות. -סהלה דנגלאוקטובר 183229 באוגוסט 1840הוחזר לכס הקיסרות בפעם הראשונה.ב-1832 אגוולה אנבסה מכריז על עצמו כקיסר בתגובה לכך הקיסר מטפל במרד.60יוהנס השלישי30 באוגוסט 1840אוקטובר 1841 -סהלה דנגלאוקטובר 18411845הוחזר לכס הקיסרות בפעם השנייה. -יוהנס השלישי18451845הוחזר לכס הקיסרות בפעם הראשונה. -סהלה דנגל18451851הוחזר לכס הקיסרות בפעם השנייה. -יוהנס השלישי18501851הוחזר לכס הקיסרות בפעם השנייה. -סהלה דנגל185111 בפברואר 1855הוחזר לכס הקיסרות בפעם השלישית.

 הערות שוליים 

*
*
קטגוריה:בתי מלוכה
קטגוריה:מלכים אפריקאים