יהדות ספרד (העידן המודרני)

יהדות ספרד בעידן המודרני, החלה את דרכה לאחר גירוש ספרד, בשנת 1492, לאור הצו שהוציאו פרננדו השני מלך ארגון ואשתו המלכה איזבלה הראשונה מקסטיליה ביום 14 במרץ 1492. אחרוני היהודים, המוצהרים ככאלה, יצאו בסוף חודש יולי באותה שנה. קיימת מסורת שמגורשי ספרד גזרו חרם שלא לשוב לספרד, אף-על-פי שאין לכך עדות בכתב ממקור ברור. בשנת 1869 בוטל הצו וישיבת יהודים בספרד הפכה לאפשרית מבחינה חוקית ובזרם דק החלו יהודים להגיע ולהתיישב בה.

רוב המגורשים הגרו אל מזרח: אירופה, צפון אפריקה והמזרח התיכון, ומיעוטם אל ארצות העולם החדש: אמריקה ואוסטרליה.
ממוזער|שמאל|250px|בית כנסת ספרדי בעיר פילדלפיה במדינת פנסילבניה שבארצות הברית

במאות ה-15 עד ה-19
ממוזער|שלט כיכר דוד ג'ינאו ובניו בשכונת נחלת שבעה בירושלים על שם בני משפחת ג'ינאו שמוצאם ממגורשי ספרד
המגורשים מספרד ופורטוגל הקימו קהילות גדולות בארצות שאליהן הגרו. כך למשל הוקמה קהילה גדולה בעיר אמסטרדם שכללה יוצאי חצי האי האיברי, "נוצרים חדשים" אשר שבו ליהדות.
רבים מהמגורשים הגרו אל ארץ ישראל וקהילת חכמים גדולה מהם פעלה בעיר צפת.

במאה ה-20 
בימי מלחמת העולם הראשונה, הגיעו לספרד פליטים מארץ ישראל. ב-1917 ניתנה להם רשות להקים בית כנסת במדריד, וב-1924 התקבל חוק, שהעניק אזרחות לכל היהודים ממוצא ספרדי (החוק היה מכוון בעיקר לארצות הבלקן).
מספר היהודים בספרד היה קטן. הרב חיים אלעזר שפירא כתב בשנת תרצ"א (1931), שאין בה אפילו בית קברות יהודי פעיל. בשנים 1936-1931 הגיעו לספרד פליטים יהודיים מגרמניה, ובמלחמת העולם השנייה פתח פרנקו את שערי ארצו בפני ניצולים יהודיים מארצות הבלקן, ואף לפליטים מהולנד, מצרפת ומבלגיה.

במאי 1941, בתקופה בה ספרד ניהלה משא ומתן להצטרפותה למדינות הציר, פרנקו הורה למושלי הפרובינציות להכין רשימות סודיות של כל היהודים, מקומיים וזרים השוהים בספרד. הוא תבע לפרט ברשימות פרטים אישיים, דעות פוליטיות, אמצעי קיום, פעילות מסחרית ודרגת מסוכנות. הרשויות המקומיות נדרשו לציין את דוברי הלדינו, משום שידיעת השפה ומזגם הדומה לספרדים, עשויים לעזור להם להיטמע באוכלוסייה הספרדית. העתק של הרשימה הסופית של כ-6,000 שמות נמסר לידי היינריך הימלר. המשא ומתן נכשל בסופו של דבר משום שלדעת היטלר דרישות ספרד היו מופרזות.

לאחר שהסתמנה תבוסת מדינות הציר ניתנה הוראה להשמיד את הרשימות וספרד פעלה למתן מקלט ליהודים שנמלטו אליה, כמו כן גם הפרוטוקולים (הספרדיים) מוועידת אנדאי הושמדו.

אחרי מלחמת העולם השנייה חודשו קהילות מדריד וברצלונה. עוד ב-1941 נוסד בהן מכון לחקר היהדות והמזרח הקרוב, ולצדו, בשנת 1959, מכון לחקר היהדות הספרדית. חסידי אומות העולם ג'ורג'ו פרלסקה ואנחל סאנס בריס, שהצילו כ-4,000 מיהודי הונגריה, הנפיקו ל-2,750 מתוכם ויזות לספרד. במחצית שנות החמישים השתקעו בספרד יהודים מצפון אפריקה. במדריד החלה פעילות יהודית ענפה, הוקם בית ספר יהודי ומרכז קהילתי, נוסד כתב עת בשם "הקשר", וכוננה תנועת נוער "הצופים". בשנות השבעים של המאה ה-20 היגרו לספרד יהודים אשכנזיים מארגנטינה, שנמלטו משלטון החונטה. ספרד קלטה גם מהגרים יהודים מצפון מרוקו, ביניהם הרב ד"ר סלומון בן-שבת שכיהן כרב הראשי של ברצלונה בשנות ה-60.

בשנת 1964 התקיימו דיונים בדרג ממשלתי על נושא יהדות ספרד. פרנקו הורה להקים מוזיאון לתרבות יהודי ספרד בבית הכנסת בטולדו. בשנת 1968 הכיר השלטון רשמית בארגון הקהילות היהודיות, וכן הוכרה חוקת 1869 באשר לבטול צו הגירוש. בשנת 1968 הסתיימה במדריד בניית בית הכנסת.

 במאה העשרים ואחת 
בראשית המאה ה-21 יש בספרד כ-50,000 יהודים, כשהקהילות הגדולות ביותר נמצאות במדריד ובברצלונה, בהן מתגוררים כ-3500 יהודים בכל אחת. במדריד יש כיום 3 בתי כנסת, הגדול שביניהם נמצא ברחוב Balmes 3 וכן בית הקהילה היהודית בעיר.

קהילות נוספות קטנות יותר ניתן למצוא באליקנטה, ולנסיה, גרנאדה, מאלגה, קאדיז, מורסיה, טנריפה ועוד.

הקשרים עם ישראל הם במישור התרבותי והמסחרי.

ב-7 בפברואר 2014, הודיעה ממשלת ספרד כי אישרה להגשה לפרלמנט הצעה לתיקון חוק האזרחות הספרדי. התיקון לחוק האזרחות הספרדי כולל תנאים רבים, בהם: מבחני שפה ומורשת בספרדית, הוכחת קשר היסטורי לקהילת המגורשים, וזיקה עכשווית לספרד. מ-1 באוקטובר 2015 עד 11 במרץ 2017, רק 7 מתוך 885 ישראלים שביקשו לקבל דרכון ספרדי עמדו בתנאים אלה.

 ראו גם 

 עליות מגורשי ספרד ופורטוגל - לארץ ישראל
 גירוש ספרד בשנת 1492
 גירוש ספרד במאה השביעית
 מגורשים (יהדות מרוקו)
 אנוסים

 לקריאה נוספת 



קישורים חיצוניים

 הערות שוליים 

קטגוריה:יהדות ספרד
קטגוריה:ספרד: דמוגרפיה
ספרד
ספרד

en:History of the Jews in Spain#Modern times (since 1858)