רוסודן, מלכת גאורגיה

רוסודן, מלכת גאורגיה (בגאורגית: რუსუდანი; רוּסוּדַני; 1194-1245) מבית בגרטיוני, הייתה מלכת ממלכת גאורגיה מ-1223 ועד למותה ב-1245.

 חייה 

רוסודן נולדה כבתם של תמר, מלכת גאורגיה ודוד סוסלן, וירשה את המלוכה מאחיה גיאורגי הרביעי לאשה, שמותו ב-18 בינואר 1223 סימל את תחילת סופו של תור הזהב של גאורגיה. רוסודן עצמה הייתה חלשה מכדי לשמר את הממלכה שהצליחו ליצור אבותיה.

בסתיו 1225, הותקפה ממלכת גאורגיה על ידי השאח הח'ווארזמי ג'לאל א-דין מנכּוברני , שנרדף בידי המונגולים. הוא דרש בשחצנות מהשלטון הגאורגי לתמוך במלחמתו כנגד האימפריה המונגולית, ומשלא נתמלאה בקשתו הרס והחריב הרבה מכוחה ושיגשוגה של הממלכה הגאורגית, והותיר את הממלכה ללא הגנה מול התוקפנות המונגולית. בקרב גארני, שנערך באותה שנה, תקף ג'לאל א-דין מנכּוברני את ארמון המלכות בטביליסי, והמלכה רוסודן נאלצה להעתיק את הבירה לכותאיסי, כאשר טביליסי הושמה במצור. במהלך הקרבות עברה השליטה בחלקיה השונים של העיר מיד ליד. ב-9 במרץ 1226 כבש ג'לאל א-דין מנכּוברני את טביליסי. מעל מאה אלף איש איבדו את חייהם כאשר נפלה העיר בידי הח'ווארזמים. תושבי העיר נצטוו להמיר את דתם לאסלאם, ומשלא עשו זאת נטבחו.

בפברואר 1227 היה לגאורגים יתרון על ג'לאל א-דין מנכּוברני לאחר שהובס בידי השושלת האיובית בארמניה, כיום אהלט (Ahlat) בנפת ביטליס שבטורקיה, וכבשו בחזרה את טביליסי, אבל זמן קצר לאחר מכן נאלצו לנטוש את העיר. בדרכם שרפו את העיר והשאירו אחריהם אדמה חרוכה. לאחר מכן כרתה רוסודן ברית עם השליט הסלג'וקי של סולטנות רום ושליט חלאט. מאוחר יותר עיגנה את הברית בכך שהשיאה את בתה, גורג'י חאתון, לשליט של סולטנות רום, כאי חוסרווה השני. אולם הגאורגים הובסו בידי הח'וואריזמים, בקרב בולניסי, בשנת 1228, לפני שבעלי הברית הספיקו להגיע. 
ימין|ממוזער|250px|מטבע מתקופת שלטונה של רוסודן
זמן קצר לאחר מכן, הופתעו הח'ווארזמי על ידי המונגולים, שפלשו לגאורגיה בשנת 1235. כשהם מותשים מהפלישה הח'וואריזמית נכנעו הגאורגים לאימפריה המונגולית ללא התנגדות משמעותית. עד לשנת 1240 הייתה כל גאורגיה בשליטת המונגולים. הממלכה הגאורגית נאלצה לקבל את ריבונותו של החאן המונגולי בשנת 1242. רוסודן נאלצה להעלות מס שנתי של 50,000 מטבעות זהב ולתמוך במונגולים בעזרת הצבא הגאורגי.

מתוך חשש כי אחיינה דוד השביעי אולו יטען לכתר הגאורגי, השליכה אותו רוסודן לכלא, בחצר חתנה, הסולטאן כאי חוסרווה השני, ושלחה את בנה דוד השישי נארין לחצר המונגולית, כדי לקבל את הסכמתם להפוך אותו ליורש המוחלט שלה. היא נפטרה בשנת 1245, כשהיא עוד ממתינה לחזרתו של בנה.

 נישואין וילדים  
בשנת 1224 היא נישאת לנסיך הסלג'וקי, מוחמד מוע'יס אוד-דין טורקאן שאח, נכדו של קיליג' ארסלן השני (قيليج ارسلان) שהמיר את דתו עם נישואיו. נולדו להם שני ילדים: 
 דוד השישי נארין - יורשה 
 גורג'י חאתון (תמר) - שנישאה לכאי חוסרווה השני, הסולטאן הסלג'וקי של סולטנות רום, ועם מותו ב-1246 לסהיב פרוואן מוהי אד-דין

אילן יוחסין

 מקורות 
 Wilhelm Baum. In: "Biographisch-Bibliographisches Kirchenlexikon" Band XXVII (2007) Spalten 1179-1184.

קישורים חיצוניים

 הערות שוליים 

קטגוריה:מלכי גאורגיה
קטגוריה:שושלת בגרטיוני
קטגוריה:מלכי ממלכת גאורגיה
קטגוריה:מלכות המאה ה-13
קטגוריה:מלכות המאה ה-12
קטגוריה:ילידי 1194
קטגוריה:נפטרים ב-1245