חזקיה די סילוה

הרב חזקיה די סילוה (~ה'תט"ז, 1656 - ~ה'תנ"ו, 1695) היה פוסק, שד"ר, ומגדולי רבני ארץ ישראל במאה ה-17. מחבר הספר פרי חדש.

ביוגרפיה
שמאל|ממוזער|220px|קברו של הרב חזקיה די סילוה בהר הזיתים

נולד בליוורנו שבאיטליה. בהיותו כבן 20 עלה לארץ ישראל והתיישב בירושלים ולמד בה אצל רבי ישראל יעקב חאגיז בבית יעקב. במהלך התקופה הקצרה מעלייתו עד לנישואיו, בגיל 22 נשא לאישה את חנה בתו של רבי רפאל מרדכי מלכי, חמיו של רבי משה חגיז, ואחותו של רבי עזרא מלכי (בעל "שמן למאור" על ספר המאור ו"מלכי בקודש" על הרמב"ם). 

בשנים שלאחר נישואיו עמל בתורה. ידוע שלמד אצל רבי שלמה קוסטא ורבי יהודה שארף במצרים, ואצל רבי משה גאלנטי בירושלים. לאחר פטירתו של הרב גאלנטי התמנה לראש ישיבה במקומו, עוד לפני הגיעו לגיל 30. בין השנים 1688–1692 נסע בשליחות לאירופה וידוע ששהה באמסטרדם, שם סיים לכתוב את חלק יורה-דעה של ספרו, והדפיסו.

בחזרתו לירושלים הקים בה את ישיבת בית יעקב פירירא, ועמד בראשה עד פטירתו.

בנו רבי דוד די סילוה היה רופא בירושלים.

מתלמידיו: רבי יצחק הכהן רפפורט, מחבר ספר "בתי כהונה"; רבי שלמה אלגאזי (השני) רבה של מצרים. 

נפטר בגיל 39 בלבד. נקבר בבית הקברות בהר הזיתים.

בשכונת זיכרון משה בירושלים, קיים רחוב על שם ספרו "פרי חדש".

ספרו פרי חדש
חיבורו המרכזי, פרי חדש, הוא ספר הלכה המהווה פירוש והרחבה על ספר שולחן ערוך, והוא עוסק בעיקר בחלקים נרחבים מאורח חיים ויורה דעה, וכן בתשעה סימנים באבן העזר שנקטעו בתחילתם ובסופם. החלק על יורה דעה יצא לאור בחיי המחבר (אמשטרדם תנ"ב, 1692), ואילו החלק על אורח חיים ואבן העזר יצא לאור על ידי בנו, רבי דוד, לאחר פטירתו (אמשטרדם תס"ו, 1706). חלק גדול מהספר על חלק אורח חיים נקבר עמו בטעות ביחד עם כתבי קבלה שלו.

ספרו מתאפיין בגישה מקורית מאוד, הבוחנת את דברי הפוסקים שקדמו לו באופן ביקורתי לאור דברי התלמוד, ללא משוא פנים. רבי חזקיה לא נרתע מלחלוק על פוסקים חשובים כמו רבי יוסף קארו ורמ"א. מרבה הוא לדון בדברי הרמב"ם, עם נטייה מסוימת לבכר את עמדת הרמב"ם על פני ראושנים אחרים. יש דמיון מסוים בין גישתו כפוסק לבין זו של הגר"א, ובפרטי הלכה רבים יש התאמה בין דעותיהם. הספר זכה להסכמותיהם של רבני דורו בירושלים, חברון ואמסטרדם, אולם עצמאותו וסגנונו עוררו גם ביקורת.

בשו"ת גינת ורדים לר' אברהם בן מרדכי הלוי ממצרים מובא כי כאשר הגיע הספר פרי חדש למצרים "עברו מעברה על מקצת דבריו ומצאו ששלח רסן לשונו לדבר תועה על גדולי ישראל אשר מימיהם אנו שותים... ועל רבינו הגדול בית יוסף... כתב עליו שטנה", ולפיכך החליטו חכמי מצרים להחרים "שלא יקרא שום אדם בספר הלז, לא קריאת עראי ולא קריאת קבע", אך את ר' חזקיה עצמו החליטו שלא להחרים בשל גדולתו בתורה. המחבר דן האם ניתן להתיר חרם זה לאחר מותו של ר' חזקיה ומסקנתו שדי בכך שבית הדין שאסר על קריאת הספר יתיר את החרם ובכך יהיה מותר לעיין בו. אמנם תלמידו של הפרי חדש, ר' שלמה אלגאזי נתמנה לרבה של מצרים והיה שם רב במשך ארבעים וחמש שנים, וכל הוראותיו היו כדעת רבו.

בדורות מאוחרים יותר התקבל הספר ללא עוררין, אף נדפסו ליקוטים מדבריו ברוב מהדורות השולחן ערוך, והוא משמש כיום כאחד מספרי היסוד בפסיקת הלכה. רבי חיים בן עטר כתב את ספרו פרי תואר ליישב את תמיהות הפרי חדש על הפוסקים בחלק יורה דעה.

ציוריו
ממוזער|ציור אנונימי, 1692
ישנם מספר ציורים של דמותו, רובם נעשו בחייו.
 ציור הנמצא בחדר הרבנים של בית הכנסת הפורטוגזי באמסטרדם.
 במוזיאון ישראל בירושלים ישנו דיוקן אנונימי מאת צייר בן המאה ה-17 (ציור שמן. השונה מדיוקנו בגיר הנמצא בבית הכנסת הפורטוגזי באמסטרדם).
 בגנזיו של צבי הירש להרן נמצא ציור נוסף.

 חיבוריו 
פרי חדש על שולחן ערוך אורח-חיים ויורה-דעה
מים חיים על הרמב"ם.
חידושים לגמרא על דרך הסוד שנגנזו
בינה ודעת (קונטרס דבי שמשא) על בין השמשות.

לקריאה נוספת


קישורים חיצוניים

מרדכי מרגליות (עורך כללי), "ר' חזקיה (בר' דוד) די סילוה", אנציקלופדיה לתולדות גדולי ישראל, תל אביב: י' צ'צ'יק, תש"ו, עמ' 482-478, באתר היברובוקס
חזקיה סילוא, אנציקלופדיה יהודית - אתר דעת









כתביו
 ספר מים חיים
 ספר פרי חדש דפוס אמסטרדם ה'תנ"א
 ספר בינה ודעת


הערות שוליים

קטגוריה:אנשי עליות קדומות לארץ ישראל
קטגוריה:פרשני שולחן ערוך
קטגוריה:ראשוני האחרונים
קטגוריה:רבנים איטלקים
קטגוריה:רבנים ארץ-ישראלים
קטגוריה:שד"רים
קטגוריה:יהודים הקבורים בהר הזיתים: חלקת הספרדים
קטגוריה:פרשני הרמב"ם
קטגוריה:עולים לארץ ישראל במאה ה-17
קטגוריה:משפחת מלכי
קטגוריה:ילידי 1659
קטגוריה:נפטרים ב-1698