מחלוקת

מחלוקת, פולמוס או דבר קונטרוברסלי (שנוי במחלוקת) היא אי-הסכמה בין מספר צדדים (לרוב, שניים) על אודות סוגיה מסוימת. כל צד מנסה להוכיח שטענתו או דעתו היא הנכונה ולעיתים אף בשימוש בכח. מחלוקות יכולות להתקיים בין שני אנשים, כמו גם בין המון רב. מחלוקות אף יכולות לגרור עמים ומדינות שלמות לעימותים קשים כגון קרבות ומלחמות.

ישנן מחלוקות אידאולוגיות, שנמשכות לאורך שנים או דורות רבים, כמו מחלוקות בנושאי דת, פילוסופיה ופוליטיקה. ישנם ויכוחים שבהם הצדדים מתפשרים די מהר, כגון ויכוחי ילדים.

תשתית פסיכולוגית
מחלוקות נובעות לעיתים מחוסר מידע. לדוגמה, בניתוחים של המחלוקת הפוליטית על ההתחממות הגלובלית, שהיא חריפה במיוחד בארצות הברית, הוצע הסבר שהמתנגדים לקונצנזוס המדעי עושים זאת משום שאין להם מספיק מידע על הנושא. מחקר שנערך בקרב 1,540 מבוגרים בארצות הברית מצא לעומת זאת כי רמות האוריינות המדעיות מתואמות עם חוזק הדעה על שינויי האקלים, אך לא באיזה צד של הוויכוח הן עומדות.

התופעה התמוהה של שני אנשים שיכולים להגיע למסקנות שונות לאחר שנחשפו לאותן עובדות הוסברה תדיר (במיוחד על ידי דניאל כהנמן) בהתייחסות לרציונליות מוגבלת – במילים אחרות, שרוב השיפוטים נעשים תוך שימוש בהיוריסטיקות מהירות, שפועלות היטב במצבים יום-יומיים, אך אינן מתאימות לקבלת החלטות בנושאים מורכבים כמו שינויי אקלים.

במחלוקות אחרות, כמו זו סביב החיסון לנגיף הפפילומה האנושי, נראה היה שאותן ראיות מאפשרות להסיק מסקנות שונות בתכלית.

השפעות דומות על ההיגיון נראות גם במחלוקות לא מדעיות, למשל בוויכוח על בקרת נשק בארצות הברית. כמו במחלוקות אחרות, הוצע שחשיפה לעובדות אמפיריות תספיק כדי לפתור את הוויכוח אחת ולתמיד.

תאוריית ההחלטות הבייסיאנית  מאפשרת לתאר את כשלי הרציונליות הללו כחלק ממערכת אופטימלית סטטיסטית לקבלת החלטות. ניסויים ומודלים חישוביים באינטגרציה רב-חושית  הראו כי קלט מחושים שונים משולב בצורה אופטימלית סטטיסטית.

מחלוקת בהגות היהודית
ממוזער|מחלוקת בין רבנים, בציור מאת קרל שלייכר
בפרקי אבות נעשית הבחנה בין שני סוגי מחלוקות:

מחלוקת לשם שמים היא מחלוקת עניינית, שהעוסקים בה חותרים להגיע לחקר האמת, ועל כן סופה להתקיים, כלומר תוכנה ימשיך להיות רלוונטי גם לאחר שתוכרע ולא יהיה ניתן למנוע ממנה מלהתקיים. מחלוקת שאינה לשם שמים היא מחלוקת אישית, המשקפת מאבקי כח ורצון בשררה, ולכן תוכנה יחדל להיות רלוונטי ברגע שתוכרע, ויישכח מהלב. בתלמוד נקבע שהמחזיק במחלוקת עובר באיסור תורה.

התלמוד מתאפיין במחלוקות הרבות המוצגות בו, והן למעשה המאפיין הבולט שלו.

היעדר מחלוקת (כלומר קיומו של קונצנזוס) מוצג בביטוי הארמי "כולי עלמא לא פליגי" – כל העולם אינו חולק.

 פסיקת ההלכה במקום של מחלוקת 

ישנם מספר עקרונות המדריכים מי שנתקל במחלוקת פוסקים כיצד לנהוג:
 "יחיד ורבים הלכה כרבים", כלומר במקרה וישנה מחלוקת בין חכם יחיד לחכמים רבים, בדרך כלל נפסקת הלכה כרבים. כמו כן ישנם תחומים מסוימים בהלכה בהם נפסקת הלכה לעיתים כדעת היחיד כנגד הרבים (לדוגמה בהלכות אבלות), וכן לעיתים מסתמכים על דעת יחיד בשעת הדחק, או במקרים בהם מעורבים שיקולים נוספים להיתר.
 מאידך "הלכה כבתראי" – ישנם מקרים של מחלוקת בין פוסקים מאותה סוג תקופה, שבהם מעדיפים את הפוסק האחרון דווקא. לדוגמה, מקובל בהלכה שבמחלוקות בתוך תקופת האמוראים, הלכה כאחרונים.
 בדין תורה הולכים אחר המחמיר, בדברי חכמים אחר המיקל.
 במחלוקות בנושאי אמונה לא פוסקים הלכה כאף צדרמב"ם בפירוש המשניות מסכת סוטה פרק ג', משנה ה'. ובמסכת סנהדרין פרק י', משנה ג'. ובמסכת שבועות פרק א', משנה ד'.

 אלו ואלו דברי אלוהים חיים 
על אף ריבוי המחלוקות בחז"ל ישנה תפיסה ששתי הדעות נכונות. כך נאמר בתלמוד:

רש"י מסביר על דרך הפשט, שכל צד במחלוקת לקח טעם או דין קיים וממנו דימה לדין הזה, כך שהטעם או הדין המקוריים הם ודאי נכונים רק השאלה אם הם שייכים גם במקרה הזה או שיש לחלק. לדעתו כאשר ישנה מחלוקת על מסירה, שנחלקו שני אנשים מה אמר רבם – לא נאמר כלל זה, ובוודאי שאחד מהם טועה. ורק במחלוקת של סברה, שבה כל חכם אמר את דעתו, נאמר הכלל "אלו ואלו דברי אלהים חיים".

הריטב"א מסביר על דרך הדרש, שכשעלה משה למרום לקבל את התורה הראו לו על כל דבר ודבר מ"ט צדדים לאיסור ומ"ט צדדים להיתר, ושאל להקב"ה על זה ואמר לו הקב"ה שיהא זה מסור לחכמי ישראל שבכל דור ודור ויהיה הכרעה כמותם.

המהרש"ל מסביר על דרך הקבלה, שבני ישראל במעמד הר סיני קיבלו את התורה דרך מ"ט צינורות, וכל אחד קיבל דרך צינור לפי השגתו כך שיש מי שעד עומק עיונו השיג לטמא או לטהר והאחר שהעמיק יותר השיג להפך.

הרב דסלר מוסיף לבאר שבכל נושא יש כמה ממדים של אמת, וכל חכם לפי נקודת מבטו אומר את האמת.

כלל זה מתבסס על הבנה שמראש ניתנה התורה באופן שאפשר להסביר אותה בכמה סברות. להלן כמה דוגמאות:
 "דבי ר' ישמעאל תנא וכפטיש יפוצץ סלע, מה פטיש זה מתחלק לכמה ניצוצות, אף מקרא אחד יוצא לכמה טעמים".
 "שבעים פנים לתורה".
 "ריב"ל אמר ועליהם ככל הדברים וכתיב כל המצוה אשר אנכי וגו' כל ככל דברים הדברים מצווה המצוה מקרא משנה הלכות תלמוד תוספתות אגדות ואפי' מה שתלמיד ותיק עתיד לומר לפני רבו כלן נאמרו למשה בסיני שנאמר יש דבר שיאמר ראה זה חדש הוא חבירו משיב עליו כבר היה לעולמים".
סיבות המחלוקות בהלכה
לפי דברי הראי"ה קוק בהרצאת הרב ישנן חמש סיבות עיקריות לכלל המחלוקות בהלכה:
מחלוקת בפירוש הסוגיות בתלמוד
חילוק גרסה בסוגיה
דחיית סוגיה אחת מפני סוגיה אחרת
מחלוקת בכללי ההלכה, כגון הכלל הלכה כבתראי
מחלוקת בהכרע הסברא
לדבריו, לעיתים המחלוקות בנויות על שילוב בין כמה משורשים אלה.

ראו גם
 את והב בסופה
 האמת והשלום אהבו
 בר פלוגתא
 ולא יהיה כקרח וכעדתו
 תיקו

 לקריאה נוספת 
 אבי כצמן (עורך), במחלוקת: 60 עימותים שהסעירו את המדינה, הוצאת עם עובד, אוסף מיתר והחברה ההיסטורית הישראלית, 2006.
 חיים נבון, תיקו: 101 ויכוחים גדולים של היהדות, הוצאת ידיעות ספרים, 2014.
 מרדכי נאור, ראש בראש - שמונה עימותים ופולמוסים בתולדות היישוב ומדינת ישראל, יד יצחק בן-צבי, 2019.
 נורית גוברין, "מחלוקות נכבדות", בספרה קריאת הדורות - ספרות עברית במעגליה, כרך ה, הוצאת גוונים, 2015, עמ' 336–349.
 עפרה מאיר, "משיבים או שואלים: להתפתחות הרטוריקה של המחלוקת בספרות חז"ל בארץ-ישראל (מאמר ראשון)", דפים למחקר בספרות 8, 1991-92, עמ' 159–186. 
 עפרה מאיר, "משיבים או שואלים: להתפתחות הרטוריקה של המחלוקת בספרות חז"ל בארץ-ישראל (מאמר שני)", דפים למחקר בספרות 9, 1993-94, עמ' 155–174. 
  (הסבר על משמעותה המקורית של המילה 'מחלוקת' בספרות חז"ל)

קישורים חיצוניים

 מחלוקת, באנציקלופדיה "דעת"
 מחלוקות בישראל ובעמים, באתר משרד החינוך
 שי עקביא ווזנר, מחלוקת לשם שמים, באתר "דעת"


 הערות שוליים 

*
קטגוריה:פסיכולוגיה חברתית