וירג'ין

וירג'ין (Virgin Group) הוא קונצרן שייסד איש העסקים הבריטי ריצ'רד ברנסון, ששייך לחברת קבוצת וירג'ין. הקונצרן מאחד חברות בנות שכל אחת משתמשת בשם וירג'ין, הקונצרן מתמקד בעסקי תעופה, תיירות, בידור ופנאי.

 ההתחלה 
ב-1972 ריצ'רד ברנסון, בעל חנות תקליטים שהיה בשלבי הקמתה של חברת התקליטים וירג'ין רקורדס ואולפן הקלטות, שהושכר לאמנים. ברנסון שם את אמונו במייק אולדפילד, ואלבומו Tubular Bells היה האלבום הראשון שהפיקה החברה. וירג'ין רקורדס החתימה מספר רב של אמנים בלתי שגרתיים ואף מעוררי שערוריות, שחברות התקליטים הגדולות חששו לעבוד עימן, דוגמת הסקס פיסטולס. היא התמחתה בתחילה ברוק מתקדם, ובין היתר ייבאה להקות מאירופה (בעיקר מגרמניה), ובהמשך בפאנק ומה שכונה "גל חדש". מבחינה עסקית חידשה החברה בתמחור נמוך. כך למשל נמכר אלבום רוק מתקדם בשם "The Faust tapes" במחיר של תקליטון, והצליח להתברג בצמרת רשימת האלבומים רבי המכר על אף הסגנון הייחודי והאלמוניות היחסית של הלהקה.

בסוף שנות השבעים וראשית שנות השמונים של המאה ה-20 שגשגו עסקיו של ברנסון בתחומי המוזיקה ותחומים קרובים, ואף התרחבו. הוא רכש מועדון לילה והקים חברה בת לוירג'ין רקורדס בארצות הברית. פריצתו הגדולה, עם זאת, הייתה בתחום התעופה, בחברת וירג'ין אטלנטיק איירווייז (נתיבי אוויר אטלנטיים) שהוקמה ב-1984 על בסיס חברה קטנטנה קיימת, בשם "בריטיש אטלנטיק איירווייז", שהחזיקה זיכיון לקו טרנס-אטלנטי.

הצלחתה של חברת התעופה, לצד הצלחתה של רשת חנויות הענק לתקליטים "וירג'ין מגהסטורס" ושל יוזמות נוספות, אפשרה לקבוצת וירג'ין להמשיך ולהתפתח במהלך שנות השמונים והתשעים ובעשור הראשון של המאה ה-21. מספרן הכולל של היוזמות העסקיות של ברנסון במשך השנים מגיע לכמה עשרות, ברובן חברות שייסדה קבוצת וירג'ין, ובחלקן רכישות של חברות קיימות. החברות פועלות במגוון רב של תחומים, ובאופן עצמאי למדי. חלוקת הבעלות משתנה - חלקן בבעלות מלאה של ברנסון, חלקן בשליטתו, בחלקן יש לו מניות מיעוט, ובמקרים אחדים מוענק הזיכיון לשם "וירג'ין" לעסקים שאין לו כל חלק בהם. שם המותג "וירג'ין" נכלל ברוב שמות החברות. מטה הקבוצה נמצא בלונדון ומוקד הפעילות העסקית נמצא בבריטניה, אך חלק גדול מן העסקים פועלים או רשומים בארצות הברית, מרכזם של אחרים באוסטרליה או במקומות אחרים בעולם - למשל חברת תעופה ניגרית. הקבוצה כוללת גם רשתות בינלאומיות כמו "וירג'ין מגהסטורס".

כמה מתחומי העיסוק העיקריים של חברות בקבוצה:
 תעופה - נוסף על וירג'ין אטלנטיק קיימות בקבוצה חברות נוספות, בהן חברות התעופה הזולות וירג'ין אוסטרליה שבסיסה באוסטרליה, ווירג'ין אמריקה שבסיסה בסן פרנסיסקו.
 תיירות ונסיעות - סוכנויות נסיעות, מלונות ייחודיים, שירותי הזמנת כרטיסים
 רכבות - חברת "וירג'ין רייל" הבריטית, יוזמה שאפתנית ורבת סיכון של ברנסון, נוסדה ב-1997. וירג'ין מחזיקה כיום ב-49% מן החברה.
 מוזיקה - חברת התקליטים V2, רדיו, פסטיבלי המוזיקה V
 תקשורת - טלפונים ניידים, שירותי אינטרנט, טלוויזיה בכבלים וטלפוניה ביתית
 שירותים פיננסיים - כרטיסי אשראי
 משקאות - "וירג'ין קולה" המשווקת כיום בבריטניה בלבד, "וירג'ין וודקה"
שמאל|ממוזער|250px|סניף של "וירג'ין מגהסטורס" בסן פרנסיסקו
 ייצור והפצת משחקי וידאו 
 הוצאה לאור של ספרים (עם התמחות בספרות ארוטית) וקומיקס
 קמעונאות - בעיקר בתחומי המוזיקה (דרך "וירג'ין מגהסטורס") והאלקטרוניקה הביתית
 פעילות פנאי - רשת מכוני כושר, חברה לארגון ימי כיף

הקבוצה כשלה בהתמודדות על הפעלת הלוטו בבריטניה (המופעל על ידי זכיין פרטי) ב-1997.

 מותגים פופולריים 
 וירג'ין רדיו - היום שייך לחברת SMC
 וירג'ין אטלנטיק - חברת תעופה מתחרה לבריטיש איירווייז
 וירג'ין אמריקה - חברת תעופה שבסיסה בסן פרנסיסקו
 וירג'ין רקורדס - חברת הקלטות בין הגדולות בעולם היום. היום המותג שייך לחברת EMI
 וירג'ין דרינקס - חברת משקאות משווקת וירג'ין קולה ווירג'ין וודקה
 וירג'ין גלקטיק - מתעתדת לעסוק בתיירות חלל

 וירג'ין בישראל 
בתחילת שנות האלפיים ניסתה חברת וירג'ין להיכנס לשוק הישראלי והשיקה משקאות תוססים בבקבוקים משפחתיים תחת המותג "וירג'ין קולה". תשדיר הפרסומת שודר בטלוויזיה ועורר תרעומת. בתשדיר נראו שני בקבוקי משקה מתנועעים ומתחככים זה בזה, באופן ששידר רמיזות מיניות. בעקבות מחאות ציבוריות, קבעה ועדת ערר כי התשדיר פוגע ברגשות הציבור ועומדות בניגוד לכללי האתיקה בפרסום. הדבר התבלט במיוחד לאור העובדה שהתשדיר שודר בחופש הגדול, עת צופים ילדים ובני נוער רבים בטלוויזיה בשעות הלילה. לבסוף הוחלט להגביל את שידור התשדיר לשעה 21:00 ואילך, אך הותר לשדר טיזרים במהלך היום המפנים את הצופה לגרסה המלאה. בסופו של דבר, נכשל הניסיון להחדיר את המוצר לשוק הישראלי, והמשקאות התוססים של וירג'ין ירדו מהמדפים. בדיעבד, התברר כי אחת הסיבות לכישלון הייתה אי-התאמה בין קהל היעד (סיסמת הפרסום הייתה: "צעירים תוססים הנהנים מהעולם") לבין אופן השיווק (בקבוקים משפחתיים).

 קישורים חיצוניים  



*