שינוי שם

שינוי שם הוא תהליך שבו משתנה שמו הפרטי או שם משפחתו של אדם. שמו של אדם ניתן לו בדרך כלל סמוך ללידתו. לעיתים מלווה שם זה את האדם עד אחרית ימיו, ולעיתים עובר השם שינוי מסיבות שונות – לרוב לפי  בחירתו של האדם.

בעקבות הגירה
הגירה למדינה חדשה, ששפתה שונה משפת האם של המהגר, מביאה פעמים רבות לבחירת שם חדש התואם את המקובל במדינה החדשה, כחלק מתהליך ההתאקלמות בה. בישראל, ששפתה העיקרית היא עברית, קרוי המעבר לשם עברי בשם עברות.

בעקבות שינוי מרצון
אנשים רבים משנים את שמם, אם מטעמים של רצון בשם שונה או מודרני יותר, אם מרצון להתנער משם שאינו נאה בעיניהם, אם כחלק מתהליך של שינוי מגדרי ואם בעקבות היוועצות באנשים הנתפשים בעיניהם בעלי סמכות או ידע בנושא, כמו רבנים או נומרולוגים, ומתוך אמונה ששינוי השם יביא לשינוי בגורלם. חוק השמות מתיר לכל אדם מעל גיל 18, שאינו נדרש לאפוטרופוס, להגיש בקשה לשינוי שמו. מי ששינה את שמו אינו יכול לשוב ולשנותו פעם נוספת בתוך שבע שנים מרגע אישור השינוי האחרון, אלא באישורו של שר הפנים.

חוק השמות בישראל

חוק השמות עוסק במצבים אחדים של שינוי שם:
 אימוץ: בעת אימוץ של ילד, הוא מקבל שם משפחת מאמציו אך אינו מקבל שם פרטי חדש, אלא אם קבע בית המשפט בצו האימוץ קביעה אחרת.

נישואין: סעיף 6 לחוק קובע כי מי שנישא רשאי בכל עת להמשיך לשאת או לשוב לשאת שם משפחה קודם, לבחור בשם המשפחה של בן זוגו, לצרף לשם משפחתו את שם המשפחה של בן זוגו, לבחור שם משפחה זהה לשם המשפחה שבחר בן זוגו גם אם שם זה שונה משמות המשפחה הקודמים של בני הזוג, ולצרף לשם משפחתו שם משפחה שבן זוגו בחר לצרף לשם משפחתו. שינוי השם מתבצע על ידי רשם הנישואין, והוא נכנס לתוקף מיד עם הנישואין.

 שינוי מרצון: כל בגיר רשאי לשנות שם משפחתו ושמו הפרטי (סעיף 10 לחוק). קטין שהוריו שינו שם משפחתם, מקבל על ידי כך את שם משפחתם החדש; וקטין שאחד מהוריו שינה את שם משפחתו לשם משפחתו של ההורה האחר יקבל על ידי כך את שם המשפחה המשותף. במצב של שינוי שם יש להודיע על כך לשר הפנים, ולפי סעיף 16 לחוק השר רשאי לפסול את בחירת השם אם סבור השר שהשם החדש עלול להטעות או לפגוע בתקנת הציבור או ברגשותיו. השר אינו רשאי לפסול שם מן הטעם שהשם נבחר עקב קשר בין ידועים בציבור.

שינוי שם כסגולה ביהדות
שינוי שם או הוספת שם נהוג לעיתים ביהדות בעיקר כסגולה לאדם חולה. מקור המנהג מהתלמוד הבבלי במסכת ראש השנה. רבי יצחק מצוטט שם כאומר שאחד מהדברים שקורעים גזירה רעה הנגזרת על האדם הוא שינוי השם. גם ספר הזוהר מסביר כי שמו של האדם הוא הגורם לכל הדברים שקורים לו, ולכן כשאדם נקלע למצוקה משנים את גורלו באמצעות שינוי השם.

סיבות שונות מהוות סיבה לשינוי השם, הסיבה העיקרית והנפוצה היא החלפת שמו של אדם חולה, או הוספת שם נוסף לשמו. כך מצינו כבר בתנ"ך, שם אלוהים מצווה את אברהם, לפני שנולד לו בנו יצחק, שיחליף את שמו מאברם לאברהם, ועל ידי כך ישתנה מזלו ויוכל להוליד ילדים. במדרש נכתב על כך: .

סיבה נוספת להחלפת שם מופיעה ברמב"ם כאחד מדרכי התשובה לאדם שחטא: .

להלכה מובא ברמ"א:

נהוג להוסיף שם בעל משמעות; לדוגמה לחולה מוסיפים את השם "חיים" כרמז שיחיה, או "רפאל" מלשון רפואה, או "חיה" וכדומה, זאת על פי המובא האר"י כתב שהשם הניתן לתינוק על ידי הוריו אינו אקראי, אלא זה השם ששם אלוהים בפיהם:  השם נוסף בדרך־כלל בראש השם הקיים. אם החולה לא קם מחליו הוספת השם לא חלה והמת נקרא בשמו הקודם.

החיד"א, בספרו "סנסן ליאיר", כתב כי שינוי השם ייעשה על ידי חכם וירא שמיים, ובכוונה. בספר תולדות אדם וחוה לרבנו ירוחם מופיע סדר שינוי השם הכולל: פסוקים, פרקי תהילים, תפילות שונות בעברית ובארמית ותקיעת שופר, כל זאת בספר תורה פתוח ובמניין אנשים.

 שינויי שמות בתנ"ך 
בתנ"ך מופיעים מקרים רבים של שינויי שמות, שברובם נעשו מציווי של אלוהים, וחלקם נעשה על ידי בני אדם.

שינויי שמות שנעשו על ידי ציווי אלוהי:
 אברם – אברהם (בראשית י"ז, ה')
 שרי – שרה (בראשית י"ז, ט"ו)
 יעקב – ישראל (בראשית ל"ה, י')

שינויי שמות שנעשו על ידי בני אדם:
 הושע – יהושע (במדבר י"ג, י"ז)
 יוסף – צפנת פענח (בראשית מ"א, מ"ה)
 בן אוני – בנימין (בראשית ל"ה, י"ח)
 שלמה – ידידיה (שמואל ב', פרק י"ב, כ"ד-כ"ה)
 נעמי – מרא (רות א', כ')

לקריאה נוספת
 רבנו ירוחם, סדר שינוי שם, חלק חוה, נתיב כ"ח, סוף חלק ראשון, דף רל"א ע"ב

קישורים חיצוניים

גדי סמואל, חילופי שמות במקרא, באתר דעת

הערות שוליים

קטגוריה:שמות
קטגוריה:משפט ציבורי