אשחר ארץ ישראלי

אֶשְׁחָר ארץ ישראלי (שם מדעי: Rhamnus lycioides) הוא מין של שיח קוצני גבוה, בסוג אשחר.
 מאפיינים 
האשחר הארץ ישראלי הוא שיח נשיר, גובהו מגיע עד כ-3 מטרים, נופו סבוך במיוחד, וענפיו מסתיימים בקוצים חדים. עליו של האשחר הארץ ישראלי קטנים, רחבים כלפי ראשם וצרים יותר כלפי בסיסם, שפת העלה חלקה או משוננת מעט כשבין השיניים בלוטות כהות קטנות. הפריחה בין מרץ לאפריל, השיח דו-ביתי – הפרחים חד-מיניים וצומחים על גבי שיחים נפרדים. הפרחים קטנים, צבעם ירקרק-צהוב, והם בעלי ארבעה עלי כותרת. הפרי – בית גלעין עסיסי, קוטרו כ-6 מ"מ, צורתו דומה לביצה, צבעו סגול או אדום כהה, והוא מנוקד בכתמים שחורים. ההבשלה בסביבות אוגוסט. ציפתו של הפרי מתוקה והיא נאכלת על ידי ציפורים, וזרעיו מופצים על ידיהן. הפירות ראויים גם למאכל אדם.

משרעת תפוצתו של האשחר הארץ ישראלי היא מזרח ים-תיכונית. בארץ הוא נפוץ בבתות של האזור הים-תיכוני. האשחר הארץ ישראלי מתחדש בקלות לאחר כריתה או שרפה, וזרעיו המופצים על ידי ציפורים נובטים ומתבססים בקלות רבה. תכונות אלו עוזרות לאשחר הארץ ישראלי להשתלט במהירות על שטחי חורש שנכרת ועל אזורים הנתונים ללחץ רעייה חזק. תפוצתו הרבה של הצמח ניכרת גם בכך שעל שמו קרויים מספר מקומות בארץ ישראל, ביניהם היישוב אשחר בגליל ועין אשחר בנחל געתון.

על פי קריספיל ופליקס, האטד המקראי הנזכר במשל יותם הוא האשחר.

בעבר שימש האשחר הארץ ישראלי להפקת צבעים טבעיים, ואף כיום יש המשתמשים בו לצביעה בגוני תפוז.

המילה "אשחר" אינה מופיעה במקורות ספרותיים קדומים; מדובר בתחדיש של העברית הארץ ישראלית החדשה. אברהם אבן שושן העלה במילונו את ההשערה כי האשחר (הארץ-ישראלי) קיבל את שמו על שום הגרגירים השחורים שבתוך פירותיו.

קישורים חיצוניים


קטגוריה:צמחים שתוארו ב-1762
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי קארולוס לינאוס
קטגוריה:ארץ ישראל: אשחריים
קטגוריה:ארץ ישראל: עצים
קטגוריה:אשחריים
קטגוריה:עצים ים תיכוניים