משרה

משרה היא עבודה שמבחינת היקף משימותיה נועדה לאיוש על ידי עובד אחד. כלל המשרות שהוקצו ליחידה ארגונית מסוימת הוא התקן של יחידה זו. משרה מתאפיינת במקצוע של המשרה ובשיבוץ הספציפי בארגון. המשרה של מזכירת מנכ"ל, למשל, היא משרה שהמקצוע הנדרש בה הוא מזכירה, והשיבוץ הספציפי הוא בלשכת המנכ"ל.

בתקן של יחידה ארגונית מוגדרות לעיתים משרות זהות אחדות. בסניף בנק, למשל, ניתן למצוא 10 משרות של טלר.

משרה מלאה היא משרה שהעובד המועסק בה עובד את מכסת השעות המוגדרות כהיקף עבודה מלא באותו מקום עבודה. לפי חוק שעות עבודה ומנוחה, בישראל משרה מלאה לא תעלה על 42 שעות עבודה בשבוע. היקף שעות העבודה במשרה מלאה גבוה בישראל בהשוואה בין-לאומית. משרה חלקית היא משרה שהעובד המועסק בה עובד פחות ממכסת השעות המוגדרות כהיקף עבודה מלא באותו מקום עבודה.

נושא משרה
נושא משרה הוא אדם המאייש משרה מסוימת, ומתוקף כך חלות עליו זכויות וחובות הכרוכות במשרה זו. רבים מחוקי מדינת ישראל עוסקים בנושאי משרה הרלוונטיים לחוקים אלה, ובחובות וזכויות החלות עליהם. חוק החברות, למשל, עוסק בנושאי משרה הבאים: "מנהל כללי, מנהל עסקים ראשי, משנה למנהל כללי, סגן מנהל כללי, כל ממלא תפקיד כאמור בחברה אף אם תוארו שונה, וכן דירקטור או מנהל הכפוף במישרין למנהל הכללי". חוקים רבים אחרים מסתמכים על הגדרה זו ולעיתים מרחיבים אותה כך שתכלול נושאי משרה נוספים.

בהכרעת הדין בפרשת פלד גבעוני קבע בית המשפט המחוזי שאחד הנאשמים, טל יגרמן, שפורמלית הוגדר כ"יועץ כלכלי חיצוני" לחברות, קבע בית המשפט שיש לראותו כנושא משרה בכל אחת מחברות הקבוצה, ולכן רלוונטית האשמתו בעבירות הנוגעות לנושא משרה בתאגיד. קביעה זו נומקה בכך שהמושג "נושא משרה" מחייב פרשנות מהותית, ובחינה כזו של תפקודו של יגרמן בחברות הקבוצה מובילה למסקנה שיש לראות בו נושא משרה בקבוצה. בית המשפט קבע כי יגרמן היה, לכל הפחות, סמנכ"ל הכספים של הקבוצה בכלל, ושל כל אחת מהחברות הציבוריות בפרט, זאת בהתחשב במעמד הרם שהיה לו בקבוצה, מעמד שהקנה לו השפעה על הדירקטוריונים בחברות הקבוצה ועל בעלי השליטה בהן. גישה זו אושרה בבית המשפט העליון, שדן בהרחבה בסוגיה זו במסגרת הערעור שהוגש לו.

חוקים אחרים מטילים אחריות על נושאי משרה רלוונטיים, בלי להשתמש במושג נושא משרה. חוק שעות עבודה ומנוחה, למשל, קובע:
חברה, אגודה שיתופית או כל חבר אנשים אחר, שהעסיקו בניגוד לחוק זה או שלא בהתאם לתקנות או להיתר שניתנו לפיו, רואים כאחראי לעבירה גם כל חבר הנהלה, מנהל או פקיד של אותו חבר אנשים ואפשר להביאו לדין ולהענישו כאילו עבר הוא את העבירה, אם לא הוכיח אחד משני אלה:
(1) שהעבירה נעברה שלא בידיעתו;
(2) שנקט בכל האמצעים הנאותים כדי להבטיח שהוראות חוק זה בקשר לעבירה הנידונה יקוימו.

אחריותו של שר לנעשה במשרדו לא נקבעה בחקיקה, אך נקבעה במסקנותיהן של ועדות חקירה, בפרט ועדת אגרנט וועדת כהן, שקבעו "אחריות מיניסטריאלית" של שר לנעשה במשרדו, מתוקף המשרה שהוא נושא בה. לאחריות זו שני מרכיבים:
 אחריות אישית למעשה או למחדל של השר עצמו.
 אחריות כוללת של השר לכל מעשה או מחדל של פקידיו, אפילו נעשו שלא בהסכמתו ובלא ידיעתו.

 ראו גם 
 תעסוקה גמישה
 שיתוף במשרה
 תפקיד (כלכלה)

קישורים חיצוניים



הערות שוליים

קטגוריה:ארגון
קטגוריה:שוק העבודה
*