ידיים אדומות

ידיים אדומות (נקרא גם משחק הידיים, ידיים מהירות או בוא שים) הוא משחק לשני שחקנים אותו משחקים בדרך כלל ילדים ובני נוער. במסגרת המשחק כל שחקן בתורו מושיט את ידיו קדימה כאשר השחקן השני צריך לנסות להצליח לסטור על גב הידיים של השחקן הראשון לפני שהוא מספיק להסיט אותם כלפי מטה. השחקנים שזוכים להצלחה הגדולה ביותר במשחק הם השחקנים עם הרפלקסים המהירים ביותר ועם תיאום העין-יד המהירה ביותר. המשחק פופולרי בתרבויות רבות ברחבי העולם.

גרסה ללא הגבלת זמן
שחקן אחד (ה"עליון") מציג ידיו כשכפותיהן מטה מעל ידיו של השחקן השני (ה"תחתון"), אשר מציג ידיו כאשר כפותיהן כלפי מעלה. הידיים מוצגות בגובה הבטן, כשהן קרובות מאוד האחת לשנייה. מטרת השחקן התחתון להכות בכף ידו על גב ידו של השחקן העליון. על השחקן העליון להתחמק מן המכה, אך אסור לו להציג את ידיו באופן קבוע במקום מרוחק מידיו של השחקן התחתון. מותר לשני הצדדים לבצע הטעיות, אך אם העליון מושך ידיו ממקומן באופן קבוע הדבר מביא אך ורק להפוגה במשחק, ולעיתים אף לרוגז של השחקן השני.

אם הצליח התחתון לסטור לעליון, התחתון מנצח. אם הצליח העליון להתחמק מן התחתון כך שהתחתון סטר לעצמו (במקרה של סטירה ביד אחת על היד המוצגת בצד השני) או אם סטר התחתון "באוויר", כלומר העביר ידו דרך המקום בו הייתה אמורה להיות ידו של העליון, אך זו לא הייתה שם, העליון מנצח.

חילופי תפקידים מתבצעים על פי רוב לאחר ניצחון של התחתון.

גרסה מוגבלת זמן
במהלך ספירה לאחור של 10–15 שניות מותר לתחתון לבצע ניסיון אחד לסטירה. אם העליון מושך ידיו מוקדם מדי (כאשר לא נעשתה עדיין תזוזה מספיקה של התחתון, או שבוצעה הטעיה בלבד) עוצרת הספירה לאחור, ועל העליון להחזיר ידיו למקום.

בנוסף לדרכי הניצחון שבגרסה ללא הגבלת זמן, התחתון מפסיד אם לא ביצע סטירה במשך פרק הזמן הקצוב.

הגרסה האלימה
המשחק נקרא "ידיים אדומות" כיוון שלאחר שהוא משוחק די זמן – ידי המשתתפים (ובעיקר ידי השחקן שנוטה להפסיד) הופכות לאדומות מכאב.

בחוגים מסוימים, מוכרת גרסה אלימה יותר של המשחק, תוך שימוש באגרופים. שני השחקנים מציבים את שני אגרופיהם זה מול זה (במקביל), והמטרה של אחד השחקנים היא להכות באמצעות אחד מאגרופיו באגרופו של השחקן שמולו. גם כאן, אם השחקן השני מספיק למשוך את אגרופו בזמן, והמכה מחטיאה, השניים מתחלפים בתפקידים. משחק זה אלים הרבה יותר, ומביא לעיתים לדימום ובכי. ברור כי כאשר אחד השחקנים מפסיד מספר פעמים ברציפות, הוא עלול להמשיך ולהפסיד כיוון שהכאב גורם לרעידות ומונע ממנו למשוך את ידו בזמן.

אזכורים בתרבות
 המשחק מופיע במשחק הווידאו משנת 2004 "הסימס 2".
 המשחק מופיע כמיני-משחק במשחק הווידאו משנת 2004 "Leisure Suit Larry: Magna Cum Laude"..
 נכלל בווידאו קליפ משנת 1994 של להקת בלר לשיר Parklife.

 ראו גם 
 משחק ילדים

הערות שוליים

קטגוריה:משחקי ילדים
קטגוריה:משחקי ידיים