אמנות חזותית – מונחים

רשימת מונחים בתחומי האמנות החזותית. הרשימה כוללת מונחים בתחומי האמנויות השונות. לצד המונח מופיע צורת התעתיק שלו באנגלית או בשפת המקור. למונחים בתחומי האדריכלות ראו גם: "אדריכלות קלאסית - מונחים" ו"אדריכלות גותית - מונחים".

א
שמאל|ממוזער|250px|אוריגמי מסורתי בדמות עגור ודפי אוריגמי טיפוסיים
אוצר – אדם האחראי על דברים יקרי-ערך. האוצר נושא אף תפקיד של מפקח, מנהל במוזיאון או גלריה ובתפקידים דומים.
אוריגמי (ביפנית: 折り紙) – אמנות קיפולי נייר.
אורנמנט או אורנמנטיקה – מוטיב עיטורי, לעיתים מופיע כדגם עיטורי (כמו בערבסקה).
איור או אילוסטרציה (באנגלית: Illustration) – תוספת ליצירה כלשהי במטרה לשפוך עליה אור מעבר למה שהאמן ביטא ביצירתו. בדרך כלל הכוונה לרישום המלווה טקסט ספרותי.
אימפסטו (באנגלית: Impasto) – מושג מתחום הציור, המתאר אופן שימוש בצבע סמיך בשכבות עבות.
איקונוגרפיה – מחקר הסמלים, הדימויים ואופני התיאור באמנויות השונות בתקופה מסוימת.
אלקיד (באנגלית: Alkyd) – סוג של פוליאסטר המשמש כציפוי דקורטיבי הנוצר מערבוב של אלכוהול אנהידריד.
אמבלמה (Emblem) – סוג של סמל הנתון במסגרת מעוגלת.
אמולסיה (Emulsiom) – חומר רגיש לאור המשמש לציפוי סרטי צילום.
אמייל (טכניקה) (באנגלית: Enamel) – חומר צבעוני הנוצר מהתכת אבקת זכוכית על שכבת מצע (כגון מתכת, זכוכית, קרמיקה, או אבן).
אנדרטה (באנגלית: Monument) – פסל, פסל סביבתי, מיצג או מבנה המוצב במקום מסוים, שמטרתו היא להנציח אישים חשובים, מאורעות היסטוריים וכדומה.
אסמבלאז' (באנגלית: Assemblage) – טכניקה אמנותית בה יוצרים אובייקט תלת-ממדי מחיבור של חפצים שונים. האסמבלאז' יכול לתפקד כפסל חופשי בחלל או כתבליט.
אקואפסטו (באנגלית: Aquapasto) – סוג של מדיום המשמש לעיבוי צבעי מים או גואש.
אקווטינטה (Aquatint) – טכניקה של דפוס שקע, וריאציה של טכניקת התצריב.
אקציוניזם וינאי - תנועת אמנות בוינה בין שנות ה-60 לשנות ה-70 של המאה ה-20 שפיתחה אמנות מיצג, הפנינג ואמנות גוף.
אקריליק – צבע מהיר-התייבשות הכולל פיגמנטים שעורבבו בתחליב רזין אקרילי.

ב
בריקולאז' (בצרפתית: Bricoler) – מונח מתחום האסתטיקה, עשייה מתוך אלתור, חיבור באמצעות כלים שלא נועדו בהכרח לעבודה זו. 
בובת מניקין לציור – כלי עזר לציירים בדמות אדם קטן בדרך כלל עשוי מעץ.
בלוק ציור.

ג
ג'סו (Gesso) – שכבת בסיס הנמרחת על בדי ציור (קנבס) ועשויה מסידן פחמתי המעורבב עם דבק ארנבות.
גואש (Gouache) – סוג של צבעי מים בעלי גוון אטום. כמו צבעי מים אחרים, צבעי גואש מורכבים מפיגמנט, חומר עיבוי (בדרך כלל גומי ערבי), ומים.
גרונד (Grund) – צבע יסוד בציור.
גרלנדה – מוטיב עיטורי של עלים או פרחים המסודרים בצורה של שרשרת או חישוק.
גרפיט (Graphite) – חומר קשה המבוסס על פחמן, משמש כאמצעי לרישום.
גרפיטי – ציורים, איורים או כתובות המצוירים על קירות במרחב ציבורי.
גרפיקה (Graphics) – שם כולל לאמנויות שעיסוקן המרכזי הוא בתיאור צורות וקווים – כגון טיפוגרפיה, הדפס, צילום וכדומה.
גשטלט (בגרמנית: Gestalt) – תבנית כוללת הנובעת מצורתו הכללית של אובייקט ולא מפרטיו.

ד
דולמן (Dolman) – מצבה או אנדרטה מתקופת האבן הבנויה מאבן שטוחה גדולה.
דיפטיכון (Diptychon) – יצירה המורכבת משני חלקים מחוברים.
דופלקס (חומר) או קרטון דופלקס (Duplex Carton) – סוג של קרטון בעל מרקם שונה בכל צד.
דיו
דיורמה (Diorama) – תצוגה מלאכותית של סביבה או מקום בה מתבוננים דרך פתח והמעניקה אשליה של מרחב תלת־ממדי.
דפוס בלט (Relief prints) – כינוי לשיטת דפוס בה הדימוי המודפס בולט מתוך לוח ההדפסה כמו בתבליט.
דפוס שטח (Planographic) – כינוי לשיטת דפוס בה הדימוי המודפס מוטבע באופן ישיר, כגון הדפס משי, הדפס אבן.
דפוס שקע (Intaglio) – כינוי לשיטות הדפס כגון תחריט, בהן נחרט רישום על משטח ההדפסה כבמעין תשליל. רישום זה מועבר בעזרת מכבש דפוס אל משטח ההדפסה.
דקולאז' – יצירת אמנות הנוצרת על ידי פירוק של חומרים קימים כגון קילוף שכבות של כרזות מודבקים.

ה
ממוזער|שמאל|250px|מדפיסים בסדנת ההדפס, הדפס עץ משנת 1568
הדפס (Printmaking) – שם כולל ליצירת אמנות שנוצרה על ידי צייר או גרפיקאי באמצעות טכניקת דפוס.
הדפס אבן או ליטוגרפיה (Lithography) – שיטת הדפסה בה מצויר על גבי אבן הדימוי בעזרת פגמנט ושמן, והוא מועבר במכבש דפוס אל משטח הדפסה.
הדפס רשת
היבריד (Hybrid) – בן כילאיים, מורכב מכמה גופים שונים כגון ספינקס וחיות מיתולוגיות אחרות.
היסטוריציזם (Historicism) – גישה פילוסופית לפיה יש לתאר ולפרש את ההיסטוריה במונחים של העבר. באמנות הציור ההיסטוריציסטי נוטה לאמץ מוטיבים ודרכי הבעה הלקוחים מן העבר.
הירוגליפים או כתב הירוגליפי – כתב תמונות.
הזהבה – עיטור ציור או פסל בפיסות זהב דק הנקרא "עלה זהב".
הלניזם (Hellen'ism) – תרבות הממוזגת שנוצרה במזרח אגן הים התיכון מן התרבות היוונית העתיקה.
הפשטה – תהליך המפחית מתכונות מסוימות של אובייקט כדי להבליט תכונות אחרות שלו.
הרואין שיק (Heroin Chic) – מראה חיוור ושדוף אשר אומץ בסוף המאה ה-20 בתצלומי אופנה.
הרמוניה – התאמה בין חלקי היצירה והיחס ביניהם.
הקצרה – טכניקה לתיאור עומק על משטח דו־ממדי, בה אובייקט מוצג בכמה מישורים אל מול נקודת המבט של האמן (לדוגמה – רישום של אדם שידו מושטת אל עבר בצופה).

ו
ממוזער|130px|ויטראז' ובו מגן דוד
ויזואלי – חזותי, קשור לראייה.
ויטראז' – (Vitrage) אמנות המשתמשת בלוחות זכוכית שקופות או צבעוניות לשם יצירת דימוי עיטורי.
ויטרינה – (Vitrine) חלון ראווה או מתקן להצגת יצירות אמנות.
ויניטה (בצרפתית: Vignette) עיטור בראש ספר או עמוד, לעיתים האות הראשונה מעוטרת וגדולה יותר.
ורטיקלי – (Vertical) ניצב, אנכי.
וריאציה – (Variation) דבר שונה, המבוסס על מקור הדומה לו.
ורניסאז' – (בצרפתית: Vernissage) הצגת בכורה של יצירת אמנות או פתיחת תערוכה.
ורניש – (Varnish) לכה, חומר שקוף היוצר שכבת הגנה על משטח הציור.
ורסיה – (Version) נוסח, עיבוד או גרסה שונים מעט.

ז
זום (Zoom) – צילום תקריב. בצילום גם סוג של העדשה; בקולנוע יש גם שוט מתקרב (זום אין) ושוט מתרחק (זום אווט).
ז'ורנל (בצרפתית: Journal) – כתב עת או מגזין.
ז'אנר (Ganre) – סוגה של יצירת אמנות (בספרות – רומן, שירה וכדומה; בקולנוע – סרט מתח, קומדיה וכו').
ציור ז'אנר – יצירת אמנות המתארת את חיי היום יום.

ח
חיתוך עץ (Woodcut) – שיטת הדפסה במ נחרט רישום על גבי לוח עת כתשליל. דימוי זה מועבר בעזרת מכבש דפוס אל משטח ההדפסה.
חרט (לדיו) – מכשיר חד, דמוי קולמוס, בעזרתו רושמים קווים.
חֶרֶט לתחריט (באנגלית: Burin) – מכשיר חד בעזרתו חורצים את לוח ההדפסה.
חתך הזהב – ראו יחס הזהב.

ט
300px|ממוזער|הטריפטיכון גן התענוגות הארציים של הירונימוס בוש
טבע דומם – כינוי לנושא ציור נפוץ במיוחד המציג לרוב פירות או עצמים אחרים מן הצומח יחד עם חפצים דוממים שונים. נושא הציור מקובל מאוד בלימוד ציור אך גם קיימים ציורי טבע דומם מפורסמים מאוד שצוירו על ידי מיטב האמנים לדורותיהם.
טוניקה (Tunic) – בגד יווני ורומי.
טורסו (Torso) – פלג הגוף העליון ללא ראש וגפיים.
טוש (בגרמנית: Tusche) – סוג של דיו שחור שמקורו באסיה. משמש גם ככינו לעטים עשויים פלסטיק שבתוכם חומר ספוגי (לעיתים לֶבֶד) טבול בצבע.
טוש סיני או שיחור סיני (בגרמנית: Chinesische Tusche) – סוג של דיו שחור מובחר המשמש לציור במכחול או בחרט.
טיכה (Tyche) – דמות נשית בפיסול או בציור המשמשת כאלגוריה. לכל עיר בעת העתיקה הייתה "טיכה" שייצגה אותה.
טימפנון (Tympanum) – אלמנט אדריכלי קישוטי המופיעה בחזית של בניינים חשובים והוא מעוטר בפסלים ותבליטים.
טיפוגרפיה (Typography) – אמנות סידור הדף באמצעות אותיות ומספרים וארגונם בעזרת קומפוזיציה ועיצוב אותיות הטקסט עצמו.
טכניקה (Technigue) – תהליך או אמצעי פעולה.
טמפרה (Tempera) – טכניקת ציור בה תערובת הפיגמנט מעורבבת עם חלמון ביצה מהול במים המשמש כמדיום מקשר.
טריפטיכון (Triptych) – יצירת אמנות, בדרך כלל ציור או תבליט, העשויים משלושה חלקים המצורפים זה לזה.
טרפנטין

י
שמאל|250px|ממוזער|יחס הזהב מוגדר על ידי 
יחס הזהב (Golden Ratio) – יחס מתמטי () בו נעשה לעיתים שימוש בתכנון קומפוזיציה של יצירה. היחס בקירוב הוא כשליש המידה לעומת שני שלישים.

כ
כן ציור

ל
לונטה (Lunette) – צורה של חצי עיגול, מלא או ריק, הממוקמת בין קשת לבין דלת או פתח.
ליטוגרפיה או הדפס אבן – טכניקת דפוס בה משמשת אבן כלוח ההדפסה.

מ
מדיה  – צורת הרבים של המילה "מדיום", החומרים והטכניקות בהן אמן משתמש ליצירה.
מחווה (Homage) – יצירת אמנות המצטטת את יצירתו או סגנונו של אמן חשוב תוך הערכה וכבוד לעבודתו. המושג קיים בתחומי האמנות החזותית כמו גם בתחום המוזיקה, הקולנוע, הספרות ועוד.
מחווה (Gesture) – כינוי לתהליך עיצוב החומר ביצירה כגון אופן הציור במכחול ואופן הנחת הצבע על מצע הציור.
מחזור (Cycle) – סדרה של יצירות אמנות (לרוב ציורים) המתארים נושא משותף, כגון "חייו של ישו".
מחק (Eraser) – כלי כתיבה המשמש למחיקת כתיבה בעיפרון. המחק עשוי בדרך כלל מגומי.
מחק פחם (Kneaded Eraser) – כלי כתיבה המשמש לשם מחיקת פחם מנייר. המחק האלסטי סופג לתוכו את חלקיקי הפחם.
מימזיס (Mimesis) – ביטוי מתחום האסתטיקה שמקורו ביוונית המשמש לתיאור הקשר בין היצירה למושא היחס שלה בטבע.
מיניאטורה (Miniature) – יצירת אמנות קטנת ממדים. לעיתים היא מהווה דגם של יצירת אמנות גדולה יותר.
מיצב (Installation) – סוג של פיסול המדגיש את היחס שבין הסביבה אל היצירה הפיסולית. לעיתים הוא מורכב ממספר פריטים העשויים בטכניקות מגוונות.
מיצג (Performance) – סוג של אמנות המשלבת בין אלמנטים תיאטראלים לבין אלמנטים מן האמנות החזותית.
מיקרוגרפיה (Micrography) – סוגה אמנותית היוצרת דימוי ויזואלי מתוך טקסט ספרותי.
מכחול – מכשיר דמוי מקל שבקצהו שערות או סיבים המשמשים למריחת צבע על גבי משטח.
מצוטינט (Mezzotint) – טכניקה של דפוס שקע.

נ
ס
סקו או פרסקו סקו (Fresco-secco) – טכניקת ציור בה צבע על בסיס מים נמרח על גבי טיח יבש. לעיתים משמש כשלב תיקונים של טכניקת הפרסקו.
סימטריה (Symmetry) – יחס של זהות בין שני חצאים בחפץ או ביצירה.
ספומאטו (באיטלקית: Sfumato) – מונח שטבע לאונרדו דה וינצ'י לטכניקת ציור בה יש מעבר מדורג וזהיר מאוד מגוון לגוון או מצבע לצבע, עד שקשה להבחין בשלבים.
ספיה (Sepia) – נוזל חום המופק מדיונון. משמש להדפס וגם ככינוי לגוון הדפסה חום של תצלומים.
ספנדראל.
סקיצה (Sketch) – רישום המעביר את הקווים הכללים של אובייקט. לעיתים משמשת הסקיצה כשלב תכנון בתהליך היצירה.
 סכין פלטה – כלי ציור.

ע
ערבסקה (בצרפתית: Arabesque) – מוטיב עיטורי (אורנמנט) המזוהה עם האמנות המוסלמית.
עיפרון 
עיפרון מסיס במים
עיפרון צבעוני

פ
שמאל|ממוזער|250px|טבלת פרספקטיבה
פוטומונטאז' (Photomontage) – טכניקה להרכבת תצלומים שונים לתצלום אחד.
פוינטיליזם (בצרפתית: Pointillisme) – טכניקה ציור שהתפתחה בצרפת על ידי ציירים הפוסט אימפרסיוניזם ובה הציור נוצר בעזרת חיבור אופטי של נקודות צבע קטנות המצטרפות ממרחק מסוים לתיאור של דמות או עצם.
פוליו (Folio) – דף מודפס לפני קיפולו ל-2.
פחם טבעי (Coal) – חומר טבעי וקשה, בצבע שחור או חום, המשמש גם לרישום.
פחם סינתטי או פחם עץ (Charcoal) – חומר קשה בצבע שחור המשמש לרישום. נוצר כתוצאה משריפה מבוקרת של עץ.
פוסטר – ראו כרזה.
פטרוגליף (Petroglyph) – ציור חרות בסלע, לרוב על ידי תרבויות פרהיסטוריות.
פיגמנט או צִבְעָן (Pigment) – תרכובת כימית בעלת צבעונית. כפיגמנטי צביעה הוא משמש כבסיס ליצירת צבעים שונים.
פייטה (באיטלקית: Pietà) – מונח המציין נושא באמנות המציג את האבל של מריה, האוחזת בבנה המת ישו.
פיקסטיב – סוג של ציפוי הגנה המשמש לקיבוע פחם, פסטל או עיפרון אל משטח הרישום.
פלטה – משטח עליו מערבב הצייר את הצבעים.
פנדטיב
פסטל או גיר שמן (Pastel) – שם כולל לחומרים לציור ורישום המורכב מפיגמנט וחומר מעבה המופיעים כגליל או מקלון צבע קשה-למחצה.
פסטל שמן (Oil Pastel) – גליל של פסטל המורכב מפיגמנט, שמן ושעווה. לעיתים נקרא גם כ"צבע פנדה".
פסיפס (Mosaic) – תמונה המורכבת מאבנים שונות וססגוניות ליצירת תבנית גרפית.
מהדורת פקסימיליה – העתקה מדויקת של ציור, רישום או הדפס.
פרוטומה – פסל ראש, פסל בסגנון ריאליסטי המתאר ראש וכתפיים של אדם.
פרופורציה (Proportions) – יחס בין מידות שונות. באמנות בדרך כלל היחס בין מידת חלקי הגוף השונים.
פרספקטיבה (Perspective) – שיטה לתיאור מרחב תלת-ממדי על גבי משטח דו-ממדי.
פרסקו או בעברית תמשיח (Fresco) – טכניקת ציור קיר אשר מתבססת על ציור ישירות על טיח סיד לח. הצבע מתיבש יחד עם הטיח והופך לחלק אינטגרלי ממנו ומהקיר.
פרפין (Paraffin) – תרכובת אורגנית המיוצרת מנפט הדומה לשעווה ומשמשת ליציקה ולהכנת נרות.

צ
שמאל|ממוזער|180px|ונוס מווילנדורף
צבע מים (Watercolor) – צבע לציור המורכב מפיגמנט המומס במים וגומי ערבי לעיבוי וייבוש. נהוג לצייר בצבעי מים על נייר.
צבען – השם העברי של פיגמנט.
צבע פנדה – ראו פסטל שמן.
צבע שמן – צבע לציור המורכב מפיגמנט המעורב בשמן פשתן. נהוג לצייר בצבע זה על בד ציור (קנבס) או על לוח עץ.
צלמית ונוס (Venus Figurines) – כינוי קבוצתי למספר חפצים פרהיסטוריים רובם בצורת פסלון של אישה שמנה או בהריון.

ק
שמאל|ממוזער|200px|קריקטורה משנת 1871, המציגה את צ'ארלס דרווין כקוף
קולאז' או הֶדְבֵּק (Collage) – מדיה אמנותית שבה נעשה שימוש בפיסות עיתון, נייר או אריג לכדי יצירת תמונה דו-ממדית.
קומפוזיציה (מחבר) (Composition) – אופן הסידור של חלקי היצירה השונים והיחס ביניהם ובין המכלול של היצירה.
קונטור – קו המגדיר, תחום ומפריד דמויות או דימוים זה מזה ומן הרקע.
קונטרה פוסטו (באיטלקית: Contrapposto) – מונח המתאר תנוחה של גוף האדם ביצירות אמנות. רגל אחת של הדמות מונחת קדימה ישרה וכנגדה היד הנגדית מכופפת. כך נופל משקל הגוף על רגל אחת.
קטלוג – רשימת מצאי של אוסף או תערוכה.
קיארוסקורו (Chiaroscuro) – מונח מתחום הציור. שימוש בקונטרסט חד בין אזורים כהים לבין אזורים בהירים בציור.
קיטש (בגרמנית: Kitsch) – מונח המתאר אמנות הנוצרת כהעתק של אמנות אחרת. נהוג להשתמש במושג גם באופן רחב יותר על מנת לציין כל אמנות העשויה בטעם רע, ואו פריטים המיוצרים בייצור המוני שנחשבים נדושים או גסים.
קמרה אובסקורה (Camera Obscura) – מכשיר אופטי שיוצר דמות דו־ממדית מעצם (אובייקט) תלת־ממדי.
קנבס
קרטון (בגרמנית: Karton) – תרשים בגודל טבעי של היצירה, לשם העתקת הדימוי אל פורמט העבודה. שימש בעיקר לציור פרסקו.
קרטון דופלקס – ראו: דופלקס.
קריקטורה – איור המציג דמויות ומצבים בצורה מוגזמת, במטרה לשעשע או להעביר ביקורת.
קרקולור (Craquelure) – רשת הסדקים והשברים הנוצרים בציור העשוי בצבע שמן.

ר
רדי מייד (Readymade; בצרפתית: Objet Trouvé) – מונח המתאר חפצים יומיומיים ומוכנים מראש אשר הופכים ליצירת אמנות.
רישום (Drawing) – שרטוט דו-ממדי של עצמים, לרוב על נייר, בטכניקות שונות.
רפליקה (Replica) – העתק מושלם של יצירת אמנות.
רפרודוקציה – העתק מודפס של יצירה דו-ממדית כגון צילום מודפס של יצירת אמנות.

ש
שמן פשתן
שעווה – שם כולל לקבוצת חומרים מוצקים, רכים מאוד, בעלי שימושים מגוונים.

ת
תבליט (Relief) – סוג של פיסול שאנו חופשי בחלל, אלה צמוד למשטח אחורי.
תבליט גבוה (High Relief) – סוג של תבליט בו העצמים המפוסלים גבוהים מן המשטח אליו הם צמודים.
תבליט שטוח (Low Relief) – סוג של תבליט בו העצמים המפוסלים נמוכים מן המשטח אליו הם צמודים.
תחריט או דפוס בלט – שיטת דפוס בה הדימוי נחרט על גבי לוח מתכת ומשמש כתשליל בתהליך ההדפסה במכבש דפוס.
תחריט רטוב – שיטת דפוס הדומה לתחריט, בה נוסף תהליך כימי ובו תמיסה יוצרת שכבת מלח לפי הדימוי. בתהליך ההדפסה מרטיבים את הנייר.
תצריב (Etching)

*
קטגוריה:מונחונים