בארי וינצ'ל

בארי וינצ'ל (באנגלית: Barry Winchell; 31 באוגוסט 1977 – 6 ביולי 1999) היה חייל בחיל הרגלים של צבא ארצות הברית שהיה קורבן לפשע שנאה. חבריו ליחידה שחשבו כי וינצ'ל הוא הומוסקסואל, התעללו בו לאורך זמן רב ורצחו אותו באכזריות, והמעשה הפך לאבן דרך משמעותית בדיון המתמשך אודות מדיניות "אל תשאל, אל תספר" של הצבא האמריקאי.

חייו ומותו
וינצ'ל נולד במיזורי שבארצות הברית. בשנת 1997 התגייס לצבא האמריקני, ובשנת 1998 שובץ בדיוויזיה המוטסת ה-101, בבסיס פורט קמפבל שבקנטקי. בעת שירותו ביחידה קיבל מכתב פרידה מחברו לשעבר, שלמד איתו באותו תיכון. שותפו למגורים, ג'סטין פישר, הבחין במכתב, וסיפר על כך לחבריו ליחידה. מאוחר יותר התלווה וינצ'ל לשותפו לחדר ג'סטין פישר וחיילים נוספים לסיבוב בברים בנאשוויל. שנה לאחר מכן לקחו פישר והחיילים את וינצ'ל למועדון אשר הציג הופעות מופע דראג. במועדון הכיר וינצ'ל טרנסקסואלית בשם קלפרניה אדמס אשר נהגה להופיע במקום והשניים החלו לצאת.

ג'סטין פישר החל להפיץ שמועות בבסיס "פורט קמפבל" על נטיותיו המיניות של וינצ'ל, וזה החל לסבול מהטרדות יומיומיות שהתפתחו למעשי אלימות, ולא פסקו. מפקדיו של וינצ'ל כמעט ולא עשו דבר על מנת להפסיק את ההטרדות. וינצ'ל עצמו לא דיווח לאיש על ההתעללות בו, מאחר שמשמעות תלונה כזו הייתה שחרורו באופן מיידי מצבא ארצות הברית, לפי עקרונות מדיניות "אל תשאל, אל תספר".

בהדרגה גברה ההתעללות של החיילים בווינצ'ל, עד ל-4 ביולי 1999, אז התפתחה תגרה בין וינצ'ל לבין חייל אחר, קלווין גלובר, בעוד ג'סטין פישר מעודד את גלובר להכות בוינצ'ל ולועג לו, שהוא "מוכה כמו מתרומם מזוין, כמו וינצ'ל". גם גלובר וגם פישר היו מוכרים למערכת הצבאית כבעלי התנהגות אלימה בעקבות מקרים קודמים, אחרים, של אלימות כלפי חיילים. מאוחר יותר בהמשך היום לקח גלובר מחבט בייסבול מארונו של פישר, המתין עד שווינצ'ל ירדם ואז בעודו ישן חבטו בראשו עד לאובדן הכרה. וינצ'ל נפגע קשות בראשו ונפטר למחרת היום, ה-5 ביולי בבית חולים בטנסי.

בעקבות מותו
קלווין גלובר הורשע ברצח וינצ'ל ונידון למאסר עולם בעוד ג'סטין פישר הורשע בסעיפים קלים יותר על כך שלא מנע את הרצח, ושניהם נכלאו בבית הסוהר הצבאי USDB שבקנזס. חלק מההאשמות כנגד פישר בוטלו במסגרת הסדר טיעון ועונשו הופחת ל-12 וחצי שנים. בשנת 2003 הוא קיבל חנינה ובשנת 2006 נשלח למעצר בית חלקי, אשר בוטל לחלוטין בסוף אותה השנה.

לאחר פרשת רצח בארי וינצ'ל הורה הנשיא המכהן, ביל קלינטון, על בחינה מחדש של מדיניות "אל תשאל, אל תספר", אשר רבים הצביעו עליה כעל הגורם המרכזי למעשה הרצח ולכך שלא נמנע. ראשי הארגון SLDN, אשר היה מהמבקרים הבולטים של יישום המדיניות על ידי הצבא, דרשו לדעת מי בדרגים הגבוהים אחראי לאקלים ההומופובי בבסיס הצבאי. הבחינה המחודשת עליה הורה הנשיא הביאה ליישום סעיף נוסף במדיניות תחת הכותרת "אל תטריד".

הוריו של וינצ'ל, וולי ופטרישיה קאטלס, ורבים אחרים המשיכו לפעול למען ביטול המדיניות המפלה. למרות מאמציהם של ההורים ושל ארגונים למען זכויות להט"ב אחרים סירב מפקד הבסיס, רוברט ט. קלארק, לקחת אחריות על מה שנטען כ"אווירה אנטי-הומואית קשה" בבסיס שתחת פיקודו. בשנת 2003 הוא קודם בדרגה. יחד עם זאת, לוטננט גנרל טימותי מוד ביקר אצל הוריו של וינצ'ל כנציג רשמי של הצבא, כחלק מפעילותו למען חיילים הומואים ולסביות. הוא נהרג בפיגועי 11 בספטמבר.

בשנת 2003 יצא הסרט "נערתו של חייל" (סרט הבכורה של לי פייס) המבוסס על מקרה הרצח והאירועים שקדמו לו. הסרט זכה בפרס פיבודי ובמועמדויות רבות לפרסי אמי ופרס דקל הזהב, והצית מחדש את הדיון הציבורי על מדיניות הצבא.

ראו גם

אלן שינדלר ג'וניור
אל תשאל, אל תספר

קישורים חיצוניים

 בארי וינצ'ל - אתר ההנצחה


הערות שוליים

קטגוריה:קורבנות של אלימות נגד להט"ב בארצות הברית
קטגוריה:קצינים וחוגרים בצבא ארצות הברית
קטגוריה:להט"בים אמריקאים
קטגוריה:קורבנות רצח בארצות הברית
קטגוריה:נפטרים מפגיעת ראש
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1977
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1999