גדר המערכת סביב רצועת עזה

גֶּדֶר המערכת סביב רצועת עזה היא מכשול מעבר בין רצועת עזה לישראל שנבנה לראשונה על ידי ישראל בשנת 1994 ומהווה כיום את גבול ישראל – רצועת עזה.

עם השלמת הנסיגה מעזה ב-2005 נסתיימה בניית תוספת למכשול זה במטרה להפריד בין רצועת עזה למצרים. בנוסף הוגדר אזור חיץ ברוחב 300 מטרים סביב כל הרצועה שאליו אסורה הכניסה לפלסטינים.

בשנים 2017–2021 נבנה המכשול נגד מנהרות בגבול רצועת עזה, שנותן הגנה נגד מנהרות טרור חודרות-גדר בנוסף להגנה על-קרקעית נוספת.

הגדר עוברת לאורך כל הגבול היבשתי של רצועת עזה ומורכבת מגדרות תיל רגישה למגע וחיתוך, חיישנים ואזורי חיץ בשטחים הגובלים בישראל ובקטע הגובל עם מצרים ההפרדה נעשית עם בטון וקירות פלדה. בעקבות ירי צלפים, מקלעים ונ"ט אל עבר נתיב העשרה קטע הגדר סביב יישוב זה כולל חומת בטון ומגדלי שמירה ופילבוקסים. הציר הביטחוני המקיף את הגדר נקרא ציר הוברס.

ממוזער|250x250 פיקסלים|גדר המערכת בסמוך למעבר קרני
ממוזער|250px|דחפור D9R משוריין של צה"ל מבצע חישוף ואיתור מטעני חבלה בציר הוברס סביב גדר המערכת

 ציר הוברס ומערך בני קשת 
ציר "הוברס" הוא שם הקוד הצבאי למרחב האבטחה המקיף את רצועת עזה, המשתרע מחופי הים התיכון בצפון ועד לציר פילדלפי בדרום. המערכת המבצעית הפועלת בציר זה מכונה "בני קשת", והיא מהווה מערך הגנה רב-שכבתי הכולל ביצורים, דרכי טשטוש, אמצעי איסוף ותצפית, ומערכות נשק אקטיביות. על תכנון והקמת התשתיות אמונים מערך הצמ"ה ואגף הבינוי של אט"ל, כאשר המודל המבצעי מבוסס על הגנה דו-שלבית, הכוללת את ציר הוברס א' הקיים, וציר הוברס ב' שעתיד להיבנות.

יסודות הציר הונחו בשנות ה-90 עם הקמת גדר התרעה אלקטרונית בהוראת ראש ממשלת ישראל דאז יצחק רבין. בעקבות תוכנית ההתנתקות שודרג המערך משמעותית, כדי להפוך לגבול בר-הגנה. העבודות כללו הכשרת כבישי פטרולים, הקמת סוללות עפר עמדות פילבוקס, מגדלי תצפית, חומות בטון ומוצבים, ושימוש באמצעים לחישוף ודיכוי צמחייה למניעת שטחים מתים. הציר מצויד בטכנולוגיות מתקדמות, בהן עמדות פילבוקס, מערכות תצפית מאוישות, ומערכות "רואה-יורה" המאפשרות הפעלת אש מקלעים מרחוק. כמו כן, משולבים במערך כלי רכב בלתי מאוישים (כרב"מ) דוגמת ה"גארדיום" ובהמשך ה"שומר גבולות" (שג"ב).

במהלך העשור הראשון של המאה ה-21 נוספו למערך "בני קשת" מקלעים בשלט רחוק המאפשרים השבת אש מתוך מרכז הבקרה (מערכת "רואה-יורה") וכלי רכב בלתי מאוישים (כרב"מ) מסוג גארדיום (בצה"ל נקרא "שותף נאמן") המפטרלים סביב הגדר. במהלך העשור השני של המאה ה-21 יצא הגארדיום משירות והוחלף בשומר גבולות (שג"ב), כלי רכב בלתי מאויש על בסיס טנדר פורד.

בשנת 2021 הושלמה הקמתו של מכשול רב-שכבתי מתקדם לאורך 65 קילומטרים סביב רצועת עזה. המערכת כוללת קיר בטון תת-קרקעי המצויד באמצעי חישה לגילוי מנהרות חדירה, ומעליו חומת בטון עילית בגובה 6 מטרים המכונה "שעון חול". המרחב שבין הגדר הקדמית ('ציר הוברס') לבין המכשול המרכזי והגדר האחורית מכונה בצה"ל "הספארי". מרחב זה כולל מכשולים נוספים, אמצעי ניטור טכנולוגיים וחדרי מלחמה המאפשרים שליטה ותגובה מבצעית בשטח.  

 הכוחות בציר 
ממוזער|לוחמי חטיבת גבעתי בתעסוקה מבצעית לאבטחת גבול רצועת עזה, 2023
את הציר מחזיקה אוגדת עזה והחטיבות המרחביות שתחתיה החטיבה הצפונית (גפן) והחטיבה הדרומית (קטיף).

את הפעילות ההנדסית בציר מבצעות פלוגות אבירי הפלדה (צמ"ה עזה דרום) וחתולי הפלדה (צמ"ה עזה צפון) שמפעילות ציוד מכני הנדסי, כשלצידן גדודי הנדסה קרבית סדירים המתחלפים בתדירות קבועה העוסקים בפעולות זהות וסיוע לכוחות חי"ר בנושא ניקוי זירות מטענים שהוטמנו סביב הגדר, וחישוף שטחים בגדר. גם יחידת יהל"ם פועלת רבות בגזרה, בעיקר בסילוק פצצות ופעילות נגד המנהרות.

את אחזקת הגדר עצמה מבצעים לוחמי חטיבות החי"ר, כאשר שירותם הצבאי נחלק לשני שלבים מרכזיים: שלב האימון ושלב התעסוקה המבצעית, אשר מתחלפים ביניהם אחת ל-4 חודשים.

עם סיום תקופת האימון, מועברים הלוחמים לתעסוקה מבצעית בגזרת עוטף עזה ונמצאים תחת פיקודה של אוגדת עזה האחראית על אבטחת המרחב ממעבר ארז ועד מעבר כרם שלום – שם הלוחמים אמונים על שמירה והגנה על היישובים הסמוכים לגבול. בתקופה זו הם מבצעים שמירות, סיורים רגליים ורכביים, עוקבים אחר פעילות חשודה, משתפים פעולה עם המועצות האזוריות, ומתמודדים עם אתגרים ביטחוניים מורכבים בשטח רגיש ודינמי.

הלוחמים פרוסים במספר נקודות לאורך מרחב הגבול, שרובן הותקפו במהלך טבח שבעה באוקטובר. זמן קצר לאחר פרוץ הלחימה, פעל צה"ל לשיקום ושיפוץ מוצבים אלו: מוצב נחל עוז, מוצב מגן עלומים, מוצב פגה, מוצב יפתח, מוצב סופה, מוצב ארז, ומוצב כרם שלום.

 תחזוקה 
את התחזוקה הטכנית של הגדר מבצעת יחידת "קומץ" של חיל החימוש שאחראית על התקנת ותחזוקת החיישנים האלקטרוניים וכן תיקון הגדר עצמה.

 מעברים 
שמאל|ממוזער|250px|מעבר ארז
היסטורית, הכניסה לרצועת עזה מהיבשה התבססה על שישה מעברים, אולם לימים רובם הפסיקו את פעילותם וייעודם השתנה. בעוד שבעבר שימשו מעברי "קרני", "נחל עוז" ו"סופה" להעברת סחורות ודלקים. השלושה נסגרו לצמיתות בין השנים 2008-2011. מעבר קרני, שהיה עורק המסחר המרכזי של עזה, נסגר סופית ב-2011 בשל איומי טרור, ומבניו נהרסו ב-2022 לטובת הקמת המכשול הביטחוני. מאז, הפעילות מתרכזת בשלושה מוקדים עיקריים: מעבר ארז בצפון המשמש למעבר נוסעים, מעבר כרם שלום בדרום המהווה את עורק הסחורות המרכזי מישראל, ומעבר רפיח המקשר בין הרצועה למצרים ומשמש למעבר נוסעים וסחורות כאחד.ממוזער|250px|טנק מרכבה סימן 4מ עם "מעיל רוח" מסייר על הציר
 התקפות ופיגועי טרור על גדר המערכת 
לאורך השנים, היוו גדר המערכת והכוחות המתחזקים אותה יעד קבוע להתקפות מצד ארגוני טרור פלסטיניים. התקפות אלו כוללות ירי מנשק קל, ירי רקטות נ"ט, והטמנת מטעני חבלה בסמוך לגדר. כוחות צה"ל סיכלו ניסיונות רבים לחצות את הגדר, לחבל בה או להניח מטענים, ובמהלך עימותים אלו נהרגו עשרות מחבלים. יעדים בולטים נוספים לתקיפות הם המעברים, בהם מעבר ארז ומעבר קרני. במקביל להתקפות הישירות על תוואי המכשול, ניסו ארגוני הטרור לעקוף את הגדר באמצעות ירי תלול מסלול, דהיינו שיגורי רקטות ופצצות מרגמה לעבר יישובי עוטף עזה, ובאמצעות חפירת מנהרות תת-קרקעיות שנועדו לביצוע פיגועי חדירה וחטיפה בתוך שטח ישראל.

באוגוסט 2007 נחשפה מנהרת טרור בצפון הרצועה וסוכל ניסיון חדירה של מחבלים לנתיב העשרה. באפריל 2008 נהרגו חייל ושני אזרחים בקרבות ובפיגוע ירי במעבר קרני. ביוני 2008 השמיד צה"ל "שופל" ממולכד שניסה לחדור בחסות ירי מרגמות.  בדצמבר 2010 נורה לראשונה טיל קורנט באזור רצועת עזה לעבר טנק מרכבה של צה"ל. כעבור ארבעה חודשים נורה טיל קורנט נוסף לעבר אוטובוס תלמידים, והתלמיד היחיד שהיה בו נהרג. בעקבות זאת החליט צה"ל להעביר לקו טנקי מרכבה סימן 4מ המצוידים במערכת ההגנה האקטיבית "מעיל רוח". ב-11 במרץ 2011 רשמה המערכת יירוט בכורה מוצלח כאשר השמידה רקטה נגד טנקים שנורתה על טנק שסייר סמוך לניר עוז. ב-1 ביוני 2012 נהרג לוחם מחטיבת גולני באזור כיסופים בהיתקלות עם מחבל שחדר מרצועת עזה. ב-24 בדצמבר 2013 נרצח אזרח עובד צה"ל בפיגוע ירי כאשר נורה בציר הוברס סמוך לרצועת עזה על ידי צלף טרור פלסטיני.

 הלחימה לאחר מבצע צוק איתן 

במהלך 2017 ו-2018 צה"ל חשף ונטרל כ-17 מנהרות טרור שנחפרו אל תוך שטח ישראל. המנהרות אותרו באמצעות מודיעין צבאי וטכנולוגיה מסווגת.

 העימותים באזור גדר המערכת 

בסוף מרץ 2018 החלו העימותים בגבול ישראל-עזה במסגרת "צעדת השיבה הגדולה". העימותים מגיעים לשיאם מדי יום שישי במהומות אלימות ופיגועים נגד הגדר. כ-205 פלסטינים נהרגו מאש צה"ל, רובם מחבלים או מזוהים עם ארגוני טרור. לצד ההפגנות האלימות בסמוך לגדר המערכת, הפלסטינים ביצעו ניסיונות חדירה רבים לשטח ישראל, וכוחות צה"ל סיכלו לא מעט פיגועי חדירה כשהרגו מחבלים שפרצו את גדר המערכת או היו חמושים בסמוך לה.
ממוזער|מוצב נחל עוז
ב-20 ביולי 2018, נהרג לוחם בחטיבת גבעתי, לאחר שנפגע מאש צלפים במהלך סיור לאורך הגבול; הישראלי הראשון שנהרג מאש שמקורה ברצועת עזה מאז מבצע צוק איתן.

 טבח שבעה באוקטובר ומלחמת חרבות ברזל 

בבוקר 7 באוקטובר 2023, במסגרת טבח שבעה באוקטובר, בחסות ירי רקטות החלו פעולות לחציית הגדר על ידי אנשי חמאס. על פי סרטונים שפרסם חמאס, נוטרלו מערכות תצפית ואש וביניהם מערכת רואה-יורה בעזרת כטב"מים או נשק נ"ט. גדר המכשול פוצצה ואנשי חמאס חדרו דרך גדר נוספת בדרכם לתוך תחומי ישראל.

לאחר מעבר המכשולים, פשטו אנשי חמאס על שמונה מוצבי צה"ל, שם השמידו אמצעי תקשורת ותצפית על מנת לשבש את יכולת הפיקוד והשליטה של צה"ל בגזרה. שיבוש זה הקל על המשך המתקפה, שבו חדרו כששת אלפים מחבלים פלסטינים ליישובי עוטף עזה, כשהם רכובים על טנדרים ואופנועים, וכן בסירות דרך הים ובאמצעות מצנחי רחיפה.

במהלך הקרבות במוצבים נהרגו עשרות לוחמי חטיבת גולני, סיירת הנח"ל וגדוד 77 אשר איישו את המוצבים ותפסו את הקו של גדר המערכת בתעסוקה מבצעית.

בדצמבר 2024 הוקם סמוך לגדר המערכת אזור חיץ מפורז, כחלק מכיבוש הרצועה במהלך מלחמת חרבות ברזל.

 חציית הגדר 

את גדר המערכת חצו מספר ישראלים לכיוון רצועת עזה. בולטים בה שני מקרים של אזרחים המתמודדים עם קשיים נפשיים. אברה מנגיסטו, תושב אשקלון, חצה את גדר המערכת בספטמבר 2014. חמאס סירב לאפשר לו סיוע הומניטרי וטען כי מדובר בחייל, למרות שמעולם לא שירת בצה"ל. כמו כן הישאם א-סייד, צעיר בדואי מחורה הסובל מסכיזופרניה, שחצה את הגבול באפריל 2015, לאחר שניסיונות קודמים שלו לעשות זאת הסתיימו בהחזרתו. לאורך השנים התנתה ישראל סיוע כלכלי לרצועה בהשבתם, לצד השבת גופותיהם של חללי צה"ל הדר גולדין ואורון שאול. לאחר כעשור בשבי, שוחררו מנגיסטו וא-סייד ב-22 בפברואר 2025 במסגרת הסכם בין ישראל לחמאס. 

תועדו מקרים של אזרחים ותושבים ישראלים שחצו את הגבול מרצונם, בשל זיקה משפחתית או אידיאולוגית. בשנת 2017 חצה את הגבול צעיר בן 20 ממוצא עזתי, בעל תושבות ישראלית שנולד במסגרת איחוד משפחות, והוא נאסף על ידי איש חמאס בצד העזתי. מדינת ישראל לא ראתה בו כשבוי, אלא כמי שחזר לעזה מרצונו. מקרה בולט נוסף הוא של ג'ומעה אבראהים אבו ע'נימה, שחצה את הגבול ביולי 2016 והתגייס לשורות חמאס. אבו ע'נימה נעצר ב-2023 כשניסה לשוב לישראל, והוגש נגדו כתב אישום על מסירת מידע רגיש לאויב וחברות בארגון טרור. הוא מת בכלאו במרץ 2024. 

חלק מניסיונות החצייה של הגבול הסתיימו במותם של האזרחים, כתוצאה מזיהוי שגוי, או ניסיון עצירתם על ידי כוחות הביטחון. בשנת 2009 נורה למוות יקיר בן מלך, לוקה בנפשו, לאחר שניסה לחצות את מעבר ארז מתוך כוונה "לשחרר את גלעד שליט". טרגדיה נוספת התרחשה באוקטובר 2023, כאשר אביהוא מורי, לוחם לשעבר הסובל מפוסט טראומה, חצה את הגבול באזור נחל עוז. לאחר כמה מאות מטרים הוא זוהה בטעות כמחבל, ונורה על ידי כטב"ם צה"לי.

ראו גם
 המכשול נגד מנהרות בגבול רצועת עזה
גדר ההפרדה בין מצרים לרצועת עזה
 המכשול הימי בגבול רצועת עזה

 קישורים חיצוניים 

 מעברים ומחסומים שבשליטת פיקוד דרום

 טל אלוביץ', גדר נגד טרור: הדוגמה של רצועת עזה ויהודה ושומרון, מערכות 458, דצמבר 2014




 הערות שוליים 

קטגוריה:עוטף עזה
קטגוריה:ישראל: מחסומי הפרדה
קטגוריה:גבול ישראל – רצועת עזה
קטגוריה:גבול מצרים – רצועת עזה
קטגוריה:ישראל: גבולות
קטגוריה:מכשול מעבר גבול
קטגוריה:רצועת עזה: ביטחון