ממשלת ישראל החמש עשרה

ממשלת ישראל החמש עשרה, בראשותה של גולדה מאיר, הושבעה עם כינונה של הכנסת השביעית, ופעלה מ-15 בדצמבר 1969 עד ל-10 במרץ 1974.

מ-1974 ועד 2019 הייתה לממשלה שכיהנה הכי הרבה זמן בישראל, אבל אז עקפה אותה הממשלה ה-34, וזאת עקב פיזורן של הכנסת ה-21 והכנסת ה-22 והמשך כהונתה של הממשלה כממשלת מעבר.

תוצאות הבחירות לכנסת השביעית
שמאל|ממוזער|250px|ממשלת ישראל החמש עשרה בתמונה המסורתית בבית הנשיא זלמן שזר. עומדים משמאל לימין: שלמה הלל, משה דיין, זרח ורהפטיג, יעקב-שמשון שפירא, שמעון פרס, יוסף בורג, זאב שרף, יוסף ספיר, אלימלך רימלט, משה קול, פנחס ספיר, ישראל ברזילי, ויקטור שם-טוב, עזר ויצמן, חיים גבתי, חיים לנדאו, מנחם בגין, אריה דולצ'ין, חיים-משה שפירא ומיכאל ארנון מזכיר הממשלה. יושבים משמאל לימין: גולדה מאיר, זלמן שזר ויגאל אלון
 רשימה ראש הרשימה מנדטים מספר קולות אחוז מהקולות מושב הערות המערך גולדה מאיר 56 632,035 46.2%קואליציה רשימה משותפת למפלגות העבודה ומפ"ם גח"ל מנחם בגין 26 296,294 21.7%ישבה בקואליציה ופרשה רשימה משותפת למפלגות חרות והמפלגה הליברלית מפד"ל חיים משה שפירא 12 133,294 9.7%קואליציה בהמשך פרש חבר הכנסת אבנר חי שאקי והקים סיעת יחיד אגודת ישראל יצחק מאיר לוין 4 44,002 3.2%אופוזיציה ליברלים עצמאיים משה קול 4 43,933 3.2%קואליציה הרשימה הממלכתית דוד בן-גוריון 4 42,654 3.1%אופוזיציה בהמשך פרש חבר הכנסת מאיר אביזוהר והקים סיעת יחיד, ומאוחר יותר הצטרף למערך. רק"ח מאיר וילנר 3 38,827 2.8%אופוזיציה קידמה ופיתוח סיף א-דין א-זועבי 2 28,046 2.1%קואליציה פועלי אגודת ישראל קלמן כהנא 2 24,968 1.9%אופוזיציה שיתוף ואחווה אליאס נח'לה 2 19,943 1.4%קואליציה העולם הזה-כוח חדש אורי אבנרי 2 16,853 1.2%אופוזיציה בהמשך פרש חבר הכנסת שלום כהן והקים סיעת יחיד, ומאוחר יותר שינתה הסיעה את שמה ל"מר"י". המרכז החופשי שמואל תמיר 2 16,393 1.2%אופוזיציה מק"י משה סנה 1 15,712 1.1%אופוזיציה בהמשך שינתה הסיעה את שמה ל"מוקד"

הקמת הממשלה
בבחירות לכנסת השביעית, בשנת 1969, זכה המערך (השני) ב-56 מנדטים, הישג שנראה כבלתי נתפס בימינו, אולם למעשה היווה ירידה בכוח הסיעה, משום שהמפלגות שהרכיבו אותה מנו 63 מנדטים בעת איחודן בסוף הכנסת השישית. גולדה מאיר בחרה להמשיך בקיומה של ממשלת אחדות לאומית, כפי שהיה מאז יוני 1967, וצירפה לממשלתה את מנחם בגין בראש מפלגתו, גח"ל. ממשלה זו כיהנה זמן רב יחסית, וכהונתה שנייה רק לממשלת ישראל השלושים וארבע.

ציוני דרך ומדיניות
בתקופת כהונת הממשלה נעשו ניסיונות להגיע לפתרון מדיני של הסכסוך בין ישראל למצרים. מזכיר המדינה האמריקני, ויליאם רוג'רס, ערך מסעות דילוגים בניסיון לגבש פשרה בקוורטט בינלאומי שכלל את ארצות הברית, בריטניה, צרפת ורוסיה.

בזירה הפנימית הייתה התחושה שכהונתה של גולדה מאיר התאפיינה בשמרנות ובחוסר תשומת לב לשכבות המצוקה. זכורה אמירתה, בעקבות פגישה שקיימה עם אנשי תנועת הפנתרים השחורים: "הם לא נחמדים" (13 באפריל 1971). היא עצמה העלתה על נס פרויקטים שקידמה לרווחת תושבי עיירות הפיתוח ושכונות המצוקה. הממשלה נקטה במדיניות רווחה מובהקת: בפברואר 1971 הקימה מאיר את "ועדת ראש הממשלה לטיפול בילדים ובני נוער במצוקה", ונעשו צעדים רבים לצורך צמצום הפערים, כולל קצבאות אוניברסליות. ההוצאה על שירותי רווחה גדלה.

בהקשר הפלסטיני זכורה אמירתה "אין עם פלסטיני". מאיר התירה הקמת התנחלויות באזור חברון אחרי התלבטות ממושכת. ההתנחלות הראשונה שהוקמה הייתה קריית ארבע.

בעקבות אימוץ הממשלה את יוזמת רוג'רס השנייה, אשר הכילה בחובה את עקרונותיה של החלטת מועצת הביטחון של האו"ם 242, התפטרו שרי גח"ל ב-6 באוגוסט 1970.

בתחילת שנות השבעים החלו ארגוני הטרור הפלסטינים, בראשות אש"ף, בהפעלת גל טרור כנגד ישראל וכנגד מטרות יהודיות בחו"ל.

ב-30 במאי 1972 ביצעו שלושה מחבלים יפניים ובראשם קוזו אוקמוטו טבח בנמל התעופה לוד. 24 בני אדם נרצחו ו-71 נפצעו, בטבח שערכו באולם הנוסעים של נמל התעופה לוד (כיום נמל התעופה בן-גוריון).

שיאו של גל הטרור היה טבח הספורטאים באולימפיאדת מינכן ב-5 בספטמבר 1972, כאשר טרוריסטים מארגון "ספטמבר השחור" רצחו אחד-עשר ספורטאים, מאמנים ושופטים, חברי משלחת ישראל לאולימפיאדת מינכן. התגובה המיידית לרצח הייתה מהלומה אווירית על בסיסי המחבלים בסוריה ובלבנון. בנוסף, בעקבות הטבח, החליטה ממשלת ישראל, בראשות גולדה מאיר, להרוג את חברי ארגון "ספטמבר השחור" שהיו מעורבים ברצח הספורטאים. המשימה הוטלה על "המוסד", שבמבצע זעם האל הצליח להרוג, במשך שנים אחדות, לפחות שמונה מהאחראים לרצח, ובהם מפקד הארגון, עלי חסן סלאמה, שנהרג בינואר 1979.

מלחמת יום הכיפורים
כשלושה ימים לפני יום הכיפורים ביקר שר הביטחון, משה דיין, ברמת הגולן ואיים כי צה"ל יגיב בחריפות על כל ניסיון לתקוף את ישראל. באמ"ן הסבירו את הפעילות הסורית בגבול עם ישראל כתגובה להפלת 13 מטוסי מיג חודש קודם לכן. למרות זאת, כיום לפני המלחמה העריך אמ"ן כי הסבירות למלחמה נמוכה.

את טעותה הגדולה ביותר, שעליה "לא הייתה לה נחמה", ראתה גולדה מאיר בהחלטתה שלא לקרוא לגיוס מילואים כללי בערב יום כיפור, זאת, בהסתמך על חוות דעתם של אנשי ביטחון מובהקים כמשה דיין וכחיים בר-לב. המילואים גויסו לבסוף ביום כיפור עצמו, שעות לפני המלחמה, בהחלטה שלה שהתקבלה כנגד דעתו של דיין, שחשש שהעולם יראה זאת כהתגרות וכתוקפנות, ובתמיכת הרמטכ"ל דוד אלעזר. הכורח להכריע בין שתי דעות מנוגדות של אנשי ביטחון בשעה הגורלית הבעית אותה, אולם, בדיעבד, הייתה החלטת זו אחת ההחלטות הנכונות והחשובות ביותר שהתקבלו במהלך המלחמה. מנגד סירבה להצעתו של הרמטכ"ל להנחית מכה מקדימה מחשש שזו תמנע הגעת עזרה בינלאומית במהלך המלחמה.

חרף המכה הקשה שספגה ישראל בתחילת ימי הקרבות, תוצאותיה של המלחמה היוו הישג לצה"ל, שמנקודת פתיחה קשה ביותר הכריע לחלוטין את אויביו, ובערוב היום האחרון של הקרבות מצאו עצמם חייליו כ-35 ק"מ מדמשק, בירת סוריה ו-101 ק"מ מקהיר, בירת מצרים, כשבין כוחות צה"ל לעיר הגדולה במזרח התיכון לא חוצצים כוחות מצריים. אולם, מבחינה פוליטית, היוותה המלחמה הישג למדיניותה של מצרים, שרצתה לשבור את התעקשותה של ממשלת ישראל שלא לדון בגורל השטחים שנכבשו במלחמת ששת הימים וכן חפצה לפגוע ככל האפשר בחיילי צה"ל.

המלחמה הכשירה את הקרקע להסכמי קמפ דייוויד, שנחתמו שנים אחדות לאחריה, ובמסגרתם נסוגה ישראל מחצי האי סיני שנכבש מידי מצרים במלחמת ששת הימים, וזאת בתמורה להסכם שלום בין ישראל למצרים. זו הייתה מטרתה של מצרים מלכתחילה, טען נשיאה אנואר סאדאת, שהושגה חרף הכישלון הצבאי - רוב מטרותיה הצבאיות של מצרים, מעבר לימי הלחימה הראשונים, לא הושגו, ומפלתו של צבא סוריה, אחרי המפנה בלחימה ברמה, הייתה קשה עוד יותר.

יש האומרים כי מלחמת יום הכיפורים הייתה יכולה להימנע. טיעון זה מתבסס על העובדה שבשנים שלפני המלחמה, דחתה ממשלת ישראל כמה ניסיונות תיווך שהתבססו על נסיגה מסיני תמורת הסדר מדיני, כולל יוזמות מדיניות של נשיא מצרים עצמו, אנואר סאדאת.

בעקבות המלחמה, נדחה מועד הבחירות לכנסת השמינית, ובתום תקופת כהונת הכנסת המשיכה הממשלה לכהן כממשלת מעבר עד לבחירות.

 סיעות הקואליציה
 סיעה מנדטיםשרים בממשלה משרדי השרים משרדי סגני השרים תחילת חברות בממשלה סיום חברות הערות המערך 5619 משרד ראש הממשלה, משרד החינוך והתרבות, משרד האוצר, משרד המסחר והתעשייה, משרד הביטחון, משרד הבריאות, משרד החקלאות, משרד הפיתוח, משרד החוץ, משרד המשטרה, משרד המשפטים, משרד העבודה, משרד השיכון, המשרד לקליטת עלייה, משרד התקשורת, משרד התחבורה, 4 שרים בלי תיק משרד האוצר, משרד הבריאות, משרד החינוך והתרבות, משרד החקלאות, משרד התחבורה, המשרד לקליטת עלייה 15 בדצמבר 1969 10 במרץ 1974משרדי המסחר והתעשייה, הדואר (תחת השם החדש "משרד התקשורת"), הפיתוח והתחבורה עברו לידיה לאחר פרישת גח"ל
שר בלי תיק מונה בהמשך לשר הבריאות
שר בלי תיק מונה בהמשך לשר לקליטת עלייה גח"ל 266 משרד הדואר, משרד המסחר והתעשייה, משרד הפיתוח, משרד התחבורה, 2 שרים בלי תיק 15 בדצמבר 1969 6 באוגוסט 1970פרשה מהממשלה על רקע תוכנית רוג'רס מפד"ל 123 משרד הדתות, משרד הסעד, משרד הפנים משרד החינוך והתרבות, משרד הפנים 15 בדצמבר 1969 10 במרץ 1974 ל"ע 41 משרד התיירות משרד התיירות 15 בדצמבר 1969 10 במרץ 1974 קידמה ופיתוח 20 משרד התקשורת 15 בדצמבר 1969 10 במרץ 1974 שיתוף ואחווה 20 15 בדצמבר 1969 10 במרץ 1974הייתה חברה בקואליציה ללא ייצוג בממשלה

מספר הח"כים החברים בקואליציה
 102 ח"כים לפני פרישת סיעת גח"ל (15 בדצמבר 1969 - 6 באוגוסט 1970).
 76 ח"כים לאחר מכן (6 באוגוסט 1970 - 10 במרץ 1974).

הרכב הממשלה
הממשלה מנתה עם כינונה 24 שרים, שניים יותר מהממשלה הארבע עשרה, בעקבות הגדלת הייצוג של גח"ל משניים לשישה שרים והקטנת הייצוג של המערך מ-16 ל-14 שרים. בעקבות פרישת שרי גח"ל ירד מספר השרים ל-18. התפטרותו של יעקב שמשון שפירא, בסוף אוקטובר 1973, הביאה את מספר השרים ל-17.

בסך הכול כיהנו בממשלה 27 שרים, מתוכם 17 היו שרים בממשלה הקודמת (מאיר, אלון, בגין, פנחס ספיר, דיין, גבתי, גלילי, יוסף ספיר, ורהפטיג, אבן, יעקב שפירא, בורג, אלמוגי, חיים שפירא, שרף, ברזילי וקול) ו-10 שרים כיהנו לראשונה בממשלה זו (ויצמן, שם טוב, רימלט, דולצ'ין, בר-לב, לנדאו, חזני, פלד, הלל ופרס)
המערךגח"למפד"לליברלים עצמאייםקידמה ופיתוחפער בין כהונותיהם של שרים שונים באותו המשרד, משמעו מילוי מקום על ידי ראש הממשלה

+ממשלת ישראל החמש עשרה
ו' בטבת ה'תש"ל - ט"ז באדר ה'תשל"ד | 15 בדצמבר 1969 - 10 במרץ 1974משרדשרמפלגהכהונהשרי הממשלהמשרד ראש הממשלה100x100 פיקסליםראש הממשלה
גולדה מאירהמערך15 בדצמבר 1969 - 10 במרץ 1974משרד האוצר104x104 פיקסליםפנחס ספירהמערך15 בדצמבר 1969 - 10 במרץ 1974משרד הביטחון100x100 פיקסליםמשה דייןהמערך15 בדצמבר 1969 - 10 במרץ 1974משרד הבריאות104x104 פיקסליםחיים גבתיהמערך22 בדצמבר 1969 - 27 ביולי 1970לא ממוסגר|86x86 פיקסליםויקטור שם-טובהמערך27 ביולי 1970 - 10 במרץ 1974משרד הדואר ← התקשורתלא ממוסגר|105x105 פיקסליםאלימלך-שמעון רימלטגח"ל15 בדצמבר 1969 - 6 באוגוסט 1970100x100 פיקסליםשמעון פרסהמערך1 בספטמבר 1970 - 10 במרץ 1974משרד הדתותלא ממוסגר|105x105 פיקסליםזרח ורהפטיגמפד"ל17 במרץ 1969 - 15 בדצמבר 1969משרד החוץ105x105 פיקסליםאבא אבןהמערך15 בדצמבר 1969 - 10 במרץ 1974משרד החינוך והתרבותלא ממוסגר|104x104 פיקסליםסגן ראש הממשלה
יגאל אלוןהמערך15 בדצמבר 1969 - 10 במרץ 1974משרד החקלאות104x104 פיקסליםחיים גבתיהמערך15 בדצמבר 1969 - 10 במרץ 1974משרד המסחר והתעשייה101x101 פיקסליםיוסף ספירגח"ל15 בדצמבר 1969 - 6 באוגוסט 1970104x104 פיקסליםפנחס ספירהמערך1 בספטמבר 1970 - 6 במרץ 1972105x105 פיקסליםחיים בר-לבהמערך6 במרץ 1972 - 10 במרץ 1974משרד המשטרה104x104 פיקסליםשלמה הללהמערך15 בדצמבר 1969 - 10 במרץ 1974משרד המשפטים104x104 פיקסליםיעקב שמשון שפיראהמערך15 בדצמבר 1969 - 10 במרץ 1974משרד הסעד101x101 פיקסליםיוסף בורגמפד"ל15 בדצמבר 1969 - 1 בספטמבר 1970104x104 פיקסליםמיכאל חזנימפד"ל1 בספטמבר 1970 - 10 במרץ 1974משרד העבודה105x105 פיקסליםיוסף אלמוגיהמערך15 בדצמבר 1969 - 10 במרץ 1974משרד הפיתוח93x93 פיקסליםחיים לנדאוגח"ל15 בדצמבר 1969 - 6 באוגוסט 1970104x104 פיקסליםחיים גבתיהמערך1 בספטמבר 1970 - 10 במרץ 1974משרד הפנים105x105pxחיים משה שפירא
נפטר בכהונתומפד"ל15 בדצמבר 1969 - 16 ביולי 1970101x101 פיקסליםיוסף בורגמפד"ל1 בספטמבר 1970 - 10 במרץ 1974המשרד לקליטת עלייה100x100 פיקסליםשמעון פרסהמערך22 בדצמבר 1969 - 27 ביולי 1970105x105 פיקסליםנתן פלדהמערך27 ביולי 1970 - 10 במרץ 1974משרד השיכון100x100 פיקסליםזאב שרףהמערך15 בדצמבר 1969 - 10 במרץ 1974משרד התחבורה105x105 פיקסליםעזר ויצמןגח"ל
לא כיהן בכנסת15 בדצמבר 1969 - 6 באוגוסט 1970100x100 פיקסליםשמעון פרסהמערך1 בספטמבר 1970 - 10 במרץ 1974משרד התיירות104x104 פיקסליםמשה קולליברלים עצמאיים

התפטר מהכנסת15 בדצמבר 1969 - 10 במרץ 1974ללא תיק105x105 פיקסליםאריה דולצ'יןגח"ל
לא כיהן בכנסת15 בדצמבר 1969 - 6 באוגוסט 1970105x105 פיקסליםישראל ברזיליהמערך15 בדצמבר 1969 - 12 ביוני 1970לא ממוסגר|86x86 פיקסליםויקטור שם-טובהמערך22 בדצמבר 1969 - 27 ביולי 1970לא ממוסגר|97x97 פיקסליםישראל גליליהמערך15 בדצמבר 1969 - 10 במרץ 1974לא ממוסגר|97x97 פיקסליםמנחם בגיןגח"ל15 בדצמבר 1969 - 6 באוגוסט 1970סגני השריםמשרד האוצר104x104 פיקסליםצבי דינשטייןהמערך22 בדצמבר 1969 - 21 בינואר 1974משרד הבריאות105x105 פיקסליםעבד אל-עזיז א-זועביהמערך24 במאי 1971 - 14 בפברואר 1974משרד החינוך והתרבות104x104 פיקסליםמיכאל חזנימפד"ל22 בדצמבר 1969 - 1 בספטמבר 1970105x105 פיקסליםאהרון ידליןהמערך22 בדצמבר 1969 - 26 ביולי 1972לא ממוסגר|86x86 פיקסליםאבנר חי שאקימפד"ל22 בדצמבר 1969 - 17 ביולי 197288x88 פיקסליםזבולון המרמפד"ל21 בינואר 1974 - 10 במרץ 1974משרד החקלאות104x104 פיקסליםבן-ציון חלפוןהמערך22 בדצמבר 1969 - 10 במרץ 1974המשרד לקליטת עלייהלא ממוסגר|105x105 פיקסליםשלמה רוזןהמערך20 בנובמבר 1972 - 10 במרץ 1974משרד הפניםלא ממוסגר|100x100 פיקסליםיוסף גולדשמידטמפד"ל22 בדצמבר 1969 - 1 בספטמבר 1970משרד התחבורהלא ממוסגר|86x86 פיקסליםגד יעקביהמערך4 באוקטובר 1970 - 10 במרץ 1974משרד התיירות94x94 פיקסליםיהודה שעריליברלים עצמאיים22 בדצמבר 1969 - 10 במרץ 1974משרד התקשורת108x108 פיקסליםג'בר מועדיקידמה ופיתוח27 באוקטובר 1971 - 10 במרץ 1974

חילופי שרים
 השר היוצא סיעה משרד עילת סיום התפקיד תאריך סיום התפקיד השר המחליף סיעה תאריך כניסה לתפקיד חיים-משה שפירא מפד"ל משרד הפנים פטירה 16 ביולי 1970 יוסף בורג לא היה חבר הכנסת 1 בספטמבר 1970 חיים גבתי המערך משרד הבריאות התפטרות מתיק זה והחזרתו למפ"ם 27 ביולי 1970 ויקטור שם-טוב לא היה חבר הכנסת 27 ביולי 1970 שמעון פרס המערך המשרד לקליטת עלייה עמד להתחיל לכהן כשר התחבורה ושר התקשורת 27 ביולי 1970 נתן פלד לא היה חבר הכנסת 27 ביולי 1970 חיים לנדאו גח"ל משרד הפיתוח פרישת הסיעה מהקואליציה 6 באוגוסט 1970 חיים גבתי המערך 1 בספטמבר 1970 יוסף ספיר גח"ל משרד המסחר והתעשייה פרישת הסיעה מהקואליציה 6 באוגוסט 1970 פנחס ספיר המערך 1 בספטמבר 1970 עזר ויצמן לא היה חבר הכנסת משרד התחבורה פרישת הסיעה מהקואליציה 6 באוגוסט 1970 שמעון פרס המערך 1 בספטמבר 1970 אלימלך-שמעון רימלט גח"ל משרד הדואר פרישת הסיעה מהקואליציה 6 באוגוסט 1970 שמעון פרס (כשר התקשורת) המערך 1 בספטמבר 1970 יוסף בורג לא היה חבר הכנסת משרד הסעד החל לכהן כשר הפנים 1 בספטמבר 1970 מיכאל חזני מפד"ל 1 בספטמבר 1970 פנחס ספיר המערך משרד המסחר והתעשייה מסירת התיק לשר במשרה מלאה 5 במרץ 1972 חיים בר-לב המערך 5 במרץ 1972 יעקב שמשון שפירא המערך משרד המשפטים התפטרות 13 ביוני 1972 יעקב שמשון שפירא (מונה שנית) המערך 12 בספטמבר 1972 יעקב שמשון שפירא המערך משרד המשפטים התפטרות שנייה 1 בנובמבר 1973 גולדה מאיר המערך 1 בנובמבר 1973 מיכאל חזני מפד"ל סגן שר במשרד החינוך והתרבות מונה לשר הסעד 1 בספטמבר 1970 אבנר חי שאקי מפד"ל 1 בספטמבר 1970 אבנר חי שאקי מפד"ל סגן שר במשרד החינוך והתרבות פיטורין 17 ביולי 1972 זבולון המר מפד"ל 16 בינואר 1973 אהרן ידלין המערך סגן שר במשרד החינוך והתרבות התפטרות 26 ביולי 1972 לא מונה מחליף (כיהן סגן שר נוסף במשרד) זבולון המר מפד"ל סגן שר במשרד החינוך והתרבות התפטרות 20 בינואר 1974 לא מונה מחליף

קישורים חיצוניים


①15
קטגוריה:הכנסת השביעית
קטגוריה:שנות ה-1960 בישראל
קטגוריה:שנות ה-1970 בישראל
קטגוריה:1969 בפוליטיקה
קטגוריה:1970 בפוליטיקה
קטגוריה:1971 בפוליטיקה
קטגוריה:1972 בפוליטיקה
קטגוריה:1973 בפוליטיקה
קטגוריה:1974 בפוליטיקה