פיטר גבריאל

ממוזער|266x266 פיקסלים|גבריאל, 1980
פיטר בריאן גבריאל (באנגלית: Peter Brian Gabriel; נולד ב-13 בפברואר 1950) הוא מוזיקאי אנגלי. נודע בציבור כסולן וחלילן להקת ג'נסיס. מאז שעזב את ג'נסיס (1975), פתח גבריאל בקריירת סולו מצליחה. בנוסף, עוסק גבריאל בפרויקטים שונים המוקדשים לקידום מוזיקת עולם, הפצת מוזיקה ברשת האינטרנט ופעילות הומניטרית.

ביוגרפיה
גבריאל נולד בכפר צ'ובהאם שבמחוז סארי, אנגליה שבממלכה המאוחדת. אביו, ראלף פרטון גבריאל היה מהנדס חשמל, ואימו אידית' איירין. החל ללמוד פסנתר בגיל צעיר אבל הפסיק (דבר שהתחרט עליו בגיל מאוחר יותר) ולמד קצת לנגן בחליל ואבוב. סבו העשיר החזיק אחוזה ויקטוריאנית באזור קוקס היל ובה מגרשי קרוקט, אגם דגי-זהב, חממה וגפנים, גן ורדים ומגרש סקווש. אלה סיפקו השראה רבה לגבריאל.

משפחתו עודדה את פיטר הצעיר להעשיר את עצמו כנגן קלרינט. בנעוריו למד בבתי ספר פרטיים בדרום אנגליה.

ג'נסיס
בשנת 1967 הקים גבריאל את להקת ג'נסיס, יחד עם חברים מלימודיו בבית הספר: טוני בנקס, אנתוני פיליפס, מייק רתרפורד והמתופף כריס סטיוארט. שמה של הלהקה הוענק לה על ידי מנהלם, ג'ונתן קינג, שהפיק את אלבום הבכורה של הלהקה "מבראשית לחזון" (מרס 1969). גבריאל שימש כסולן בשישה אלבומים של ג'נסיס עד 1974.
להקת ג'נסיס זכתה להצלחה גדולה בעיקר בבריטניה, איטליה, בלגיה וגרמניה, לא מעט גם בזכות הופעותיו הבימתיות המרשימות והבלתי שגרתיות של גבריאל, שהשתמש בשלל תחפושות מוזרות ואיפור פנים שהשתלבו בתאורה יוצאת דופן שליוותה את הופעות הלהקה.

תחפושותיו של גבריאל
בהופעות המוקדמות של ג'נסיס, מערכות ההגברה לא היו מתקדמות ולכן, הקהל לא הצליח להבין את שירתו של גבריאל, ולא הבינו את המילים. לכן, גבריאל רצה להראות לקהל את משמעות השיר בעזרת שלל התחפושות שלו.

בסדרה התיעודית Seven Ages of Rock אשר שודרה ב-BBC, סיפר הגיטריסט של ג'נסיס לשעבר סטיב האקט, על הפעם הראשונה שגבריאל הופיע עם תחפושת: הוא לבש את השמלה של אשתו ג'יל, ושם מסכת ראש שועל על ראשו בהתייחסות לדמות שבעטיפת האלבום של ג'נסיס, Foxtrot. חברי הלהקה לא הבינו מה גבריאל עשה והאקט עצמו חשב שגבריאל הולך להרוס את ההופעה. אך למעשה, התחפושות משכו את תשומת לב התקשורת והגבירו את הפופולריות של הלהקה. עקב כך התרגלו חברי הלהקה לתחפושות ועודדו את גבריאל להמשיך להתחפש.

בין תחפושותיו המפורסמות של גבריאל, התחפש לחייזר עם כנפי עטלף בשיר Watcher of the Skies.

שתי התחפושות "הפרח" ו"הגוג" נוצרו ליצירה הארוכה של ג'נסיס "ארוחת הערב מוכנה" Supper's Ready.

גבריאל השתמש בתחפושת "Britannia" (בריטניה) לשיר Dancing with the Moonlit Knight.

תחפושת "האיש הזקן" הייתה בשיר "תיבת הנגינה" The Musical Box.

התחפושות "איש הסליפר" ו"רייל" היו לסיבוב ההופעות לקידום האלבום The Lamb Lies Down on Broadway. רייל הוא הדמות הראשית באלבום.

עזיבתו של גבריאל את ג'נסיס
במהלך העבודה על האלבום The Lamb בשנת 1974 גבריאל לא היה נוכח בכתיבת לחני השירים. לחני שירי האלבום נכתבו על ידי חברי הלהקה האחרים (טוני בנקס, פיל קולינס, מייק רת'רפורד וסטיב האקט). גבריאל התעקש לכתוב את הסיפור והמילים בעצמו, מה שגרם לקרע בלהקה. במיוחד כאשר ראת'רפורד הציע במקור פרויקט אחר ללהקה – אלבום המבוסס על הספר "הנסיך הקטן" של אנטואן דה סנט-אכזופרי. גבריאל נעדר מפגישות הכתיבה ומהחזרות בשל בעיות אישיות – לאשתו ג'יל היו בעיות עם הריונה הראשון – מה שהוסיף למתח בין חברי הלהקה. עם זאת, באנקס וראת'רפורד היו אלו שכתבו את המילים לשיר "The Light Dies Down on Broadway", מאחר שגבריאל לא היה יכול למצוא קישור בין "Ravine" ו-"Riding the Scree".

במהלך התקופה שלפני הפקת האלבום, גבריאל יצר קשר עם הבמאי ויליאם פרידקין (שבאותה התקופה נהנה מהצלחה רבה מהסרט "מגרש השדים"), בניסיון ליצור פרויקט לסרט, אחרי שפרידקין קרא את הסיפור הקצר על עטיפת אלבום ההופעה החיה מ-1973. למרות מורת-רוחם של חברי הלהקה, גבריאל עזב כדי לעבוד על טיוטות תסריט. עם זאת, הפרויקט הסתיים ללא תוצאות, וגבריאל חזר ללהקה בעידודו של מנהל הלהקה, טוני סטראון-סמית'.

בעקבות האלבום, עזב פיטר גבריאל את ג'נסיס. למרות איבוד דקות ההבחנה המלודית והסרקזם במילים יחד עם הופעתו הראוותנית של גבריאל; התפתחות הלהקה לעבר מלודיה, אינטנסיביות ופוקוס הלחנתי המשיכה גם באלבום שאחרי The Lamb. כך ובזמן שהלהקה השתנתה באופן ודאי, השם שלה כאחת מהלהקות הפרוגרסיביות המשפיעות ביותר, המשיך גם אחר-כך, עם רמות הצלחה שונות.

לאחר שעזב את הלהקה המתופף פיל קולינס, היה לזמר המוביל, תחילה בעל כורחו, לאחר ש-400 זמרים להם נערך אודישן לא עמדו במשימה. ואילו גבריאל באותה עת לקח הפסקה מעסקי
המוזיקה, במהלכה לקח שיעורי פסנתר ומוזיקה.
קריירת סולו
ארבעה אלבומי "פיטר גבריאל"
עד סוף 1975, הקליט באולפן ביתי כ-20 שירים שכתב עם חברו מרטין הול. ולאחר שהכין חומרים לאלבום אולפן גבריאל הקליט את אלבום הסולו הראשון שלו בשנים 1976–1977 בטורונטו ובלונדון, עם המפיק בוב אזרין.

גבריאל לא נתן שמות לארבעת אלבומי האולפן הראשונים שלו, שיצאו לאור בשנים 1977–1982. כולם נקראו בפשטות "פיטר גבריאל", תוך שימוש באותו הגופן עם עיצוב דומה. "הרעיון שלי הוא להוציא אלבומים כמו מגזין, שייצא רק פעם בשנה", הוא העיד ב-1978, "עם אותה כותרת, אותה כיתוב באותו מקום; רק עם תמונה שונה". עם זאת, כל אלבום קיבל כינוי על ידי מעריצים, בדרך כלל כינוי הקשור לעטיפת האלבום.

האלבום "פיטר גבריאל" (המכונה "פיטר גבריאל 1: רכב") יצא לאור בפברואר 1977 והגיע למקום ה-7 במצעד המכירות בבריטניה ולמקום ה-38 בארצות הברית. הסינגל המוביל באלבום היה "סולסברי היל", שיר אוטוביוגרפי על חוויה רוחנית שחווה בגבעה ליד העיר סולסברי. אחר כך יצא לסיבוב של 80 הופעות ממרץ עד נובמבר 1977 עם להקה שכללה את הגיטריסט רוברט פריפ.

בסוף 1977, גבריאל החל להקליט את אלבום האולפן השני בסדרת "פיטר גבריאל" (המכונה Peter Gabriel 2: Scratch) בהולנד, עם פריפ כמפיק. שיר באלבום "אם האלימות" נכתב על ידי גבריאל ואשתו הראשונה ג'יל. האלבום יצא לאור ביוני 1978, הוא הגיע למקום ה-10 בבריטניה ולמקום ה-45 בארצות הברית. סיבוב ההופעות של גבריאל לאלבום נמשך מאוגוסט עד דצמבר 1978. בסיבוב ההופעות הזה גילחו גבריאל ולהקתו את ראשם.

גבריאל הקליט את אלבום האולפן השלישי בסדרת "פיטר גבריאל" (המכונה בשם Peter Gabriel 3: Melt) באנגליה בשנת 1979. הוא פיתח עניין במוזיקה אפריקאית ובמכונות תופים ומאוחר יותר הכתיר את התקליט כאלבום פריצת הדרך שלו. הוא יצא לאור במאי 1980, ועמד במקום הראשון במצעד המכירות בבריטניה במשך שלושה שבועות. הסינגל "Games Without Frontiers" הגיע למקום ה-4 ו-"Biko" הגיע למקום ה-36 בבריטניה. לאחר קומץ הופעות ב-1979, גבריאל הופיע עם שירי אלבום מפברואר עד אוקטובר 1980. באותה תקופה גם החל להפיק את הפסטיבל הבין-לאומי למוזיקה, אמנות וריקוד.

במהלך ההקלטות על האלבום פיטר גבריאל הרביעי (המכונה פיטר גבריאל 4: אבטחה), גבריאל לקח על עצמו אחריות גדולה יותר על ההפקה. הוא הקליט אותו בשנים 1981–1982, לראשונה בהקלטה דיגיטלית, בשאולפן נייד שחנה בביתו. גבריאל השתמש בסינטסייזר דגימה דיגיטלי של Fairlight CMI ושילב מכשור אלקטרוני עם דגימת כלי הקשה וקצב. האלבום יצא לאור בספטמבר 1982, והגיע למקום ה-6 בבריטניה. כדי לטפל בהפצה אמריקאית של האלבום, חתם גבריאל על חוזה עם חברת גפן רקורדס, אשר - בתחילה ללא ידיעתו של גבריאל - כינה את האלבום Security, כדי להבדיל אותו משלושת האלבומים הראשונים. סיבוב ההופעות של גבריאל ב-1982 נמשך שנה והפך לראשון שלו שהסתיים ברווח. הקלטות מסיבוב ההופעות יצאו לאור ב-1983, באלבום Plays Live.

ב-1983, גבריאל יצר את הפסקול לסרט הדרמה של אלן פרקר בירדי (1984), שהופק בשיתוף עם דניאל לנואה. הפסקול כלל חומרים חדשים, ללא מילים, וכן רמיקס אינסטרומנטלי של מוזיקה מאלבום האולפן הקודם שלו.

הצלחה בינלאומית
לאחר שסיים לייצור את הפסקול לסרט "בירדי", גבריאל העביר את המיקוד המוזיקלי שלו מקצב ומרקם, כפי שייצר בארבעה אלבומי "פיטר גבריאל", לעבר שירים פשוטים וקליטים יותר. בשנת 1985, הוא הקליט את אלבום האולפן החמישי שלו So . האלבום יצא לאור במאי 1986 והגיע למקום הראשון בבריטניה ולמקום השני במצעדי המכירות בארצות הברית. גם בישראל הגיע למקום הראשון במצעדי המכירות. הוא נותר האלבום הנמכר ביותר של גבריאל עם יותר מחמישה מיליון עותקים שנמכרו בארצות הברית בלבד. הוא כלל שלושה סינגלים שהין בין 20 הראשונים במכירות בבריטניה: "Sledgehammer", "Big Time" ו-"Don't Give Up", דואט עם קייט בוש. "Sledgehammer" הגיע למקום הראשון ב-Billboard Hot 100 בארצות הברית, הסינגל היחיד של גבריאל בקריירה שלו שעשה זאת. והדיח את "Invisible Touch" של ג'נסיס, להקתו לשעבר, מהמקום הראשון, שהיה גם הלהיט היחיד שלהם בארצות הברית. בבריטניה, הסינגל הגיע למקום הרביעי. בשנת 1990, רולינג סטון דירג את So במקום ה-14 ברשימת "100 האלבומים המובילים של האייטיז".

ב-1988, גבריאל השתלב כמלחין הפסקול לסרטו של מרטין סקורסזה "הפיתוי האחרון של ישו". סקורסזה יצר קשר עם גבריאל בנוגע לפרויקט כבר ב-1983 וביקש, לדברי גבריאל, להציג את "המאבק בין אנושיותו לאלוהותו של ישו בצורה עוצמתית ומקורית". גבריאל השתמש במוזיקאים שפגש ב, כדי לבצע קטעים אינסטרומנטליים עם התמקדות בקצב ובטקסטורות אפריקאיות, מזרח תיכוניות ואירופיות, תוך שימוש בארכיון הסאונד הלאומי בלונדון להשראה נוספת. התוכנית הראשונית להקלטה הפסקול הקדישה עשרה שבועות להקלטה לפני שהיא נחתכה לשלושה, מה שלא הותיר לגבריאל זמן לסיים את כל הקטעים שרצה להקליט במקור. כשצילומי הסרט הסתיימו, גבריאל עבד על הפסקול במשך ארבעה חודשים נוספים, כדי לפתח עוד רעיונות לא גמורים שלו. הפסקול יצא לאור בשם "Passion", ביוני 1989. הוא זיכה את גבריאל בפרס גראמי להופעת הניו אייג' הטובה ביותר ומועמדות לגלובוס הזהב עבור פסקול הסרט המקורי הטוב ביותר.

בספטמבר ואוקטובר 1988 השתתף גבריאל בסיבוב ההופעות "Human Rights Now!"  סדרה של מופעי צדקה לגיוס כספים עבור ארגון אמנסטי אינטרנשיונל לכבוד 40 שנה לההכרזה לכל באי עולם בדבר זכויות האדם.

ב-1990 הוציא גבריאל את אלבום האוסף הראשון שלו, Shaking the Tree: Sixteen Golden Greats, שמכר 2 מיליון עותקים בארצות הברית.

בשנות ה-2000
 חיים אישיים 

פיטר גבריאל נישא פעמיים, ולו ארבעה ילדים.

 יחסו לישראל 
פיטר גבריאל הגיע להופעה בישראל בשנת 1994.

במהלך השנים גבריאל הביע מחאה נגד ממשלת ישראל בנושא הפלסטיני, ובנושא זכויות הבדואים בנגב. ב-2014 הוציא לאור אלבום בשם "2 Unite All" לגיוס כספים למען ארגוני סיוע ברצועת עזה, ובעזרת שירים מ-26 אמנים נוספים, כמו סרג' טנקיאן, סטיוארט קופלנד, ריק אלן, פורל (פרל) תומפסון, וסשה קוק. עם זאת, גבריאל אומר שהוא אינו אנטי-ישראלי או אנטישמי, אלא מתנגד למדיניות הישראלית ולכיבוש הישראלי. ב-2019 קרא להחרים את האירוויזיון בישראל. למרות כל זה, במלחמת חרבות ברזל הודיע על תמיכה בישראל, לאחר לחץ של הזמר הישראלי אביב גפן.

 דיסקוגרפיה 
 כחבר בג'נסיס 

 שם האלבום שנה הערות From Genesis to Revelation 1969 Trespass 1970 Nursery Cryme 1971 Foxtrot 1972 Genesis Live 1973 אלבום הופעה Selling England by the Pound 1973 The Lamb Lies Down on Broadway 1974 אלבום כפול

אלבומי סולו
 שם האלבום שנה הערות Peter Gabriel I 1977 Peter Gabriel II 1978 Peter Gabriel III 1980 לאלבום יצאה גם גרסה בגרמנית Peter Gabriel IV – Security 1982 לאלבום יצאה גם גרסה בגרמנית Plays Live 1983 אלבום הופעה Birdy 1985 פסקול הסרט "בירדי" So 1986 Passion 1989 פסקול הסרט "הפיתוי האחרון של ישו" Shaking the Tree: Sixteen Golden Greats 1990 אלבום אוסף Us 1992 Secret World Live 1994 אלבום הופעה OVO 2000 פסקול Up 2002 אלבום אולפן שביעי Long Walk Home 2002 פסקול Hit 2003 אלבום אוסף Scratch My Back 2010 אלבום אולפן שמיני – קאבריםNew Blood2011I/O2023O/I2026

 פרסים ומועמדויות 
פרסשנהקטגוריהעבורתוצאהמקורפרס גראמי2025אלבום האודיו הטוב ביותרI/O (In-Side Mix)

 קישורים חיצוניים 






 הערות שוליים 

קטגוריה:אמנים שעל שמם כוכב לכת מינורי
קטגוריה:מוזיקאים אנגלים
קטגוריה:זוכי פרס גראמי
קטגוריה:חברי היכל התהילה של הרוק אנד רול
קטגוריה:זוכי פרס המוזיקה הבריטית
קטגוריה:זוכי פרס הווידאו קליפים של MTV: אישים
קטגוריה:בריטים שהופיעו ברשימת טיים 100
קטגוריה:אמני ריפבליק רקורדס
קטגוריה:אמני וירג'ין רקורדס
קטגוריה:אמני גפן רקורדס
קטגוריה:חברי להקת ג'נסיס
קטגוריה:רב-נגנים
קטגוריה:בריטים שנולדו ב-1950