גשר ריאלטו

ממוזער|250px|הגשר בלילה
גשר ריאלטו (באיטלקית: Ponte di Rialto), הוא אחד מארבעת הגשרים, יחד עם גשר האקדמיה, גשר היחפנים (Ponte degli Scalzi) וגשר החוקה (של האדריכל הספרדי סנטיאגו קלטרווה), שבעזרתם ניתן לחצות את התעלה הגדולה בוונציה (Canal Grande) מן הגדה האחת לאחרת. גשר ריאלטו נבנה במקום הצר ביותר בתעלה. אזור הגשר הוא המרכז המסחרי של העיר ונציה. הגשר נחשב לבטוח ביותר, אתר תיירותי, ומפורסם בתור פנינה אדריכלית.

 תולדות הגשר 
שמאל|ממוזער|250px|הגשר נפתח בזמנו לצדדים על מנת לאפשר מעבר אוניות galera
המעבר הראשון מעל התעלה הגדולה (Canale Grande) היה גשר של סירות שנבנה בשנת 1181 בסמוך לרובע הריאלטו. הוא נבנה על ידי ניקול ברטיירי (Nicol Barattier). הגשר כונה בשם גשר המטבע (Ponte della Moneta), משום שהמטבעה של הממשל, ה(Zecca), הייתה בכניסה המזרחית לגשר - באי ריאלטו. עליית חשיבותו של השוק באי ריאלטו, שבו היה גם הנמל של ונציה, הגדילה את חשיבותו של הגשר הנייד מעל התעלה, שהוביל אנשים וסחורות למרכז העיר, לאי סן מרקו. בשנת 1250 הונח מעל התעלה הגדולה גשר של עץ. המבנה היה מורכב משני משטחי עץ שהיו מונחים בשיפוע עד למרכז הגשר, כמתכונת הגשר הנוכחי. הגשר נבנה כך כדי לאפשר מעבר של ספינות מלחמה מסוג גלרה (GALERA). גשר העץ היה ניתן להזזה כאשר רצו לאפשר מעבר ספינות בתעלה, כולל ספינת המלחמה, רחבת הסיפון עם התורן המוגבה יחסית. במאה ה-15 נבנו על הגשר שתי שורות של חנויות, כאשר שכר הדירה שהתקבל מהחנויות שימש למימון התחזוקה של הגשר, שהיה חיוני ויקר, כל עוד היה מעץ. שריפות חיסלו חלקים של הגשר. בשנת 1591 בנה האדריכל אנטוניו דה פונטה (Antonio da Ponte) את הגשר הנוכחי, כאשר קשת בודדת מאבן מחזיקה את הגשר במלואו.

תיאור הגשר
הגשר מקורה וכולל שלושה מסלולים, שבהם עולים במדרגות נמוכות עד לשיא וממנו יורדים שוב במדרגות נמוכות. שני מסלולים הם לאורך המעקים החיצוניים של הגשר. המסלול האמצעי עובר בין שתי שורות של חנויות. בחנויות מוצרים המיועדים לתיירים: יהלומים ואבני חן, פריטי לבוש ומוצרים מזכוכית מוראנו. אורכו של הגשר הוא 25 מטר והמרחק האופקי בין שתי הגדות 20 מטר.

תמונה רחבה של גשר הריאלטו - יסודות הגשר הם המוצקים ביותר בעיר.
מרכז|680px|

 קישורים חיצוניים 




 הערות שוליים 

ריאלטו