מוניקה בלוצ'י

מוניקה אנה מריה בלוצ'י (באיטלקית: Monica Anna Maria Bellucci; נולדה ב-30 בספטמבר 1964) היא שחקנית ודוגמנית עבר איטלקייה.

ביוגרפיה
בלוצ'י נולדה בצ'יטה די קסטלו שבאומבריה, איטליה, בתה של הציירת מריה גוסטינלי, ושל בעל חברת הובלות בשם לואיג'י בלוצ'י. קיבלה חינוך קתולי, אם כי ברבות השנים התרחקה מן הדת והפכה, לדבריה, לאגנוסטית המכבדת את כל הדתות. בגיל 16 החלה לדגמן בעודה בבית ספר תיכון. לאחר מכן נרשמה ללימודי משפטים באוניברסיטת פרוג'ה והתכוונה לדגמן לצורך מימון שכר הלימוד. בעקבות הצלחתה הגדולה הפסיקה את לימודי המשפטים. היא דוברת באופן שוטף בשלוש שפות - איטלקית, צרפתית ואנגלית (ומעט בספרדית) - והשתתפה בסרטים שנעשו בשפות איטלקית, צרפתית ואנגלית ואף בסרט שנעשה בשפה הארמית.

הייתה מאורסת לשחקן ניקולא פארון מ-1989 עד 1995, אך מעולם לא נישאה לו. בשנת 1999 נישאה לשחקן הצרפתי ונסן קאסל (בנו של השחקן הידוע ז'אן פייר קאסל), אותו פגשה במהלך צילומי הסרט הצרפתי "הדירה" (L'apartement).

בני הזוג בלוצ'י וקאסל הופיעו יחד גם בסרטים נוספים, ביניהם גם Le Pacte des Loups. לזוג שתי בנות (דווה שנולדה ב-- 2004 ולילי שנולדה ב-2010). בעודה בהריון דגמנה בלוצ'י בעירום לגרסה האיטלקית של כתב העת ואניטי פייר במחאה כנגד החוק המאפשר אך ורק לזוגות נשואים לקבל הפריה חוץ גופית ולהשתמש בתרומת זרע. בשנת 2013, אחרי 14 שנות נישואים, התגרשו בלוצ'י וקאסל ומאז היא מחלקת את חייה בין הבתים שלה ברומא, פריז ולונדון.

קריירה
דוגמנות
שמאל|ממוזער|250px|מוניקה בלוצ'י בפסטיבל קאן, 2002

בשנת 1988 בלוצ'י עברה למילאנו, ממרכזי האופנה של אירופה, שם חתמה על הסכם עם סוכנות הדוגמנות עלית והפכה לדוגמנית מבוקשת. בפריז ובניו יורק דגמנה, בין היתר, עבור דולצ'ה וגבאנה ועבור הגרסה הצרפתית של המגזין Elle. את סרטון הפרסומת עבור דולצ'ה וגבאנה ביים ג'וזפה טורנאטורה ("סינמה פרדיסו") שליהק אותה לתפקיד הראשי בסרטו מאלנה. בפברואר 2001 הופיעה על השער ובמאמר מרכזי של המגזין אסקווייר. בשנת 2003 הופיעה במגזין מקסים.
בשנת 2004 נבחרה למקום הראשון ברשימת 100 הנשים היפות בתבל של AskMen. קריירת הדוגמנות שלה מנוהלת על ידי סוכנות עלית פלוס-ניו יורק שהיא מחלקה המטפלת בדוגמניות על בסוכנות עלית. משמשת כיום דוגמנית בית של חברת כריסטיאן דיור.

במהלך העשור השני של המאה ה-21 היא הופיעה בפרסומות של דולצ'ה וגבאנה לצד אנדרה בירלאנו.

טלוויזיה וקולנוע
קריירת המשחק של בלוצ'י החלה בראשית שנות ה-90. בשנת 1990 השתתפה בשתי סדרות טלוויזיה איטלקיות - Vita coi figli ו-Briganti. בשנה שלאחר מכן גילמה את דמותה של פרנצ'סקה בסרט La Riffa. כוכבה דרך באירופה בעקבות מועמדותה לפרס סזאר היוקרתי בשנת 1997 בגין השתתפותה בסרט L'Appartement לצד בעלה לעתיד.

בשנת 1992 השתתפה לראשונה בסרט דובר אנגלית - "דרקולה" בבימויו של פרנסיס פורד קופולה ולצידם של גארי אולדמן ווינונה ריידר. בסרט גילמה את אחת מנשותיו של הרוזן הידוע, תפקיד משני למדי. בלוצ'י הפכה ידועה בקרב הקהל דובר האנגלית בעיקר בעקבות תפקידה הראשי בסרט האיטלקי "מאלנה" בבימויו של ג'וזפה טורנאטורה (2000), ותפקידה כקורבן אונס בסרט השנוי במחלוקת "בלתי הפיך" של גספר נואה (2002). עיקר פרסומה בארצות דוברות האנגלית בא, עם זאת, בעקבות השתתפותה בשנת 2003 בשני הסרטים האחרונים בטרילוגיית המטריקס - מטריקס רילודד ומטריקס רבולושנס.

בשנת 2003 כיכבה בלוצ'י לצד ברוס ויליס בסרט "דמעות של שמש" בתפקיד ד"ר לינה קנדריקס, רופאה אזרחית אמריקנית, המחולצת מניגריה במהלך מלחמת אזרחים בדיונית על ידי אנשי הקומנדו ימי של ארצות הברית. כעבור שנה גילמה את דמותה של מרים המגדלית בסרטו השנוי במחלוקת של מל גיבסון הפסיון של ישו. בשנת 2005 כיכבה בסרט האחים גרים כמלכת המראות המרושעת.

בשנת 2007 הייתה אמורה לגלם את דמותה של סוניה גנדי, פוליטיקאית הודית ילידת איטליה ורעיית ראש הממשלה ההודי המנוח רג'יב גנדי, בסרט הביוגרפי "סוניה", אך בסופו של דבר הסרט בוטל. באותה שנה גילמה דמות של זונה מסתורית לצידו של קלייב אוון בסרט "לירות כדי להרוג" כאשר היא עצמה דיבבה את הדמות בגרסה הצרפתית ובגרסה האיטלקית של סרט זה.

בלוצ'י תרמה את קולה לדמותה של קאפי בגרסה הצרפתית של סרט האנימציה "רובוטס" משנת 2005.

ב-5 במרץ 2009 זכתה בלוצ'י ב-Women's World Award בקטגוריית "שחקנית השנה".

בשנת 2020 גילמה סוחרת אמנות בסרט הדרמה "The Man Who Sold His Skin" של הבמאית התוניסאית כאותר בן הניה.

 חיים אישיים 
נישואיה הראשונים של מוניקה בלוצ'י היו לצלם האיטלקי קלאודיו קרלוס באסו. בראיון משנת 2006 סיפרה כי פגשה את באסו בשנת 1987, כאשר גייס אותה לסשן צילום; היא הייתה בת 23 והוא היה מבוגר ממנה בחמש שנים. השניים נישאו ב-3 בינואר 1990 במונטה קרלו, והתגרשו כעבור שנה.

לאחר מכן ניהלה בלוצ'י מערכת יחסים שנמשכה מספר שנים עם השחקן האיטלקי ניקולה פארון. לדברי פארון, הם נפגשו בשנת 1990 על סט הצילומים של הסרט Vita coi figli, והוא תיאר תחושת "תשוקה עזה" כלפיה. הקשר בין השניים הפך לא יציב, בין השאר בשל ההתעניינות הגוברת של גברים אחרים בבלוצ'י, והם נפרדו בשנת 1995.

בשנת 1995 פגשה בלוצ'י את השחקן הצרפתי ונסן קאסל על סט הסרט The Apartment. הם נישאו במונקו באוגוסט 1999. לשניים נולדו שתי בנות — דווה (נולדה ב-12 בספטמבר 2004) וליאוני (נולדה ב-21 במאי 2010), שתיהן ברומא. במהלך השנים שיתפו פעולה בתשעה סרטים בין 1996 ל-2006, ונחשבו ל"זוג הזהב של הקולנוע האירופי".ע"פ Jason Solomons, מבקר קולנוע ועיתונאי בריטי. במרץ 2013 התייחסה בלוצ'י למורכבות מערכת היחסים שלהם, שכללה מגורים נפרדים באיטליה, צרפת, ברזיל ואנגליה. הפרידה, שנערכה "בהסכמה הדדית", פורסמה ב-26 באוגוסט 2013, והשניים התגרשו בהמשך.

באוקטובר 2013 ציינה בלוצ'י כי מאז החבר הראשון שלה בגיל 14, הייתה כמעט תמיד בזוגיות.

בשנת 2017 החלה בלוצ'י מערכת יחסים עם הפסל והדוגמן הצרפתי לשעבר ניקולא לפבר, שהיה אז בן 36. הקשר ביניהם הפך לפומבי במרץ 2019 במהלך תצוגת אופנה של שאנל בפריז, אך הסתיים ביולי של אותה שנה.

בפברואר 2023 דיווח המגזין Paris Match כי בלוצ'י נמצאת בזוגיות עם הבמאי האמריקאי טים ברטון, וכעבור מספר חודשים היא אישרה זאת. הופעתם הפומבית הראשונה כזוג נערכה בפסטיבל הסרטים ברומא באוקטובר 2023.

בלוצ'י דוברת שוטפת איטלקית, צרפתית ואנגלית, ושולטת גם בפורטוגזית ובספרדית. לאחר גירושיה מקאסל התגוררה עם בנותיה באנגליה, צרפת ואיטליה, ובשנת 2015 קבעה את מגוריה בצרפת. היא הצהירה: "אני איטלקייה בכל מובן, הכל בי איטלקי", אך גם ציינה כי "פריז היא חלק מההיסטוריה שלי". בלוצ'י מצביעה באיטליה, אין לה אזרחות צרפתית, והיא מחזיקה בבתים ברומא, בליסבון, ובשנת 2023 רכשה וילה באי פארוס שביוון.

על אף הרקע הקתולי שממנו הגיעה, בלוצ'י הצהירה כי היא אינה קתולית וכינתה את עצמה אגנוסטית.

בשנת 2018 פתחה רשות המיסים הצרפתית בחקירה נגד בלוצ'י בגין אי-דיווח על כספים בחשבון בנק שווייצרי, הקשור לחברה באיי הבתולה הבריטיים. הרשויות ביקשו לגבות מיסים בגין השנים 2013–2011, אך עורכי דינה טענו כי באותה תקופה התגוררה בבריטניה ולא בפריז. בספטמבר 2021 הצהירה בלוצ'י כי היא "מעודכנת בכל חובות המס שלי, בצרפת ומחוצה לה". תוצאות החקירה לא פורסמו, אך בעקבותיה הופיע שמה בפרסומי מסמכי פנדורה, שעסקו בהדלפות מסמכים ממקלטי מס ברחבי העולם.

בשנת 2018, מגזין פורבס העריך את הונה של בלוצ'י ב-45 מיליון דולר, ודירג אותה במקום השלישי ב"רשימת השחקנים האיטלקים העשירים ביותר".

פילמוגרפיה נבחרת
הדירה (1996)
דוברמן (1997)
מעבר לכל חשד (2000)
מלנה (2000)
אחוות הזאבים (2001)
בלתי הפיך (2002)
אסטריקס ואובליקס במבצע קלאופטרה (2002)
לאהוב אותך (2003)
דמעות של שמש (2003)
מטריקס רילודד (2003)
מטריקס רבולושנס (2003)
שלוש בפארק (2004)
השאלה הגדולה (2004)
היא שונאת אותי (2004)
סוכנים סמויים (2004)
הפסיון של ישו (2004)
האחים גרים למבוגרים בלבד (2005)
נפוליאון ואני (2006)
לירות כדי להרוג (2007)
באריה (2009)
שוליית המכשף (2010)
חשופות (2010)
 המדריך לאהבה (2012)
 ספקטר (2015)
 שנות חיינו היפות (2019)
 עכביש ברשת (2020)
 The Man Who Sold His Skin (2020)
נקמה ללא מעצורים (2022)
Mafia Mama (2023)
Diabolik chi sei? (2023)
ביטלג'וס ביטלג'וס (2024)
7 Dogs (2026)
 טלוויזיה 
 מוצרט בג'ונגל (2016)
 טווין פיקס (2017)

 קישורים חיצוניים 

 הדף של מוניקה בלוצ'י באתר Yahoo
 הדף של מוניקה בלוצ'י באתר סרטים איטלקי

 מוניקה בלוצ'י בבלוג של סוכנות עלית+ (כולל קדימון לסרט Shoot 'Em Up)



הערות שוליים

קטגוריה:שחקניות קולנוע וטלוויזיה איטלקיות
קטגוריה:דוגמניות איטלקיות
קטגוריה:נערות בונד
קטגוריה:איטלקיות שנולדו ב-1964
קטגוריה:איטלקים שנולדו ב-1964