השכן הקסום שלי טוטורו

השכן הקסום שלי טוטורו (ביפנית: となりのトトロ, מילולי: שכני טוטורו) הוא סרט אנימה יפני משנת 1988.
הסרט נכתב ובוים על ידי הייאו מיאזאקי והופק באולפני ג'יבלי.
במשך השנים שודר הסרט בערוצי הסרטים בכבלים ובלוויין, ובשנת 2008 הופץ הסרט רשמית בבתי הקולנוע בישראל.

 תקציר העלילה 
בשנות ה-50 פרופסור באוניברסיטת טוקיו ושתי בנותיו, מיי וסטסקי, עוברים לגור בבית ישן בכפר, בעודם מחכים שאימם תשתחרר משנים של שהייה בבית החולים.

באחד הימים משחקת מיי, האחות הקטנה, בקרבת הבית. היא נתקלת בשני יצורים, האחד לבן והשני כחול, שאוספים בלוטים.
מיי מחליטה לעקוב אחריהם ומגלה מאורה בה גר יצור גדול ופרוותי, ששאג לה את שמו, טוטורו.
אביה של מיי מספר לה שטוטורו הוא "השומר של היער", ונדיר לפגוש אותו.

לילה גשום אחד, בזמן שהבנות מחכות שהאוטובוס שבו נסע אביהן יגיע, וישיב אותו אליהן, מופיע טוטורו ועומד לידן בתחנה. סטסקי מסרה לידיו באדיבות את המטרייה שאביהן שכח, אחרי שראתה שטוטורו השתמש בעלה גדול, דבר שלא ממש הגן עליו מהגשם.
זאת הפעם הראשונה שבה סטסקי (האחות הגדולה) רואה את טוטורו. אחר כך הגיע האוטובוס הקסום שהיה בעצם חתול צהוב ענק ובבטנו כיסאות ישיבה. טוטורו נותן למיי וסטסקי מתנה, האוטובוס אוסף את טוטורו ונוסע, וכעבור דקה מגיע האוטובוס של האב והן מספרות לו בהתלהבות שהן פגשו את טוטורו.

בסוף הסרט מחליטה מיי ללכת לבקר את אמא שלה בבית החולים, אחרי ששמעה מאחותה שהיא לא תשתחרר מבית החולים בסוף השבוע, בניגוד למה שהובטח להן. לכן היא צועדת מהר לכיוון בית החולים ונעלמת. כל הכפר דואג למיי ואנשי הכפר מתחילים בחיפושים נרחבים אחריה. בהמשך אנשי הכפר מוצאים נעל קטנה באגם, וחוששים שמיי טבעה, ואחר-כך מתברר שהנעל לא שייכת לה. סטסקי רצה אל העץ הענק של טוטורו, שם היא מספרת לו שמיי נעלמה. הוא קורא לאוטובוס, והאוטובוס-חתול אוסף את סטסקי ועוזר לה למצוא את אחותה הקטנה. הוא לוקח את שתיהן לבית החולים של אימן, כדי שמיי תביא לאימה החולה קלח תירס שעליו נכתב "לאמא".

 הדמויות הראשיות 
 סטסקי קוסאקאבה – אחותה הגדולה של מיי, בת 11. סקרנית ושמחה, אוהבת לאחותה הקטנה ודואגת לה מאוד. בהיעדר האם, מבשלת לבני המשחה.
 מיי קוסאקאבה – אחותה הקטנה של סצקי, בת 4. פגשה את טוטורו בעודו ישן שינה עמוקה.
 טצו קוסאקאבה – אבא של מיי וסצקי, עובד באוניברסיטה של טוקיו.
 יצוקו קוסאקאבה – אמא של מיי וסצקי, חולה ומאושפזת בבית החולים. לא חזרה הביתה לביקור, כי הייתה מצוננת והרופאים חששו שמצבה יחמיר למחלה חמורה יותר.
 טוטורו – הרוח החברותית של היער. צבעי פרוותו הם אפור ולבן. סצקי ביקשה את סיועו כשחיפשה את מיי.
 נאני-בעלת הבית של מיי וסצקי. אישה זקנה וחביבה. כינויה הוא סבתא.

צוות המדבבים
 דמות  מדבב ביפנית (1988) מדבב באנגלית (2005) מדבב בעברית
(2008) סטסקי קוסאקאבה  נוריקו הידאקאה דקוטה פנינג ליאנה עיון מיי קוסאקאבה  צ'יקה סאקאמוטו אל פנינגמאיה לבני פרופסור קוסאקאבה  שיגסאטו איטוי טים דיילי אלי לולאי גברת קוסאקאבה  סומי שימאמוטו ליאה סלונגה אורנה כץ קאנטה  טושייוקי אמגסא פול בוצ'ר איתי לוי גראני  טאניאה קיטבאישי פאט קרול שרה פון שוורצה טוטורו  היטושי טאקאג'י פרנק ולקר ללא קול (אם כי הוא שואג לעיתים)דודה של קאנטהרייקו סוזוקיראסי טיילור

 קישורים חיצוניים 





קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:סרטי 1988
קטגוריה:סרטים יפניים

קטגוריה:סרטי אנימה
קטגוריה:סרטי הייאו מיאזאקי
קטגוריה:סרטים על אחיות
קטגוריה:סרטי פולחן
קטגוריה:סטודיו ג'יבלי: סרטים
קטגוריה:סרטי אנימה מ-1988
קטגוריה:אנימות ומאנגות פנטזיה
קטגוריה:אנימות ומאנגות דרמה