הומוסקסואליות בבעלי חיים

ההתנהגות המינית של בעלי חיים שאינם ממין אדם היא מגוונת ביותר. חוקרים מצאו בקרב בעלי חיים אחרים מקבילות להומוסקסואליות, ביסקסואליות, אינטרסקסואליות וטרנסג'נדריות.

הדבר כולל פעילות מינית חד מינית, חיזור, חיבה, חיבור זוגי  והורות בין זוגות בעלי חיים מאותו זוויג. צורות שונות של דבר זה נמצאו בכל אזור גאוגרפי מרכזי ובכל קבוצת בעלי חיים מרכזית. ההתנהגות המינית של בעלי חיים לא אנושיים לובשת צורות רבות ושונות, אפילו בתוך אותו מין, אם כי התנהגות הומוסקסואלית מוכרת בעיקר במינים חברתיים.

התנהגות הומוסקסואלית תועדה היטב בקרב 500 מינים שונים של בעלי-חיים, בעיקר יונקים ועופות. לפי מחקר משנת 2019 נצפו התנהגויות הומוסקסואלית ב-1,500 מינים, בתפוצה רחבה, על פני רוב הקלייד העיקריים. בבעלי חיים מסוימים נצפו גם מקרים של זוגיות חד מינית למשך כל החיים. במשך שנים רבות לא היו תצפיות רשמיות של התופעה, ייתכן שבשל הטיית הנסיין, שנגרמה בשל היחס החברתי ליחסי מין חד מיניים.

קיומה של הומוסקסואליות בבעלי חיים מהווה טיעון חברתי בדרישותיהם של להט"בים להכרה, למניעת אפליה ולשוויון זכויות. העובדה כי ההומוסקסואליות קיימת בטבע, לא רק אצל בני האדם אלא גם אצל בעלי חיים אחרים, מחלישה את הטענה האומרת שמשיכה לבן או לבת אותו מין היא דבר "בלתי טבעי" או "הנוגד את הטבע". הדבר אף מעמיד בסימן שאלה את שאלות הבחירה והמוסר, אותן מעלות חברות אחדות, בהיותו מצב ביולוגי הקיים אצל בעלי חיים שונים בטבע.

תצפיות
תצפיות על בעלי חיים שמטרתן לחקור התנהגויותיהם המיניות נתקלות בקשיים משמעותיים כשהן מבוצעות בטבע. התצפיות בשבי נוחות יותר, אך אינן אמינות מספיק. במקרים מסוימים נצפו זוגות הומוסקסואליים בשבי כאשר לא ניתנה להם גישה לבני הזוויג השני, אך היחסים הפכו להטרוסקסואליים כאשר גישה כזאת התאפשרה. בכך עלתה השאלה, האם היחסים ההומוסקסואליים אינם מושפעים מתנאי השבי.

מינים בהם נצפתה התנהגות מינית הומוסקסואלית כוללים: הבונובו, שבו גם הזכרים וגם הנקבות הם לרוב ביסקסואלים, ונודעה חשיבות להתנהגות הלסבית בקרב קופות הבונובו, החיים בקהילות מטריארכליות; הברבור השחור האוסטרלי, בו זוגות זכרים משתלטים על קינים של נקבות ודוגרים על הביצים יחד; הפינגווין, בו תועדו זוגות של זכרים מזדווגים ומקננים בגני חיות בניו יורק, בגרמניה וביפן; שחף, בו 10%–15% מהנקבות בסביבתן הטבעית מראות התנהגות מינית לסבית; ברכייה, בו כ-19% מהזכרים מפגינים זוגיות הומוסקסואלית; כבש, בו כ-8% מהזכרים מזדווגים עם זכרים אחרים; צבוע נקוד, בו לנקבה דגדגן הדומה בגודלו וצורתו לפין של הזכר; דולפינן, בו זכרים ונקבות מראים התנהגות ביסקסואלית הן בטבע והן בשבי.שמאל|ממוזער|250px|20% מזכרי הברכיות מקיימים זוגיות חד מינית.פילים צעירים, שועלים צעירים, שימפנזים ודולפינים צעירים וזכרים של יונקים נוספים מקיימים יחסים הומוסקסואליים במסגרת משחקי הנעורים. היום סבורים שמשחקים אלה משמשים הכשרה לחיי מין עתידיים והם שלב חשוב בהתפתחות החברתית והמינית של הרבה בעלי חיים צעירים.

אצל הברבור השחור, לדוגמה, נצפו זוגות הומוסקסואליים של זכרים בשיעור של 6% מן האוכלוסייה, הן בשבי והן בטבע. הקשרים הזוגיים בין הזכרים נמשכים שנים. הברבורים הזכרים הללו מזדווגים עם נקבות המטילות להם ביצים בקן שבנה זוג הזכרים. במחקר אוסטרלי מתמשך אודות הברבור השחור נמצאו תוצאות מפתיעות: בעוד זוגות הטרוסקסואלים של הברבור השחור מצליחים להעמיד 30% בלבד של צאצאים העוזבים את הוריהם ויוצאים לחיים עצמאיים, הרי זוגות של זכרים הדוגרים על ביצים מצליחים בשיעור ממוצע של 80% בגידול צאצאיהם. הברבור השחור ודומיו מוכיחים שקיום דפוסי התנהגות ביסקסואליים וקשר זוגי הומוסקסואלי אינם פוגעים בהתרבות המין, ואף עשויים להצליח בכך, במקרים מסוימים, יותר מאשר זוגות הטרוסקסואליים.

מחקרים בנושא
בשנת 1999 פרסם הביולוג הקנדי ברוס בגמיהל  את ספרו "התלהבות ביולוגית: הומוסקסואליות בחיות ומגוון טבעי" (Biological Exuberance: Animal Homosexuality and Natural Diversity). הוא תיאר בספר עדויות של מדענים להתנהגות הומוסקסואלית מסוג אחד או יותר מהצורות הבאות: חיזור, יחסי מין, חיבה, קשר זוגי או הורות. הספר כולל עדויות על התנהגות הומוסקסואלית במעל 450 מינים שונים, כולל מיני יונקים, עופות, דגים, זוחלים, דו-חיים, וחרקים. זהו התיאור המקיף הראשון של הנושא, שאיגד את התצפיות בנושא בצורה מדויקית ונגישה. בגמיהל הסתמך על הערות ומחקרים של זואולוגים על פני יותר מ-200 שנה, ומראה כי בעלי חיים עוסקים בכל סוגי ההתנהגות המינים, לאו דווקא לצורכי רבייה.

תאוריות ומחקרים שונים מנסים להסביר את התופעה בראייה אבולוציונית, אשר קיימת אף על פי שלכאורה גנים המעודדים הומוסקסואליות מדכאים רבייה זוויגית והיו אמורים להתבטל על ידי הברירה הטבעית. אחדות מן הסיבות האפשריות לשימור התופעה מבחינה אבולוציונית הן: ברירת שארים המעודדת פרטים הומוסקסואלים שעוזרים לקרוביהם גם ללא צאצאים; וזוגיות הומוסקסואליות כמגבירת שיתוף פעולה בין פרטים מאותו זיווג; הומוסקסואליות נגרמת במצב הומוזיגוטי של גנים מועילים ביותר במצב הטרוזיגוטי; וגנים הגורמים הומוסקסואליות בזוויג אחד משפיעים בצורה שונה בעלת יתרון בזוויג אחר. כל אלו עשויים להוות יתרון שיעודד ביסוס גנטי להומוסקסואליות במהלך האבולוציה על אף החסרון האבולוציוני הרבייתי.

כאמור, התאוריה הראשונית הצביעה על התפתחות של הומוסקסואליות כשהמצב הראשוני היה הטרוזיגוטי, אך בשנת 2019 פורסם מאמר שבו מוצעת ההשערה ההפוכה שלפיה התנהגות חד-מינית הייתה קיימת באבולוציה לפני ההתנהגות הדו-מינית שבה מתרבים שני פרטים מזוויג שונה. המחקר טוען כי ההתנהגות הדו-מינית התפתחה רק לאחר שנוצרו זוויגים שונים, וכי לפניהם התרבות נעשתה ללא הבחנה מינית בין זוויגים.

 גלריה 

ראו גם
 נגד הטבע?
 רשימת בעלי חיים המציגים התנהגות הומוסקסואלית, בוויקיפדיה האנגלית 

קישורים חיצוניים






הערות שוליים

קטגוריה:מיניות בבעלי חיים
קטגוריה:להט"ב
קטגוריה:הומוסקסואליות
קטגוריה:רבייה מינית