האספה הלאומית הגדולה של טורקיה

האספה הלאומית הגדולה של טורקיה (בטורקית: TBMM – Türkiye Büyük Millet Meclisi, המכונה בדרך כלל "האספה" – Meclis) היא הפרלמנט של טורקיה באנקרה. חוקת טורקיה מעניקה לאספה את הזכות החקיקתית הבלעדית במדינה.

מבנה ובחירה

האספה הלאומית הגדולה של טורקיה היא פרלמנט המורכב מבית אחד ובו 600 חברים. הבחירות נערכות אחת לחמש שנים ב-85 אזורי בחירה – 81 הנפות של טורקיה, כשאיסטנבול מחולקת לשלושה אזורי בחירה ואנקרה ואיזמיר מחולקות כל אחת לשניים.

הבחירות נערכות בהתאם לשיטת ויקטור ד'הונד הדומה לחוק בדר-עופר. שיטה זו מחלקת את עודפי הקולות אגב העדפת המפלגות הגדולות יותר. אחוז החסימה בבחירות גבוה במיוחד ועומד על 10%. כתוצאה זכו רק שתי מפלגות בייצוג באספה בבחירות שנערכו בשנת 2000, ובבחירות 2007 חצו אותו שלוש מפלגות. אחוז החסימה הגבוה עשוי להביא לעיוות קיצוני של תוצאות הבחירות ונמתחה עליו ביקורת בינלאומית נוקבת. מאידך מועמדים עצמאיים מטעם הנפות, אינם כבולים באחוז החסימה, גם אם הם משתייכים פוליטית לאחת המפלגות. לאחר הבחירות בשנת 2007, 5 מחברי האספה הלאומית היו מועמדים עצמאיים בלתי תלויים.

יושב ראש האספה הלאומית הגדולה של טורקיה משמש כממלא מקומו של נשיא הרפובליקה בכל עת שנבצר מהאחרון, באורח זמני או קבוע, למלא את תפקידו.

ציוני דרך היסטוריים
ממוזער|249x249 פיקסלים|הישיבה הראשונה של האספה הלאומית הגדולה של טורקיה
שמאל|ממוזער|250px|מוזיאון העצמאות – המבנה הראשון ששימש את האספה
שמאל|ממוזער|250px|נשיא ארצות הברית ברק אובמה נואם באולם המליאה, אפריל 2009.
שמאל|ממוזער|250px|חותם האספה

ייסוד האספה
התמוטטותה של האימפריה העות'מאנית לאחר מלחמת העולם הראשונה ותחילת כיבושה של אסיה הקטנה בידי צבאות מדינות ההסכמה החל בסוף שנת 1918 הביאה לצמיחתה של התנועה הלאומית הטורקית. התנועה קיימה מספר ועידות, ובוועידת סיוואס, שהתכנסה בסיוואס מ-4 בספטמבר 1919 עד 11 בספטמבר 1919 והנחשבת לחשובה שבהן, שינתה את שמה באופן רשמי ל"האגודה להגנה על זכויות אנטוליה ותראקיה" (Anadolu ve Rumeli Müdafaa-i Hukuk Cemiyeti). האגודה התמודדה בבחירות לפרלמנט העות'מאני הרביעי והאחרון שנערכו בחודש דצמבר 1919, וזכתה ברובם של 140 המושבים שבו. פרלמנט זה היה קצר ימים ולמרות שפעל באיסטנבול הכבושה בידי הבריטים והצרפתים, הוא לא הכיר בכיבוש. יתר על כן, הפרלמנט קיבל שש החלטות חשובות אשר עסקו בזכויותיו ובריבונותו של העם הטורקי וזכו לשם הכולל "מיסק-אה מילי" (Misak-ı Millî – "שבועת הלאום"), וכן אשרר את החלטות ועידת סיווס ואלה שקדמו לה. אולם פעולתו העצמאית של הפרלמנט העות'מאני לא נשאה חן בעיני מינהל הכיבוש, ובליל 15 במרץ 1920 החלו כוחות בריטיים להשתלט על בניני מפתח בעיר וכן עצרו חמישה מחבריו. ב-18 במרץ 1920 התכנס הפרלמנט העות'מאני בפעם האחרונה ומחה על מעצר חבריו. ב-5 באפריל 1920, תחת לחץ המינהל הצבאי של מדינות ההסכמה, הורה הסולטאן מהמט השישי על פיזורו של הפרלמנט.

בתגובה הכריז מוסטפא כמאל אטאטורק ב-23 באפריל 1920 על הקמתו של הפרלמנט הטורקי החדש באנקרה, אשר זכה לשם "האספה הלאומית הגדולה של טורקיה". כמאה מחברי הפרלמנט העות'מאני האחרון הצליחו להגיע מאיסטנבול לאנקרה ולהצטרף ל-190 חברי הפרלמנט ששהו בה כבר ואשר נבחרו על ידי חברי התנועה הלאומית ברחבי המדינה. האספה הכריזה על מוסטפא כמאל כנשיא ועל איסמט אינני (İsmet İnönü) כראש המטות המשולבים של טורקיה. האספה הלאומית הגדולה של טורקיה ניהלה את מלחמת העצמאות של טורקיה ואת מגעיה הבינלאומיים של "המדינה שבדרך", עד להקמתה של הרפובליקה הטורקית שלוש וחצי שנים לאחר מכן, ב-29 באוקטובר 1923.

תקופת שני הבתים
ההפיכה הצבאית שהתחוללה בטורקיה ב-1960 בעקבות החששות לפגיעה באופייה החילוני של המדינה הביאה לביטולה של חוקת 1924. במטרה להגדיל את הפיקוח ההדדי בין הרשויות השונות, חילקה החוקה החדשה את האספה הלאומית הגדולה של טורקיה לשני בתים – אספה לאומית (Millet Meclisi) ובה 450 חברים הנבחרים אחת לארבע שנים, וסנאט (Senato) ובו 150 סנטורים, הנבחרים אחת לשש שנים בסבבים דו-שנתיים. כמו כן נקבע כי בסנאט יכהנו 15 סנטורים נוספים ממונים. שיטה זו עמדה בתוקפה עד לקבלתה של החוקה הרביעית במספר ב-1982, עת האספה הלאומית הגדולה של טורקיה שבה למבנה של בית בודד.

 הפרלמנט הנשיאותי 
לאחר משאל עם שנערך ב-16 באפריל 2017 בטורקיה, בוצעו שינויים בחוקת טורקיה. התיקונים העיקריים נועדו לבטל את תפקיד ראש ממשלת טורקיה, להחליף את המשטר הפרלמנטרי במשטר נשיאותי ולהגדיל את מספר חברי הפרלמנט הטורקי מ-550 ל-600. אלה אושרו ברוב דחוק. בין היתר נקבע כי לנשיא טורקיה יש סמכות לקבוע את תקציב המדינה, להכריז על מצב חירום ולהנפיק צווים מיוחדים שיאפשרו לו למנות שרים ללא אישור האספה.

משכן האספה
שלושה מבנים באנקרה קשורים לאספה הלאומית הגדולה של טורקיה. המבנה הראשון ששימש את האספה נמצא בשכונת אולוס מצפון למרכז העיר ושימש את מועצת האיחוד והקידמה העות'מאנית לפני ששינה את ייעודו. כיום שוכן בבניין מוזיאון העצמאותKurtuluş Savaşı Müzesi. לא הרחק ממנו שוכן "מוזיאון הרפובליקה"Cumhuriyet Müzesi ששימש כמעונה השני של האספה. כיום שוכן הפרלמנט הטורקי בבנין גדול ברובע בקנלקלאר (Bakanlıklar) מדרום לכיכר קזלאיי.

לאורך ההיסטוריה ארבעה חברי פרלמנט מתו במהלך שהותם באספה. האחרון שבהם הוא חסן ביטמז, אשר התמוטט בעת שנשא נאום אנטי ישראלי.

 תוצאות הבחירות לאספה 
עד שנת 1946, בתקופת המפלגה הבודדת, נבחרה מפלגה אחת, מפלגת העם הרפובליקאית (CHP). מאז נבחרו כמה מפלגות.

מפלגות עיקריות

הטבלה שלהלן מפרטת את הזרמים המדיניים העיקריים במערכת הפוליטית בטורקיה מאז 1950:
ימין קיצונימוסלמיםשמרניםסוציאל-דמוקרטיםמפלגת התנועה הלאומית MHP1969–1981מפלגת הרווחה RP 1983–1998מפלגת המולדת ANAP1983–2009מפלגת השמאל הדמוקרטי DSP1985 ואילךמפלגת המאבק הלאומי MÇP1983–1992מפלגת הצדק והפיתוח AKP2001 ואילךמפלגת הצדק AP1961–1981מפלגת העם הרפובליקאית CHP 1923–1981מפלגת התנועה הלאומית MHP1992 ואילך –המפלגה הדמוקרטית DP 1946–1961מפלגת העם הרפובליקאית CHP1992 ואילך – –מפלגת הדרך הנכונה DYP1983 ואילך (ב-2007 שינתה את שמה למפלגה הדמוקרטית)מפלגת החברה הדמוקרטית DTP 2005–2009 – –מפלגת הטוב IYI 2017 ואילךמפלגת העמים הדמוקרטית HDP 2012 ואילך
התוצאות:
 הבחירות הפרלמנטריות בטורקיה, 1946 – 21 ביולי 1946 – סה"כ: 465

 CHP : 396 מושבים
 DP : 62 מושבים
 עצמאים: 7 מושבים

 הבחירות הפרלמנטריות בטורקיה, 1950 – 14 במאי 1950 – סה"כ: 487

 DP : 408 מושבים
 CHP : 69 מושבים
 CMP : מושב אחד
 עצמאים: 9 מושבים

 הבחירות הפרלמנטריות בטורקיה, 1954 – 2 במאי 1954 – סה"כ: 541

 DP : 502 מושבים
 CHP : 31 מושבים
 CMP : 5 מושבים
 עצמאים: 3 מושבים

 הבחירות הפרלמנטריות בטורקיה, 1957 – 27 באוקטובר 1957 – סה"כ: 610

 DP : 424 מושבים
 CHP : 178 מושבים
 CMP : 4 מושבים
 HP : 4 מושבים

 הבחירות הפרלמנטריות בטורקיה, 1961 – 15 באוקטובר 1961 – סה"כ: 450

 CHP : 173 מושבים
 AP : 158 מושבים
 YTP : 65 מושבים
 CMKP : 54 מושבים

 הבחירות הפרלמנטריות בטורקיה, 1965 – 10 באוקטובר 1965 – סה"כ: 450

 AP : 240 מושבים
 CHP : 134 מושבים
 MP : 31 מושבים
 YTP : 19 מושבים
 TIP : 14 מושבים
 CMKP : 11 מושבים
 עצמאים: מושב אחד

 הבחירות הפרלמנטריות בטורקיה, 1969 – 12 באוקטובר 1969 – סה"כ: 450

 AP : 256 מקומות ישיבה
 CHP : 143 מושבים
 GP : 15 מושבים
 BP : 8 מושבים
 MP : 6 מושבים
 YTP : 6 מושבים
 TIP : 2 מושבים
 MHP : מושב אחד
 עצמאים: 13 מושבים

 הבחירות הפרלמנטריות בטורקיה, 1973 – 14 באוקטובר 1973 – סה"כ: 450

 CHP : 185 מושבים
 AP : 149 מושבים
 MSP : 48 מושבים
 DP : 45 מושבים
 CGP : 13 מושבים
 MHP : 3 מושבים
 TBP : מושב אחד
 עצמאים: 6

 הבחירות הפרלמנטריות בטורקיה, 1977 – 5 ביוני 1977 – סה"כ: 450

 CHP : 213 מושבים
 AP : 189 מקומות ישיבה
 MSP : 24 מושבים
 MHP : 16 מושבים
 CGP : 3 מושבים
 DP : מושב אחד
 עצמאים: 4 מושבים

 הבחירות הפרלמנטריות בטורקיה, 1983– 6 בנובמבר 1983 – סה"כ: 399

 ANAP : 211 מושבים
 HP : 117 מושבים
 MDP : 71 מושבים

 הבחירות הפרלמנטריות בטורקיה, 1987 – 29 בנובמבר 1987 – סה"כ: 450

 ANAP : 292 מושבים
 SHP : 99 מושבים
 DYP : 59 מושבים

 הבחירות הפרלמנטריות בטורקיה, 1991 – 20 באוקטובר 1991 – סה"כ: 450

 DYP : 178 מושבים
 ANAP : 115 מושבים
 SHP : 88 מושבים
 RP : 62 מושבים
 DSP : 7 מושבים

 הבחירות הפרלמנטריות בטורקיה, 1995 – 24 בדצמבר 1995 – סה"כ: 550

 RP : 158 מושבים
 DYP : 135 מושבים
 ANAP : 132 מושבים
 DSP : 76 מושבים
 SHP : 49 מושבים

 הבחירות הפרלמנטריות בטורקיה, 1999 – 18 באפריל 1999 – סה"כ: 550

 DSP : 136 מושבים
 MHP : 129 מושבים
 FP : 111 מושבים
 ANAP : 86 מושבים
 DYP : 85 מושבים
 עצמאים: 3 מושבים

 הבחירות הפרלמנטריות בטורקיה, 2002 – 3 בנובמבר 2002 – סה"כ: 555

 AKP : 363 מושבים
 CHP : 178 מושבים
 עצמאים: 9 מושבים

 הבחירות הפרלמנטריות בטורקיה, 2007 – 22 ביולי 2007 – סה"כ: 550

 AKP : 341 מושבים
 CHP : 112 מושבים
 MHP : 71 מושבים
 עצמאים: 26 מושבים (כולל 20 חברי מפלגת החברה הדמוקרטית)

 הבחירות הפרלמנטריות בטורקיה, 2011 – 12 ביוני 2011 – סה"כ: 550

 AKP : 327 מושבים
 CHP : 135 מושבים
 MHP : 53 מושבים
 עצמאים: 35 מנדטים (כולל 29 חברי מפלגת השלום והדמוקרטיה)

 הבחירות הפרלמנטריות בטורקיה, יוני 2015 – 7 ביוני 2015 – סה"כ: 550

 AKP : 258 מושבים
 CHP : 132 מושבים
 MHP : 80 מושבים
 HDP : 80 מושבים

 הבחירות הפרלמנטריות בטורקיה, נובמבר 2015 – 1 בנובמבר 2015 – סה"כ: 550

 AKP: 317 מושבים
 CHP : 134 מושבים
 HDP : 59 מושבים
 MHP : 40 מושבים

 הבחירות לאספה הלאומית בשנת 2018, במסגרת הבחירות הכלליות בטורקיה (2018) – 24 ביוני 2018 – סה"כ: 600

 AKP : 295 מושבים
 CHP : 146 מושבים
 HDP : 67 מושבים
 MHP : 49 מושבים
 İYİ : 43 מושבים
אחוז ההצבעה:
+ אחוז ההצבעה בבחירות לאספה הלאומית הגדולה של טורקיה [1950–2018] 1950  1954  1957  1961  1965  1969  1973  1977  1983  1987  1991  1995  1999  2002  2007  2011  2015  2018  2023 89.3%  88.6%  76.6%  81.4%  71.3%  64.3%  66.8%  72.4%  92.3%  93.3%  83.9%  85.2%  87.1%  79.1%  84.2%  83.2%  85.2%  86.2% 

ראו גם
 מלחמת העצמאות של טורקיה
 היסטוריה של הרפובליקה הטורקית

קישורים חיצוניים



 תקציר האתר הרשמי באנגלית
 צילום אוויר של TBMM בגוגל מפות

 הערות שוליים 

קטגוריה:טורקיה: היסטוריה
קטגוריה:מלחמת העצמאות של טורקיה
טורקיה
קטגוריה:טורקיה: פוליטיקה
קטגוריה:אנקרה
טורקיה
*