קפה טעמון

קפה טעמון היה בית קפה ותיק בירושלים.
שמאל|ממוזער|250 פיקסלים|קפה טעמון בתצלום מאת אלפרד ברנהיים, אוסף מוזיאון ישראל
שמאל|ממוזער|250px|קבוצת אמנים בקפה טעמון, שנות ה-40 של המאה ה-20; משמאל: מירון סימה, לודוויג יהודה וולפרט, איזידור אשהיים, יעקב פינס, יוסי שטרן ומרדכי ארדון
250px|ממוזער|שמאל|הבניין בו שכן "קפה טעמון" בעת בנייתו בשנת 1936, השלט בחזית מודיעה על פתיחת הקפה בקרוב
קפה טעמון שכן בקרן הרחובות המלך ג'ורג' והלל – מול בית פרומין ששימש משכנה של הכנסת הראשונה. עיקר פרסומו בא בשנות ה-60 וה-70, כאשר שימש מקום מפגש לאנשי בוהמה, תקשורת ושמאל ירושלמים.

אודות
רשת בתי הקפה טעמון הוקמה ב-1938 וכללה שלושה סניפים. סניפי הרשת בבניין ג'נרלי וברחוב עזה נסגרו ראשונים, ולבסוף לאחר עשרות שנים (וכמה "פרפורי גסיסה" בשנים 2013–2015) נסגר גם הסניף ברחוב המלך ג'ורג'. מרדכי קופ (נפטר ב-10 באוקטובר 2018), בעל קונדיטוריה שסיפק לרשת עוגות ודברי מאפה, קנה את הסניף מבעליו המקוריים והחל להפעילו בשנות ה-50. תקופה מסוימת סיפקה מגדניית נדה (ירושלים) ברחוב עמק רפאים עוגות לבית הקפה. מיקומו של הקפה מול בנין הכנסת הראשונה, משך לשם עיתונאים ואנשי תקשורת ירושלמייםכמו: חיים יבין, מוטי קירשנבאום, אמנון דנקנר, מיכה שגריר, אהרון בכר, ישראל סגל, דן בירון, שרי רז, יענקל'ה רוטבליט, גדעון קוץ ואחרים. אנשי אקדמיה, כמו פרופ' דן הורוביץ, פרופ' אריה זקס, פרופ' שאול פוגל  ואחרים, סטודנטים ואנשי בוהמה: ראיף אליאס, דוד מונשיין, דודו קופרמן "ראש העיר".דודו ראש העיר הונצח לאחר מותו (מכיוון שקפה טעמון כבר נסגר), בבית קפה ירושלמי אחר  שנותר פעיל - קפה דובשנית, ששם הציבה עיריית ירושלים, ביוזמת רעייתו, נעמי ארליך, ספסל ישיבה לזכרו.   בהמשך הצטרפו למקום אמנים: מרדכי ארדון, מירון סימה, יוסי שטרן, אברהם אופק, יגאל תומרקין, עדה המאירית, פעילי שמאל ופנתרים שחורים ביניהם: דן עומר, חיים הנגבי, אריה בובר, אבי ברדוגו, צ'רלי ביטון, סעדיה מרציאנו ואחרים. תרמו לכך גם קרבתה של האקדמיה לאמנות ולעיצוב בצלאל, מיקומה ברחוב המרכזי של העיר, והיותה של ירושלים דאז עיר קטנה ושוקקת חיים.

המקום המה ורחש פעילות ערה כולל ויכוחים, צעקות ומריבות. אחד המאפיינים הבולטים של קפה טעמון היה הניגוד בין יושבי הקפה הקבועים דאז, לבין מרדכי קופ הבעלים. קופ, יליד העיר העתיקה בירושלים, דור שישי בארץ, נחשב איש בעל דעות ימניות, עובדה שלא מנעה מיושבי המקום לחבבו ולהעריכו, גם אם היו ביניהם ויכוחים. מאוחר יותר זכה קופ בתואר "יקיר ירושלים". עם מותו הספיד אותו נשיא המדינה, ראובן ריבלין: "נחמה ואני נעצבנו לשמוע הבשורה על מותו של מרדכי קופ, בעליו של טעמון המופלא. עבור כל ירושלמי, היה קופ הבעלים של מוסד אמיתי. בית קפה שהיה לבית מדרש ולעיתים גם בית תמחוי. קופ הכניס את אורחיו גם כשהפרוטה לא הייתה בכיסם - ברוחב לב ובמאור פנים".פוסט בדף פייסבוק של ראובן ריבלין, 11 באוקטובר 2018. 

יענקל'ה רוטבליט, ואחריו גדעון קוץ, כתבו טור שבועי בשם "סיפורי טעמון" בעיתון הסטודנטים "פי האתון". גדעון קוץ כינס חלק מטורים אלה בספר בשם זה שהופיע ב-1977.

אופיו המיוחד של המקום נשאר גם לאחר שהכנסת העתיקה את מושבה למשכנה החדש. בשנות ה-80 עזבו רוב יושביו הקבועים המפורסמים, אך המקום נשאר פעיל, אם כי במתכונת מצומצמת. משנת 2007 הפעילו את בית הקפה נכדותיו של קופ, אשר עיצבו מחדש את המקום. בשנת 2013 החליט מרדכי קופ למכור את בית הקפה. המכירה צוינה במעין "מסיבת פרידה" מטעמון שסוקרה בתקשורת.

כחודשיים לאחר סגירתו, ביולי 2013, נפתח המקום מחדש תחת השם "לינק טעמון", לאחר שהבעלים של מסעדת "לינק" הירושלמית, יהודה אסלן, רכש את המקום וביצע שיפוץ יסודי במתחם. המקום החדש לא האריך ימים, ולאחר עוד כמה ניסיונות שלא צלחו – נסגר המקום לגמרי (יהודה אסלן עצמו נפטר ב-6 באוקטובר 2017).
ממוזער|שלט "רחבת טעמון" המנציח את בית הקפה (2023)

 לקריאה נוספת
 גדעון קוץ, סיפורי טעמון, הוצאת טרקלין, תל אביב, 1977 (איורים: עדה המאירית)
 מיכאל קרן, התפסן בקפה טעמון: דן עומר ומלחמת התרבות בישראל, פרדס הוצאה לאור, 2025

קישורים חיצוניים





 גדעון קוץ, סיפורי טעמון גן עדן: אצל ראיף על הדשא, פי האתון גיליון יובל 50, ע' 22



 הערות שוליים 

טעמון
קטגוריה:מרכז העיר ירושלים
קטגוריה:רחוב המלך ג'ורג' (ירושלים)