קוגל

קוּגֶל (בהגיית יוצאי גליציה ופולין: קִיגֶל) היא פשטידה נפוצה בקרב יהודי אשכנז ומזרח אירופה הנעשית במיוחד לכבוד שבת. לקוגל גרסאות רבות מרכיבים שונים, בדרך כלל על בסיס תפוחי אדמה או אטריות. המכנה המשותף של כל הסוגים הוא המנהג לבשל את הקוגל בסיר, או תבנית ברזל, שניתן להניח על פלטת שבת.

 אטימולוגיה 
מקור השם קוגל הוא במילה הגרמנית 'Kugel' שפירושה כדור, והוא נקרא כך על שם צורתו של הקוגל הנאפה בדרך כלל בתוך סיר עגול.
באטימולוגיה העממית מקובל שמקור השם הוא בשיבוש המילה העברית 'כעיגול'.

 סוגי קוגל 
250px|ממוזער|פרוסות קוגל ירושלמי עטופות בניילון נצמד, שוק מחנה יהודה
את הקוגל מכינים בהרבה וריאציות ותיבולים. העיקריים שבהם הם:
 קוגל אטריות (בשמו היידישאי 'לאָקשן קוגל') – מכיל אטריות, ביצים, סוכר ולעיתים גם קנמון ועוד תבלינים. גרסה מקומית של קוגל זה היא הקוגל הירושלמי המתובל בפלפל שחור, כאשר אצל יוצאי פולין מקובלת גרסה מתוקה יותר.
 קוגל תפוחי אדמה – בדרך כלל אפוי בתנור. אולם יש המשתמשים במושג קיגלאך (רבים של קוגל) ככינוי ללביבות תפוחי אדמה מטוגנות.
 קוגל קמח (ביידיש: 'מעֶהל קוגל') – כופתאות בצק המתבשלות בתוך החמין.
 קוגל תפוחי עץ – פשטידת תפוחי עץ, צימוקים וקינמון עם אטריות רחבות.
 קוגל חלה (ביידיש 'חלה קוגל') – קוגל הנעשה משיירי חלות, ונהוג לאוכלו במועדים מסוימים, כמו שבועות או שבת פרשת יתרו וכדומה.

קוגלים שונים קיבלו כינויים בהתאם למועדים או לאירועים בהם הם נאכלו, כגון גמורא קוגל – "קוגל גמרא" הנאכל על ידי חתן ביום חתונתו.

 הקוגל במנהגים ובפולקלור 
250px|ממוזער|מנת קוגל אטריות מתוק, עם גבינה וצימוקים
ממוזער|קוגל למכירה בבני ברק
הקוגל נחשב באופן מובהק למאכל של שבת. בין השאר, הטעם לכך היא שניתן להשאירו על גבי פלטת שבת מיום שישי. כיום מקובל בקהילות שונות לאכול את הקוגל בקידושא רבא לאחר תפילת שחרית בשבת בבית כנסת, מפני שהאוכלו יוצא ידי חובת קידוש במקום סעודה מבלי להתחייב בנטילת ידיים ובברכת המזון.

הקוגל מהווה מאכל מרכזי הנאכל במסגרת הטיש ביהדות החסידית. כך למשל מיוחסת לרבי מקומרנה האמרה .

אימרה חסידית נוספת מתארת את הקוגל כ.

מנהג חסידי נוסף הוא לאכול שני קוגלים בשבת ראש חודש, כנגד שני ספרי התורה המוצאים באותה שבת.

קיים מנהג לאכול בשבת זכור ארבעה סוגים של קוגל, בהתאם לראשי התיבות: "עמלק": עפל (ביידיש: תפוחי עץ), מעהל (ביידיש: קמח), לוקשן (ביידיש: אטריות) וקרטופל (ביידיש: תפוחי אדמה)  ובכך לקיים את מצוות זכירת מעשי עמלק, או מחיית זכר עמלק על ידי אכילת הקוגלים.

מנהג נוסף הוא לאכול בשבת פרשת בלעם, כמה סוגי קוגל- לפי ראשי התיבות ביידיש, של השם בלעם: בולבעס, לוקשן, עפּל, מער. בהתאמה, מיידיש: תפוח אדמה, אטריות, תפוח, גזר.

 ראו גם 
 חמין
 חלה

 לקריאה נוספת 
 Prof. Allan Nadler, Holy Kugel: The Sanctification of Ashkenazic Ethnic Food in Hasidism, in Leonard J. Greenspoon, Ronald A. Simkins & Gerald Shapiro, eds., Food & Judaism (Omaha: Creighton University Press, 2005)

 קישורים חיצוניים 





 אילה מוזס ושמיל הולנד, הקוגל, מקמבן השבת, קומבינה – גיליון שבוע העיצוב, 07/06/2016

 הערות שוליים 

קטגוריה:מאכלי שבת
קטגוריה:המטבח האשכנזי
קטגוריה:המטבח הישראלי
קטגוריה:מאכלי תפוח אדמה
קטגוריה:מילים וביטויים ביידיש
קטגוריה:מילים וביטויים בגרמנית