אריס סאן

אָריס סאן (ביוונית: Άρης Σαν; 19 בינואר 1940 – 25 ביולי 1992) היה זמר ומוזיקאי יווני שהשתקע בישראל בסוף שנות החמישים ובמהלך שנות השישים של המאה ה-20. נחשב לאמן פורץ דרך שהביא את המוזיקה היוונית והים-תיכונית לישראל והפך אותה לפופולרית עד ימינו.

ביוגרפיה
סאן נולד בשנת 1940 בקלמטה שביוון למשפחה יוונית אורתודוקסית והוטבל בשם אריסטידיס סאיסאנאס (Αριστείδης Σεϊσανάς). כשהיה בן 8 עבר עם משפחתו לאתונה, שם השלים את לימודיו בבית ספר עממי. כשהיה בן 11 זכה בתחרות כישרונות צעירים, ובגיל 16 החל להופיע בטברנות כשהוא שר ומנגן בגיטרה.

ישראל
לפי עדותה של אלמנתו פופי לתוכנית "בטברנה", הוא היגר מיוון כדי להימלט מחובת גיוס לצבא היווני. הוא היגר לאיסטנבול שבטורקיה והופיע שם כשהוא מנגן בגיטרה חשמלית. בעת עבודתו במועדון בטורקיה הכיר נערה יהודייה שחגגה יום הולדת 18 במועדון, והתאהב בה. זמן מה אחרי שמשפחתה עלתה לישראל הוא בא בעקבותיה.ורד ליון ירושלמי מארחת את שמעון פרנס, פודקאסט הספרנים, אגדת אריס סאן, מסע בעקבות מייסד המוזיקה היוונית בישראל. 22.9.24 אך אז התברר לו שהיא מאורסת ועומדת להינשא; הוא ויתר על אהבתו לאותה נערה, אבל לא היה מוכן לוותר על אהבתו לישראל ועל כן החליט להישאר ולחיות בה.

בישראל החל להופיע ביפו במועדון "מפגש הסבלים" של שמואל ברזילי שזוהה עם יוצאי סלוניקי. המקום, שעד מהרה שינה את שמו ל"אריאנה", היה מועדון הלילה היווני הראשון בישראל, והפך לאחד ממוקדי הבילוי המועדפים באזור תל אביב. בעצת ברזילי שינה את שמו ל"אריס סאן". העולים מסלוניקי זלזלו במוזיקה של אריס סאן משום שהיא לא הייתה אותנטית. אך במהרה מצא קהל מאזינים חדש - עולים מארצות האסלאם שראו במוזיקה היוונית דרך להתחבר לתרבות אחרת שהיא אינה תרבות כור ההיתוך ממנה התנכרו ולתרבותם הערבית בה התביישו.

במועדון שר סאן משיריו ביוונית והתחכך עם אנשי תרבות ותקשורת ישראלים רבים. אחד מהם, מרדכי (מנטש) צרפתי, היה מקורב מאוד לראשי מפא"י - מפלגת השלטון דאז, ולראשי צה"ל. הוא נהג לארגן להם מסיבות, ונחשד בידי המשטרה כעבריין בכיר. מנטש הביא למועדון את החברה הגבוהה של ישראל הצעירה, והביא את סאן למסיבות פרטיות שלה. סאן הופיע גם במסיבות פרטיות של בכירי צה"ל, בהם שר הביטחון משה דיין, ואף ניגן בחתונה הכפולה של ילדיו של דיין, אסי ויעל. הוא ביקש מהם שיפעלו כדי שיקבל אזרחות ישראלית, ואכן לאחר זמן קצר התאזרח. בגיל 20 התחתן עם פופי, יוונייה נוצרייה מרמלה.

בקוצנזוס הישראלי, המוזיקה היוונית לא הייתה נחשבת לפופולרית וזוהתה עם מועדוני לילה ביפו, רמלה והקריות, חלק ממועדונים אלו זוהו עם גורמי פשע. בדצמבר 1961 יצא סאן לראשונה אל מחוץ למועדונים ביפו והגיע להופיע בלב הקונצנזוס הישראלי, בבנייני האומה בירושלים, במסגרת הפקה שערך הרדיו הישראלי בשם "הווי המזרח".

סאן החל להרוויח והיה שותף בארבעה מועדונים. הוא החל להקליט גם בעברית, ושיריו "בחיים הכול עובר" או "תל אביב" הפכו ללהיטים. הוא הופיע במספר סרטים ישראליים: "פורטונה" (לצד גילה אלמגור, שגם הקליטה והוציאה תקליטון משיריו) ו"הסנדלר העליז" (לצד גדעון זינגר ויענקל'ה בן-סירא). עם זאת, שיריו לא שודרו בתקשורת המיינסטרים, אך זכו להצלחה בשידורי הרדיו בערבית. באותם הימים הכיר זמרת צעירה, בוגרת להקה צבאית - עליזה עזיקרי, אשתו הטרייה של השחקן ניסים עזיקרי, ואמא טרייה לבתו של ניסים עזיקרי. סאן החל לחזר אחר עזיקרי, שנענתה לחיזוריו ועזבה את בעלה. הוא כתב לה את שירי האלבום "נערה ממש אוצר". במלחמת ששת הימים יצאו אריס סאן ולהקתו להופיע בפני חיילים בכל קצות הארץ.

בשנת 1968 הוציא את התקליט "אריס" והיה מועמד לפרס כינור דוד, אך לא זכה. שירו "בּוּם פָּם" היה הצלחה גדולה, והוא היה לזמר הישראלי הראשון אשר מכר יותר ממאה אלף עותקים. גם השיר "סיגל", שכתב לאחייניתו, זכה להצלחה רבה.

סאן שילב במוזיקה שלו אלמנטים של מוזיקה יוונית מסורתית עם עיבודים של מוזיקה פופולרית – שילוב ייחודי לאותה תקופה – כאשר הצליל הדומיננטי היה צליל הגיטרה החשמלית שלו אשר עליה ניגן בטכניקת נגינה הדומה לנגינה בבוזוקי, גם צליל ייחודי לאותה תקופה. סגנון נגינה זה נקרא כיום "גיטרה מזרחית". הסגנון אומץ בידי יהודה קיסר, שליווה את בכירי הזמר המזרחי הישראלי, והפך לאחד מסימני ההיכר שלו. בשיר "בום פם", שילב סאן קטעים משירו הערבי של מוחמד עבד אל-והאב (ששרה אום כולתום) "אינתה עומרי" – צעד שנחשב נועז באותה תקופה.

בשנת 1969 הוציא סאן את אלבומו "הוקלט ביוון".

בארץ פשטה שמועה לפיה אריס סאן הוא מרגל, וסאן הכחיש שמועה זו ואף ערך ריאיון היתולי עם השבועון "העולם הזה" בה הסביר "איך ריגל". הוא שב לככב בטורי הרכילות, אשר היו מלאים בצילומים שלו עם כוכבניות תורניות. בינתיים, הרתה עזיקרי לסאן. הילדה שנולדה קיבלה את השם סאני. הלידה הייתה שיאה של התפוררות מערכת היחסים בין סאן לעזיקרי, אשר אף התדרדרה לאלימות.

ארצות הברית
בשנת 1970 עזב סאן את ישראל וטס לניו יורק. שם שינה את מראהו – גילח את שפמו וחבש פאה נוכרית. הוא הביא לשם את הנגנים שלו, ובאוקטובר 1971 פתח בלב מנהטן את מועדון "סירוקו" (Sirocco) שיועד למהגרים ישראלים ומהגרים מהמזרח התיכון. בין נגני המועדון היה אבי פרין וטריפונס, יריבו המקצועי בארץ. במשך תקופה מסוימת, שרו שם גם ריקי גל ואלון אולארצ'יק. אמרגנו, אלי דישי, שכנע אותו להופיע גם באולמות גדולים יותר, והוא אמנם הופיע בקרנגי הול ובאולמות מפורסמים נוספים ברחבי ארצות הברית וקנדה. סאן לא שכח את ישראל, ובמלחמת יום הכיפורים שב אליה כדי להופיע בפני החיילים.

לאחר שחזר לארצות הברית נחל המועדון הצלחה גדולה, ומשך אליו שחקנים כגון מלינה מרקורי, טלי סוואלס ואנתוני קווין. עם השנים התחלף קהל המבלים, ובמועדון החלו לבקר אנשי המאפיה, ובראשם ג'וזף גאלו, ואלו הביאו עימם את הסמים גם לחייו של סאן, שהתמכר לקוקאין ונהיה בלדר של הסם. בשנת 1985 המשטרה פשטה על המועדון ותפסה בו את אנשיו של גאלו וכמות ניכרת של סמים. גם סאן נעצר. חוקרי ה-FBI דרשו מסאן להעיד נגד גאלו ואנשיו, אך הוא סירב. הוא נשפט ונגזר עליו מאסר של חמש שנים על ניסיון להדחת עד בחקירה, שהומר לשנתיים על התנהגות טובה.

לאחר שנתיים יצא סאן מהכלא אדם שבור, למרות שבראיונות טען שהוא הצליח להתגבר על הכלא. הוא מכר עופות ופתח מספר בתי עסק אך אלו כשלו ונסגרו. אמרגנו, דישי, שכנע אותו לשוב לבמה, וסאן החל להשתקם.

בשנת 1988 הגיע סאן לביקור בארץ כדי להשיק אלבום ושיר חדש בעברית ("אני אוהב אותך"). הוא התארח שוב בתוכניתה של רבקה מיכאלי, במה שהפך לריאיון האחרון שלו לטלוויזיה הישראלית.
הפרויקט הגדול הבא שלו היה המועדון "קוסמיקו" בניו יורק, אלא שמועדון זה לא נחל הצלחה כמו מועדון "סירוקו", וסאן ודישי שקעו בחובות למלווי כספים מפוקפקים. דישי וסאן חוו איומים ואלימות.

הונגריה
בשנת 1992 ברחו סאן ואמרגנו לבודפשט מפחד הנושים, שם מצאו עבודה במועדון "קזבלנקה" של הישראלי יוסי שפילמן. נראה היה שמזלו של סאן שוב מאיר לו פנים, אך אז הותקף על ידי בריונים וידו נשברה. במהלך הופעה ביולי 1992 הוא קיבל התקף לב על הבמה. הוא אושפז, ולאחר כמה ימים נפטר מדום לב. אך לפי טענה נוספת, הוא הותקף בידי אדם אלמוני, פונה לבית החולים ומת לאחר כמה ימים. אמרגנו אלי דישי, היה העד היחיד למותו. גופתו נשרפה במצוות אשתו פופי, שאמרה שכך ביקש בצוואתו, למרות שהדבר לא מקובל בקרב יוונים אורתודוקסים. שרידיו נקברו בבית העלמין פלאשינג  בניו יורק. קברו של אריס סאן צמוד לקברו של נגן הג'אז המפורסם לואי ארמסטרונג. מעריצי הזמר טוענים שאריס סאן לא מת אלא העלים את עצמו עקב איומי המאפיה, וחי בזהות בדויה איפה שהוא בעולם, בדומה לתיאוריות קשר אחרות, כמו למשל על אלביס פרסלי.

דיסקוגרפיה ופילמוגרפיה חלקית
דיסקוגרפיה
 To my Friends (1966)
 Aris San's Best Sellers (1966)
 נערה ממש אוצר – עליזה עזיקרי עם אריס סאן ותזמורתו (1966)
 גילה אלמגור שרה אריס סאן (1967)
 "אריס" (1968)
 הוקלט ביוון (1969)
 צלילי הים התיכון (1969)
 דם דם
 אריס סאן – סיגל, בום פם, פפלומה (1970)
 התקליט השביעי (1974)
 Dringi Dringi (1974)
 אריס סאן – להיטי זהב (1974)
 שירים עבריים (1975)
 אריס סאן – שר בספרדית שירים ישראליים
 אני אוהב אותך (1988)
 השירים האחרונים (יצא אחרי מותו 1995)
 האוסף המשולש 10 שנים למותו (2002)

פילמוגרפיה
 פורטונה (1966)
 הסנדלר העליז (1973)

מחוות
סרט
בשנת 2007 הוקרן בפסטיבל ירושלים הסרט "תעלומת אריס סאן" (בבימוי דני דותן ודליה מבורך), המגולל את סיפור חייו, יצירתו ומותו המסתורי. בסרט התראיינו אנשים רבים שהיו שותפים לתחנות חייו הרבות של סאן. אולם אשתו החוקית, ילדיו החוקיים, הוריו ואחיו לא רואיינו.

מופע
בספטמבר של שנת 2002 העלו מופע מחווה בהשתתפות אמנים שונים ובהנחיית שמעון פרנס הנקרא: "אריס סאן חוזר ליפו", ערב הוקרה לזכרו. בשנת 2008 העלה הזמר היווני-ישראלי ניסים אלחנטי את המופע "נערה ממש אוצר" (על שם אחד מלהיטיו הגדולים של סאן, שהוקדש לעליזה עזיקרי), אשר בוסס על סיפור חייו של אריס סאן וכלל את מיטב הלהיטים שכתב וביצע ביוונית ובעברית. במופע השתתפה בתם של סאן ועליזה עזיקרי, סאני עזיקרי כרמל. אלחנטי וסאני הקליטו במסגרת המופע את הלהיט הגדול של סאן "סיגל" בעיבוד חדש של גדי גולדמן. במופע זה הוקלטה סאני שרה לראשונה בחייה.

מחזמר
בשנת 2010 העלה צוות הווי ובידור של מלון קלאב הוטל אילת מופע מחזמר כמחווה לאריס. המחזמר נקרא "אריס", והוא כולל את סיפור חייו של אריס סאן (מנקודת המבט בה הוא מכר את נשמתו לשטן) ואת שיריו. באותה שנה העלה "הסטודיו לאמנויות התיאטרון מיסודו של יורם לוינשטיין" את המחזמר "סיגל", המתאר את סיפור אהבתם הטראגי של אריס סאן ועליזה עזיקרי. בעקבות ההצלחה הועברה ההפקה לתיאטרון הלאומי "הבימה" בכיכובם של ארז רגב והדר רצון-רותם (שגילמו את התפקידים הראשיים בסטודיו של יורם לוינשטיין), גיא זו-ארץ, רותם אבוהב וורד פלדמן.

עיבודים מוזיקליים
בשנת 2004 הקליטו להקת בום פם וברי סחרוף שתי גרסאות כיסוי לשיר "בום פם", אחת קצרה ואחת ארוכה.

בשנת 2012 יצא לאור הסינגל "רק אתמול נולדה", שעובד על ידי אהרון קימיגרוב.

ארז לב ארי ביצע רבים משיריו הפחות מוכרים.

ראו גם
 מוזיקה יוונית בישראל

קישורים חיצוניים



 חדשות ערוץ 10 ה"חוויה היוונית" יוטיוב YouTube

 צילום וידאו נדיר של הזמר אריס סאן שר ביחד עם ענק הרמבטיקו סטליוס קזנג'ידיס



הערות שוליים

קטגוריה:זמרים ישראלים
קטגוריה:זמרים יוונים
קטגוריה:זמרים השרים ביוונית
קטגוריה:זמרים השרים בעברית
קטגוריה:זמרים השרים בספרדית
קטגוריה:ישראלים ילידי יוון
קטגוריה:מהגרים מישראל לארצות הברית
קטגוריה:מוזיקה יוונית בישראל
קטגוריה:אישים שגווייתם נשרפה
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1940
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-1992