המסע מבורדו

מסע מבורדו (בלטינית: Itinerarium Burdigalense) הוא יומן מסע שנכתב בלטינית מאת מחבר אלמוני המכונה הנוסע מבורדו, המתאר את עלייתו לרגל לארץ הקודש בסביבות שנת 333. החיבור נודע בחשיבותו, שכן הוא ידוע כתיאור הראשון של ארץ ישראל שנכתב בידי נוצרים, והוא מתעד את המפה הנוצרית של ארץ הקודש בראשית התהוותה. כמו כן, הוא מהווה פתיחה לספרות המסעות לארץ ישראל, והוא אחד ממקורות המידע היחידים על פניה של ארץ ישראל בכלל, וירושלים בפרט, בראשית המאה ה-4.

החיבור תורגם לאנגלית בשנת 1898 בידי A. Stewart ולעברית בשנת 1934, בידי שמואל קליין..

המסע מבורדו
תיאור המסע מתחיל בעיר בורדו, ומתאר מסע לארץ ישראל, ביקור באתרים בה וחזרה ממנה לבורדו. המסע לארץ ישראל ובחזרה מתואר בצורה יבשה, ומצוינים בה רק שמות המקומות בהם הנוסע החליף את סוסו (מוטאציו) את המקומות בהם עצר ללינת לילה (מאנסיו) ואת שמות הערים שעבר בדרך. המרחק בין כל תחנה ותחנה מצוין במילים רומיים, ורק לעיתים רחוקות מצוין אתר בעל עניין בנתיב המסע, כגון קברו של חניבעל או עיר הולדתו של אלכסנדר מוקדון.

 תיאור המסע בארץ הקודש 
הנוסע האלמוני עבר בארצות שונות והגיע ללבנון ומשם ירד דרומה לאורך חוף הים התיכון, וביקר, בין היתר באכזיב, פטולמיאס (שמה היווני של עכו), שקמונה (מדרום לחיפה), קרתאלהערכת וילנאי קרתא היא עתלית. והגיע לקיסריה. הוא עבר מספר כפרים ויישובים בדרכו מזרחה אל ניאופוליס (שכם) והוא מספר על הר גריזים שאל ראשו מגיעים באמצעות 300 מדרגותוילנאי מציין שבמטבע רומי מהמאה ה-2 נראה ציור של ההר ובראשו כבש מדרגות המוביל למקדש רומאי. וכן על קבר יוסף ובאר יעקב "שם גם אלוני הפלנטוס אשר נטע יעקב".וילנאי מזכיר שם האלונים הללו נמצא גם במדרש קדום ושיבוש של שם זה הביא לשמו של הכפר בלאטה. משכם הִדרים הנוסע ועבר דרך בית אל לירושלים. בירושלים הוא מתאר את בריכות המים, מחילות המים שהיו בחצר המקדש, האבן למרגלות המזבח שעליה נשפך דמו של זכריה, שני פסלים של אדריאנוס, אבן נקובה שאותה פוקדים יהודים פעם בשנה, מושחים אותה בשמן ומקוננים על חורבן בית המקדש, מעיין השילוח (שנובע שישה ימים בשבוע ושובת בשבת), ארמון דוד ליד הר ציון, עמק יהושפט ובו קבריהם של ישעיהו הנביא והמלך חזקיהו ועליהם שתי מצבות נאות.

מירושלים פנה הנוסע אל ים המלח (הנקרא בפיו "ים המוות") ועבר דרך הר הזיתים, הכפר ביתניה שבו נקבר אלעזר שישו החיה אותו. במקום שבו עמדה העיר יריחו הוא ביקר ב"מעיין אלישע" שליד המקום בו עמד ביתה של רחב, "המקום שבו עמד ארון הברית ושתים עשר האבנים שהעלו בני ישראל מהירדן". הוא חזר לירושלים ופנה דרומה אל קבר רחל ולדבריו באזור בית לחם, במערה, את מצבותיהם של יחזקאל, אסף, איוב, ישי דוד ושלמה "והשמות רשומים באותה המערה".וילנאי מביא עדויות של נוסעים מאוחרים יותר שסיפרו על קברי דוד ושלמה בבית לחם ובברית החדשה (אוונגליון של לוקוס, ב',4) כתוב "עיר דוד שנקראה בית לחם" (ב',4).

אשר ליתר השמות וילנאי סבור ש"איוב" הוא שיבוש של יואב בן צרויה. "אסף" הוא שיבוש של אבישי אחיו של יואב, "יחזקאל" הוא שיבוש של עשהאל אחי יואב שעליו נכתב (שמואל ב', ב', ל"ב) "וישאו את עשהאל ויקברוהו בקבר אביו אשר בבית לחם" משם הוא המשיך דרומה, עבר בבית צור וביקר בחברון, בקברי האבות, "בנין מרובע מאבנים יפות להפליא".

הנוסע חזר שוב לירושלים ופנה מערבה כדי להגיע חזרה לקיסריה, מקום סיום המסע. בדרך עבר בעיר "ניקוליס" (אמאוס), בעיר לוד ואנטיפטרס.

זהותו של הנוסע
ספר המסע אינו חתום, ולא ידוע מי כתבו.
החיבור אינו כתוב בגוף ראשון, ועניין זה העלה ספק אם אכן ערך המחבר בעצמו את המסע שהוא מתאר. עם זאת, בבסיס התיאור עומד מסע שאכן נערך, גם אם אדם אחר מסר את פרטיו למחבר.
מאחר שתיאור המסע מתחיל בבורדו (שהייתה בזמן כתיבת החיבור הפרובינציה הרומית גאליה אקוויטניה), נהוג להניח כי זהו מקום מוצאו של הנוסע. מתוך הדגש על האתרים הנוצריים וההתייחסות אליהם, ברור כי מדובר בנוסע נוצרי, אך מתוך רמזים שונים בטקסט העלו מספר חוקרים הצעות שונות. היו שהצביעו על ידיעותיו של הנוסע ביהדות כעל ראיה כי הנוסע הוא יהודי מומר. שמואל קליין טען שהנוסע אינו נוסע כלל, והחיבור כולו נכתב על סמך מקורות משניים, ללא שיציג המחבר את רגלו מחוץ מבורדו. היו אף שהציעו כי הנוסע אינו נוסע כלל, כי אם נוסעת וזאת מכיוון שרשימת האתרים המופיעים במסע יכולים לשקף עניין מוגבר בנשים שהמיניות שלהן מופגנת בסיפור - כמו דינה, רחב, האישה השומרונית ועוד. המסע מתוארך לשנת 333 בשל ההתייחסות בתיאור המסע לקונסוליות של דלמטיוס וזנופילוס.

ראו גם
 אגריה
 אוסיביוס
 הירונימוס
 מפת מידבא
 אנטונינוס מפלקנטיה
 ארקולף
 כרוניקון פסחלה

לקריאה נוספת
 אורה לימור, מסעות ארץ הקודש: עולי רגל נוצרים בשלהי העת העתיקה, ירושלים: יד יצחק בן צבי, 1998

 Jaś Elsner, The Itinerarium Burdigalense: Politics and Slavation in the Geography of Constantine's Empire, The Journal of Roman Studies 90, 2000

 קישורים חיצוניים 

 הטקסט הלטיני
 מפת המסע ומהלכיו
 תרגום לאנגלית של סיפור המסע בהוצאת החברה לכתבי עולי הרגל לארץ ישראל, 1887
Lloyd Arnold Brown, The Story of Maps, Courier Dover Publications, 1979, page 85
 גלה את Burdigalense Itinerarium 

 הערות שוליים 

קטגוריה:ארץ ישראל: נוסעים נוצרים
קטגוריה:אישים שזהותם אינה ידועה
קטגוריה:המאה ה-4
קטגוריה:עולים לרגל לירושלים
קטגוריה:כתבי יד לטיניים