אריה אזולאי

אריה אזולאי (9 ביולי 1933 – 3 באוקטובר 2025) היה איש חינוך ואיש ציבור ישראלי, בעל תואר דוקטור ליהדות מהאוניברסיטה העברית בירושלים. כיהן בין היתר כראש העירייה השלישי של אשדוד וכיושב ראש הוועדה הקרואה באופקים.

 ביוגרפיה 
אזולאי נולד בעיר פאס שבמרוקו ובנעוריו היה חבר בתנועת נוער הבונים, ראש הסניף בפאס ולאחר השתלמות בירושלים בשנת 1952, עמד בראש ההנהגה הארצית של התנועה במרוקו. הוא עלה לישראל עם רעייתו באפריל 1955 והצטרף לקיבוץ דורות.

אזולאי עבר לקיבוץ ברור חיל והיה הראשון בקיבוץ שיצא ללמוד באוניברסיטה. לאחר שקיבל תואר ראשון בהיסטוריה ובספרות היה יו"ר ועדת החינוך והיה ממייסדי בית חינוך שער הנגב. אף על פי שהזדהה עם האידאולוגיה של הקיבוץ, עזב אזולאי מכיוון שלא התאפשר לו להמשיך בלימודים לתואר שני, ועבר לאשדוד. במסגרת התואר השני כתב עבודה על ביקורו של משה מונטיפיורי במרוקו והשלכות הביקור.

 שליחויות מחוץ לישראל 
הוא יצא בשליחות תנועת הבונים לארגנטינה, שם סייע למוסד בלכידת אדולף אייכמן ובעקבות זאת גורש מארגנטינה.

לאחר סיום לימודיו ב-1969 יצא בשליחות אגף הנוער והחלוץ של הסוכנות היהודית לפריז, וב-1972 שב לישראל. באמצע 1978, שב לארגנטינה בשליחות הסוכנות, לאחר פנייתו של מרדכי בר-און, ראש המחלקה לנוער והחלוץ. הוא היה אחראי גם על הפעילות במדינות השכנות, אורוגוואי, צ'ילה, פרגוואי ופרו. ב-1980 שב לישראל וחזר לנהל את בית הספר מקיף ג' באשדוד.

בשנת 1992 יצא לשליחות כראש משלחת הסוכנות היהודית בצרפת (עד 1996) והיה חבר בהנהלה הציונית כיו"ר עמית של המחלקה לעלייה וקליטה של הסוכנות היהודית (1997–2006).

 מקיף ג' 
ביולי 1973 נענה לבקשת סגן ראש עיריית אשדוד והממונה על החינוך, עדי עם-שלום, ומנהל מחלקת החינוך העל-יסודי, אלישע לוי, להקים ולנהל את תיכון מקיף ג' ע"ש רוגוזין שברובע ד'. בזמן שליחותו בארגנטינה (1978–1980), החליפוֹ דב גינצבורג בתפקיד בבית הספר, ונערכו שינויים מינהליים, והייתה כוונה למנות מנהל נפרד לחטיבת הביניים. אזולאי חזר לתפקיד המנהל, וגינצבורג שב לתפקידו הקודם, כסגן המנהל ומורה לטכנולוגיה. הוא המשיך לכהן בתפקיד עד 1983. באותה עת, מנה בית הספר כ-1,500 תלמידים ו-110 מורים.

 פעילות ציבורית 
 כראש עיריית אשדוד ה-3 
בשנת 1981 נבחר לכהן כמזכיר סניף מפלגת העבודה באשדוד ובבחירות המוניציפליות בשנת 1983 נבחר לתפקיד ראש עיריית אשדוד מטעם מפלגת העבודה, תפקיד בו כיהן עד לשנת 1989 במשך קדנציה אחת, ובמקביל כיושב ראש החברה לפיתוח אשדוד (חפ"א). במהלך כהונתו של אזולאי כראש העירייה, התרחבה אשדוד דרומה לעבר חולות ניצנים ונבנה רובע הווילות רובע ט"ו.
ממוזער|367x367 פיקסלים|אזולאי כראש עיריית אשדוד בוועידת מפלגת העבודה, מרץ 1987
ביוני 1986 נעצר באופן מתוקשר והוחזק במעצר במשך עשרה ימים, במסגרת חקירה בהאשמות של לקיחת שוחד. לאחר מספר חודשים נסגר התיק לאחר שלא נמצאו ראיות לטענות נגדו ובעקבות העובדה שפעיל של מפלגת העבודה שהעיד נגדו חזר בו מעדותו מספר ימים לאחר שנעצר. אזולאי טען שהוא נפל קרבן לעלילה מצד יריבים פוליטיים והתלונן על תנאי המעצר המשפילים והעדר נורמות לחקירת אישי ציבור. בעקבות סגירת התיק דרש מאמר מערכת של מעריב להפיק לקחים מהפרשה בעניין הקלות בה עוצרים חשודים ומאריכים את מעצרם.

 קרן אשדוד 
ממוזער|250x250 פיקסלים|אזולאי בהופעת קונסרבטוריון אקדמא "פרחי שמש", 2024 (בשורה השנייה)|ימיןב-1986, במקביל לכהונתו כראש העירייה, הקים את "קרן אשדוד" כעמותה, בהשראה מקרנות דומות שקמו בירושלים ובתל אביב-יפו. היא הוקמה במטרה לגייס כספים מגופים נטולי אינטרס כלכלי בעיר, בעיקר מיהדות התפוצות וקרנות אחרות. עם ניצחונו של צבי צילקר בבחירות 1989 לרשויות המקומיות, מונה לראשות הקרן, תחת הסכמה שראש העירייה יהיה בעל הסמכות לעמוד בראש הקרן או למנות אדם מטעמו. מתוקף אותו הסכם, נקבע תפקידו של אזולאי כיושב ראש מייסד של הקרן.

 פעילויות נוספות 
ממוזער|291x291 פיקסלים|אזולאי עם אלן ז'ופה, ראש העיר התאומה בורדו, בביקור באשדוד, עם ראש העירייה ד"ר יחיאל לסרי וממ"ק גבי כנפו, 2013לאחר סיום כהונתו כראש עיריית אשדוד, כיהן כיו"ר הדירקטוריון של החברה למתנ"סים וכראש המחלקה לעליה ולקליטה של הסוכנות היהודית.

ב-25 בספטמבר 2007 מונה ליו"ר הוועדה הקרואה באופקים על ידי שר הפנים מאיר שטרית. ביולי 2008 הודיע על התפטרותו מתפקידו כדי להתמקד בכתיבת עבודת דוקטורט. במקומו, כראש ועדה קרואה, מונה צביקה גרינגולד.

בינואר 2024, לקראת הבחירות לרשויות המקומיות בישראל (שנדחו בעקבות מלחמת חרבות ברזל), הביע את תמיכתו ברשימתו של יניב קקון למועצת העירייה, תנועת "אשדודים".

השכלה
בוגר תואר ראשון בהיסטוריה של העם היהודי ותואר שני בספרות עברית, שניהם מ"האוניברסיטה העברית" בירושלים. ביוני 2011 קיבל תואר דוקטור מהחוג ליהדות בת זמננו מהאוניברסיטה העברית בנושא תנועות הנוער היהודיות במרוקו בשנים 1944–1964. העבודה ראתה אור ב-2012 בהוצאת הספרייה הציונית כספר בשם: "נוער בסערה: תנועות הנוער היהודיות במרוקו".

בשנת 2023 יצא לאור ספרו האוטוביוגרפי של אזולאי "ציוני כל הדרך", בהוצאת הספרייה הציונית העולמית, ומוסד ביאליק.

 חיים אישיים 
אזולאי כיהן כיו"ר ברית יוצאי פאס. התגורר באשדוד. היה נשוי לרחל, עד פטירתה ב-17 באפריל 2018. לזוג שני בנים ובת.

נפטר ב-3 באוקטובר 2025 בגיל 92, והובא למנוחות בבית העלמין באשדוד.

 ספרים 
 .
 .
 .
 .

 קישורים חיצוניים 



 אריה אזולאי באתר הסוכנות היהודית
 אריה אזולאי באתר תנועות הנוער היהודיות במרוקו
  אריה אזולאי בן שמונים. מרכז תקשורת אשדוד 2013


הערות שוליים

קטגוריה:ראשי עיריית אשדוד
קטגוריה:ראשי ועדות קרואות
קטגוריה:ראשי עיריית אופקים
קטגוריה:ברור חיל: אישים
קטגוריה:חברי הנהלת הסוכנות היהודית
קטגוריה:חברי חבר הנאמנים של הסוכנות היהודית
קטגוריה:שליחי הסוכנות היהודית
קטגוריה:ישראלים ילידי מרוקו
קטגוריה:עולים בשנות ה-1950
קטגוריה:ראשי רשויות מקומיות מטעם העבודה
קטגוריה:בעלי תואר דוקטור מהאוניברסיטה העברית בירושלים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1933
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2025
קטגוריה:אישים הקבורים באשדוד