אברהם דאוס

אברהם דַאוּס (Daus; 22 ביוני 1902 – 25 ביוני 1974) היה מלחין ישראלי יליד גרמניה, שעלה לארץ ישראל בשנת 1936, חי במשך שנים בקיבוצים והטביע את חותמו כמלחין וכמחנך.

קורות חיים
אברהם דַאוּס נולד בברלין בירת גרמניה בשנת 1902. מ-1919 עד 1921 למד נגינה בפסנתר וניצוח בבית הספר הגבוה למוזיקה בברלין (כיום UdK Berlin), ולאחר מכן למד בבית הספר הגבוה למוזיקה במינכן אצל קורבואזייה וואלטרסהאוזן. ב-1923 התקדם, בהמלצתם (כל אחד בנפרד) של המנצחים לאו בלך ופריץ שטידרי, מעיסוקו כקורפטיטור באופרה של ברלין לניצוח באופרה של ברסלאו. בשנת 1925 עבר דאוס לתיאטרון העירוני של קרפלד (Krefeld) ומשם לוופרטאל (Wuppertal) ולדורטמונד.

בשנת 1933, עם עליית הנאצים לשלטון, הושעה מעבודתו והיגר לפריז. כעבור שלוש שנים, ב-1936, דאוס, שמ-1926 היה פעיל ציוני, עלה לארץ ישראל. נישא למאיירת אילזה קנטור, שעלתה מפראג, והיה אב לשתיים: תרזה ותמר.
בארבע שנותיו הראשונות בארץ חי בתל אביב ועבד כמלווה וכמורה לזמרה. משנת 1940 עד 1963 חי בקיבוץ רמת הכובש ובקיבוצים אחרים ועבד כמחנך למוזיקה. מ-1963 ועד מותו חזר לחיות בתל אביב.

בשנת 1952 זכה דאוס בפרס אנגל, עבור הקנטטה "גבת".

אברהם דאוס נפטר בתל אביב בשנת 1974, לאחר מחלה ממושכת.

ארכיונו, ובו יצירות ומכתבים, שמור בספרייה הלאומית. חלק מיצירותיו בכתבי-יד נמצא בארכיון למוזיקה ישראלית, הספרייה המרכזית ע"ש סוראסקי, אוניברסיטת תל אביב.

יצירתו

בשנותיו בארץ הרבה לכתוב מוזיקה ווקאלית לטקסטים עבריים, והשתדל לאמץ לו ערכים מזרחיים, שיתאימו, כך גרס, לנופי הארץ, ללשונה ולתושביה. גישה זו באה לביטוי במחזור של שירי רחל, לקול נמוך, חליל וויולה.
ההרכב יוצא הדופן תורם לאווירת השירים ויוצר התאמה נדירה בין מילות המשוררת לצלילי המלחין.

בשנת 1952 החל לחבר בשיטת שנים-עשר הטונים, אך בכל חומרתה נקט בה רק ברביעיית מיתרים משנת 1954. ביצירות הבאות ניכר ריכוך בחומרת השיטה אך עדיין אפשר להבחין ביסודותיה, הנגלים לאחר זמן. דוגמה לכך היא היצירה "ארבעה דיאלוגים" לכינור וצ'לו (1957).

יצירותיו
יצירות קוליות
לקול ותזמורת
 אי שם בארץ ישראל לקול ולתזמורת.
 אסיף לקול ולתזמורת.
 אשרי הגפרור לקול ולתזמורת / מלים חנה סנש .
 זמר לקול ולתזמורת / מלים אברהם שלונסקי.
 חג לקול ולתזמורת / מלים רחל המשוררת.
 נקראים אחים בליל לקול ולתזמורת.
 ענה דודי לארבעה קולות ופסנתר / מלים שיר השירים.
 לשומרים בשדות לקול ולתזמורת.

לקול ופסנתר
 שירים לקול ולפסנתר (1947).
 זמר לקול ולפסנתר / מלים אברהם שלונסקי (1949).
 מול הנרות לקול ולפסנתר/ מלים אסתר איזקסון (1949).
 שירי רחל לקול ולפסנתר (1938). יצא לאור ב-1948 / מחזור של חמישה משירי רחל המשוררת.

למקהלה
 גבת, קנטטה לחגיגות חצי היובל של קיבוץ גבת / לטקסטים מרשומות הקיבוץ ומדברים שכתבו חבריו (1951).
 הצפרדעונת קְוָקִיָּה למקהלה מעורבת / מלים שאול טשרניחובסקי.
 הקן הזה למקהלה מעורבת / מלים פניה ברגשטיין (1952).
 טקס העומר נוסח חפצי-בה / מלים אנדד אלדן. עריכה, בימוי וכוריאוגרפיה אילנה אביאל (1958).
 טקס חג האסיף. / מלים אנדד אלדן. רוב המוזיקה מאת דוד זהבי. השירים "אישי", "אשר נטע אילן", "עתיק מאיתנו העץ", מאת אברהם דאוס (1964).
 ישעיהו ס"ב, ד' למקהלה מעורבת (1952).
 הנרות הללו, קנטטה לחנוכה למקהלה מעורבת. מילים אפרים דרור. (1938).
 מבשרי האורים למקהלה מעורבת / מלים אנדד אלדן.
 מחמד לבבי למקהלה מעורבת / מלים שרה לוי תנאי.
 מקהלת רפאים לשלושה קולות.
 ענה דודי ואמר קומי לך רעיתי למקהלה מעורבת / מלים שיר השירים ב'.
 פתח אל הים, קנטטה במלאת שנה לנמל תל אביב, בהזמנת שירות השידור הירושלמי (1937) / מלים אדית בלום. יצא לאור ב-1947.
 קולות בלילה למקהלה מעורבת / מלים ש. שלום (1952).
 שתי מלודרמות למקהלה מעורבת / מלים ש. שלום (1947).
 תקע בשופר גדול למקהלה מעורבת / מלים מתוך תפילת ראש השנה (1952).

הרכבים של קולות וכלים
 שירי רחל : לקול נמוך, חליל, ויולה (1952).
 ערבסקות על פי תמונות של פול קלי לסופרן ושישה כלים (1961).
 חמש סונטות שייקספיר לסופרן, חליל ולאוטה, ביצוע בכורה: פרידל טלר-בלום, אורי שוהם, יוסף פלטה. ביצירה זו עושה דאוס שימוש באמצעים מודרניים להשגת האווירה השייקספירית של אנגליה האליזבתנית (1963).

לפסנתר
  אחרי החגיגה לפסנתר.
 דו-שיח לפסנתר.
 הפטישים לפסנתר (עבור קיבוץ שדה נחום).
 וידוי של איש נזעם, סונאטה לפסנתר, ביצוע בכורה: אורה רותם-נלקן (1967).
 לפחות... לפסנתר (פורסם ב-1976).
 מוזרית / גרוטסקה, לפסנתר (1947).
  מיניאטורה בשלושה חלקים לפסנתר.

מוזיקה לתזמורת
 אגדה וסקרצו לתזמורת כלי קשת (1950).
  הנרות הללו לתזמורת.
 חמש ערבסקות לתזמורת.
  מול הנרות לתזמורת.
 נעימת אבל לכינור ולתזמורת.
 פתח אל הים לתזמורת.
 Voglein Schwermut לתזמורת.
 סוויטה לתזמורת מיתרים.
 קבוצת צברים בטיול לתזמורת.
 קונצ'רטו לכינור ולתזמורת.
 שלושה ריקודים לתזמורת.

מוזיקה קאמרית
 אנדנטינו ואלגרו לשלוש חליליות (SAT) פורסם כ "הליכי ועירני" בחוברת "רוני חלילית ד' II" משנת 1962 ובחוברת "רוני חלילית בצוותא, כרך 9" משנת 1991 בעריכת אפרים מרכוס.
 ארבע אימפרוביזציות בקריאת "שיר השירים" לגיטרה.
 דיברטימנטו לארבע חליליות (1960) בוצע בדיסק על ידי דרורה ברוק, עדית פז, עדית שמר ואלון שב (2014). כמו כן בוצע בדיסק על ידי אנסמבל "רננים" "בהדרכת אפרים מרכוס.
 התבוננות לכינור ולפסנתר.
 טריו לחליל, קלרינט ופסנתר.
 סוויטה קטנה לשתי חליליות. פורסם ב "קול חליל" מאת דורה רוזוליו (1947).
 סוויטה קטנה לשלוש חליליות (1950).
 וריאציות על נושא תימני לחליל ולפסנתר.
 רביעיית מיתרים (1954).
 ארבעה דיאלוגים לכינור ולצ'לו (1957).
 נעימת אבל לכנור ולפסנתר.
 הסונטה השתים-עשרה לצ'לו סולו, לפי אחת ה"סונטות לאורפיאוס" של רילקה. היצירה נכתבה למען הצ'לן זיגפריד פאלם והוקדשה לו, בלוויית הנחיות הביצוע שלו (1969).
 פגישה.
 שיר חתונה.
 בעיות.
 שיר ערש.
 דברו אמת / זכריה ח-ט"ז -- לאחים / חנה סנש (1958).

שתי היצירות "וידוי של איש נזעם" ו"הסונטה השתים עשרה" הן ההתבטאויות האישיות ביותר של אברהם דאוס.

קישורים חיצוניים

 אברהם דאוס באתר WorldCat Identities



 קישור לביצוע הדיברטימנטו לארבע חליליות (1960) מאת אברהם דאוס https://soundcloud.com/drora-bruck?

הערות שוליים

קטגוריה:מלחינים ישראלים
קטגוריה:מלחינים ישראלים במוזיקה הקלאסית
קטגוריה:מורים למוזיקה בישראל
קטגוריה:מנצחים ישראלים
קטגוריה:ישראלים ילידי גרמניה
קטגוריה:אנשי העלייה החמישית
קטגוריה:זוכי פרס אנגל
קטגוריה:רמת הכובש: אישים
קטגוריה:מוזיקאים שעזבו את גרמניה הנאצית
קטגוריה:אישים הקבורים בבית העלמין הדרום
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1902
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-1974