אוזיאש הופשטטר

אוזיאש הופשטטר (Osias Hofstatter; 28 בדצמבר 1905 – 12 ביוני 1994) היה צייר יהודי פולני-ישראלי; צייר בשמן ובדיו.

אף שיצירתו קרובה לאקספרסיוניזם, היא מקוטלגת לרוב כציור שואה. רוב ציוריו מורכבים משכבות דיו שגורדו ומתוכן מבצבצות דמויות מעוותות ומיוסרות בגווני שחור-חום חלודה.

 תולדות חייו 
אוזיאש נולד לבן ציון, סוחר זעיר, ולפרדל לבית ביגלאייזן, עקרת בית, בבוכניה שבגליציה, אז חלק מאוסטרו הונגריה. להוריו היו שני ילדים נוספים. בשנת 1914, עם פרוץ מלחמת העולם הראשונה, נכבש האזור בו גרה המשפחה על ידי רוסיה ומשפחת הופשטטר נמלטה לווינה שבאוסטריה ואחר כך לסכוונינגן (עיירת דייגים ליד האג) שבהולנד. המשפחה המשיכה לנדוד ואוזיאש למד בגימנסיה הראלית של העיר פרנקפורט בין השנים 1919–1920. לאחר מכן, בין השנים 1921–1938, התמקמה המשפחה בווינה.

בשנת 1938, בעקבות האנשלוס, נעצרה משפחת הופשטטר. הילדים הצליחו להימלט, אולם ההורים גורשו ללודז' שבפולין. לאחר כיבוש פולין בידי הנאצים נשלחו הוריו מפולין לדכאו, לבוכנוואלד ואחר כך אבדו עקבותיהם. בנובמבר 1938 נישא הופשטטר לאנה שבסטובה בבריסל. מחוסר אמצעים עבר הזוג להתגורר במחנה המעבר הבלגי מארנף (Marneffe), דרומית לבריסל. את המחנה הקים הוועד היהודי המקומי לסיוע לפליטים.

לאחר כיבוש בלגיה בידי הנאצים במאי 1940 הופרדו בני הזוג: הופשטטר נשלח למחנה הכפייה גירס בדרום צרפת, ואשתו נשלחה למחנה כפייה אחר, שם עבדה כתופרת חליפות לקצינים גרמנים. אחיו ואחותו מצאו מקלט בשווייץ. במחנה גירס קיבל הופשטטר צבעים וכסף לקניית נייר מאחותו. מאוחר יותר הצליחו אחיו ואחותו להביא לשחרורו והוא הסתתר בקרבת הגבול השווייצרי.
באוגוסט 1942, ניסה לגנוב את הגבול, נתפס על ידי משמר הגבול השווייצרי והוא עבר במחנות העבודה אייגל, ואלד ובירמנסדורף בשווייץ. בשנת 1943, בעקבות ציורי דיוקנאות ורישומים ששלח אוזיאש ל"ועדת השירות היוניטארי" בז'נבה, הוחלט לשחררו ולאפשר לו ללמוד בבית הספר לאמנות בציריך.

לאחר המלחמה, ב-1946, קיבל הופשטטר ויזה לווינה, חזר אל אשתו אנה, ולמד באקדמיה לאמנות שימושית. בשנת 1948 עברו בני הזוג לעיר אוטבוצק בפולין, הסמוכה לוורשה. שם עבד כגרפיקאי ולימד אמנות.
בשנת 1949 העלה תערוכת יחיד ראשונה בבזל. לאחר עשור בו סבלו בני הזוג ממצוקה ומאנטישמיות החליטו השניים לעלות לישראל.

בשנת 1957 התיישבו בני הזוג הופשטטר בחולון ואוזיאש עבד לפרנסתו כשומר-לילה. באפריל ערך תערוכת יחיד ראשונה בחולון, בנוסף תרם קרוב ל־70 מציוריו, שצוירו בשנים 1943—1940 במחנות הריכוז, לבית לוחמי הגטאות.

ב-1965 גילה את יצירתו בנימין תמוז בעת שערך מחקר לספרו "אמנות ישראל", הוא ארגן להופשטטר תערוכה בביתו. אחרי התערוכה נעשו יצירותיו מבוקשות בגלריות ואצל אספנים. לראשונה בחייו יכול היה להתמסר לציור. בשנת 1968 נערכת להופשטטר תערוכת־יחיד במוזיאון־ישראל. אוצרי התערוכה, יונה פישר ואלישבע כהן, השוו את יצירותיו לאלה של פרנסיסקו דה גויה ושייכו אותו לזרם הסוריאליסטי.

ב-1971 נבחרו עבודותיו לייצג את ישראל בביאנלה ה-11 בברזיל.
ב-1970 יצא לגמלאות ועבר להתגורר בבית קטן בנווה איתמר אשר בפאתי נתניה, שם עסק בציור. לאחר חמש שנים פגשו בני הזוג ביעקב ואירנה וודיסלבסקי, גם הם ניצולי שואה וחובבי אומנות, שהציעו להופשטטר להתגורר בדירתם ברמת גן ולשלם בציורים, במקום שכר דירה. שם חיו עד למותה של אנה. אחר כך עבר אוזיאש לבית אבות ברמת גן בו הוענק לו חדר מיוחד כדי שימשיך ליצור.
אוזיאש הופשטטר נפטר ברמת גן ונטמן בבית העלמין בהרצליה לצד רעייתו.
בני הזוג הופשטטר היו חשוכי ילדים וכל עיזבונם הועבר למוזיאון הרצליה לאמנות.

 יצירותיו 
הופשטטר היה אמן שעסק בפילוסופיה וחקר את מהות האדם. את החקירה והתהייה הזו ניסה להביע על הנייר, לכן בכל יצירותיו מופיעות דמויות אנושיות לבד או בקומפוזיציות. בשל הקדרות ותוכנם המעוות של ציוריו קוטלג כ"אמן שואה". במשך חייו יצר הופשטטר מעל 5,000 תמונות ורישומים, רובם בדיו שחור, ביניהם איורים לאנתולוגיה אידית "מיין שיל" שהושמדה מיד לאחר שהודפסה, מאחר שהכילה ביקורת על רוסיה.
עם עלייתו לישראל התקשה ליצור עקב מצוקה כלכלית.

החל משנות ה-50 של המאה ה-20 גיבש טכניקה ייחודית של חריטה ונבירה בתוך הנייר.
מתוך רקע שחור נובעות דמויות מיוסרות ומעוותות שאיבריהן מתחברים לשילובים היוצרים תנועה.
כך הסביר לחיים גמזו על יצירתו ב-1974:

את רוב יצירותיו יצר מאז פרש מעבודה בשנת 1970, באותה התקופה, החל לזכות גם בהכרה בישראל כאמן ויצירותיו הוצגו בתערוכות וגלריות. ציוריו מוצגים גם בבית הזיכרון לשואה ולגבורה באריאל.
על ציוריו העיד הופשטטר:

תערוכות יחיד
 1968: מוזיאון חיפה לאמנות; מוזיאון ישראל, ירושלים.
 1970: גלריה "דוגית", תל אביב. אקוורלים ורישומי דיות.
 1972: גלריה וולץ, זלצבורג
 1973: מרכז לאמנות קמדן, לונדון
 1974: תערוכת רטרוספקטיבה במוזיאון תל אביב
 1983: גלריה אלה - ירושלים
 1987: מוזיאון הרצליה
 1990: מוזיאון רמת גן לאמנות ישראלית
פרסים והוקרה
 1963 - פרס עיריית חולון
 1968 - פרס משרד החינוך והתרבות
 1976 - פרס דיזנגוף מטעם עיריית תל אביב.
 1982 - יקיר העיר רמת גן
 1989 - פרס ע"ש היינריך זוסמן
 1991 - פרס בנק דיסקונט, מוזיאון ישראל, ירושלים

 הנצחתו 
לאחר פטירתו של הופשטטר הפכו בני הזוג וודיסלבסקי חלק מבית הזיכרון לשואה ולגבורה באריאל לתערוכה קבע לציוריו.
באוקטובר 2013 הוצגה במכון "שם עולם", בכפר הרא"ה התערוכה "זה כל האדם", שסיפרה את סיפור חייו וכללה כ-20 מיצירותיו שטרם הוצגו בעבר.

סרט דוקומנטרי
 יכין הירש (תסריט ובימוי), דיוקנו של אמן: א. הופשטטר, שרות הסרטים הישראלי, 1989.

 לקריאה נוספת 
 אוזיאש הופשטטר, גבריאל תדמור, המוזיאון לאמנות חדשה, חיפה, 1968.
 אוזיאש הופשטטר - רישומים, יונה פישר, מוזיאון ישראל, ירושלים, 1968.
 אוזיאש הופשטטר - רישומים ואקוורלים, חיים גמזו, מוזיאון תל אביב לאמנות, 1974.
 הופשטטר, בנימין תמוז, דורית לויטה, הוצאת הקיבוץ המאוחד, 1980.
 אוזיאש הופשטטר, בנימין תמוז, רפי לביא ויואב דגון, הוצאת מסדה, גבעתיים, 1989.
 אוזיאש הופשטטר - ראשית הדרך 1957-1938, רחל סוקמן, יד ושם, המוזיאון לאמנות, ירושלים, 1992.
 12 אמנים - מבט שני, אירית הדר, מוזיאון תל אביב לאמנות, 2006.
 "אוזיאש הופשטטר: ציוריצור", בתוך: החלום השלישי, מוזיאון הרצליה לאמנות עכשווית, 2020.

 קישורים חיצוניים


 על יצירתו, באתר מוזיאון הרצליה
 גלריית ציורים של אוזיאש הופשטטר
 ביוגרפיה ורשימת תערוכות של אוזיאש הופשטטר באתר Art Pane


הערות שוליים

קטגוריה:ישראלים ילידי פולין
קטגוריה:פליטי רדיפות הנאצים
קטגוריה:ציירים ישראלים
קטגוריה:עולים בשנות ה-1950
קטגוריה:זוכי פרס דיזנגוף
קטגוריה:אישים הקבורים בבית הקברות הישן בהרצליה
קטגוריה:זוכי פרס בנק דיסקונט
קטגוריה:זוכי פרס זוסמן (יד ושם)
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1905
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-1994