שמעון צבר

שמעון צבר (5 במרץ 1926 - 19 במרץ 2007) היה סופר, מאייר, קומיקסאי, צייר, קריקטוריסט ופובליציסט ישראלי. היגר ללונדון עקב התנגדותו למדיניות ישראל.

ביוגרפיה
צבר נולד בשם שמעון הרטפלד ב-1926 ברחוב בעלי מלאכה בתל אביב למשפחה של בעלי מלאכה. בשנת 1928, כשהיה פעוט בן שנתיים היגרו הוריו חזרה לפולין, והשתקעו בעיר לודז'. המשפחה שהתה בפולין שבע שנים ושבה לארץ ישראל בשנת 1935. הוריו היו מוכרי עופות בשוק הכרמל. שמעון הצעיר למד תחילה במסגרת דתית, בבית הספר העממי דתי ביל"ו בשדרות רוטשילד (כיום הישיבה לאמנויות ולמדעים בר-אילן), ואחר כך בתיכון חילוני. כישרונו לציור נתגלה בגיל צעיר מאוד, ובצד לימודיו הכלליים למד ציור במכון אבני הישן. צבר, שגדל כנער חבר בית"ר, היה חבר מחתרת הלח"י, ואף היה במשך כשנה (1945–1946) אסיר במחנה המעצר בלטרון. לאחר מכן גויס לפלמ"ח, השתתף בקרבות על ירושלים, ואף נפצע בשכונת שייח' ג'ראח. לאחר שחרורו שירת בצבא הקבע כצייר המערכת והעורך הגרפי של "במחנה". באותה עת מבחר מהקריקטורות והאיורים שלו פורסמו בעיתונים "דבר", "דבר השבוע", "על המשמר", "בשער", "ניב לנוער חבר הקבוצות" ו"במחנה", ונאספו לספר תחת השם "קוצו של צבר", שיצא לאור ב-1951. בין השנים 1954–1960 פרסם טור קבוע בעיתון "הארץ", "בעיני צבר", שבו שילב גם קריקטורות ואיורים. בשנים 1960–1962 כתב טור ופרסם קריקטורות בעיתון "העולם הזה". עד מלחמת ששת הימים נתנה מערכת עיתון "הארץ" גיבוי מלא לדעותיו השנויות במחלוקת, אך לאחר המלחמה, התרבו מספר הקוראים שביטלו את מינוים על העיתון במחאה על כתיבתו מעוררת המחלוקת של צבר.

צבר היה לחבר ב"קבוצת העשרה", קבוצה בת עשרה ציירים צעירים בוגרי "הסטודיה" של יחזקאל שטרייכמן ואביגדור סטימצקי, שקראה תיגר על האמנות המופשטת של חברי הקבוצה השלטת באמנות בישראל דאז, "אופקים חדשים", וקראה ליצור אומנות ריאליסטית ובעלת סממנים מקומיים של החיים בישראל. עבור צבר, האומנות המופשטת של "אופקים חדשים" הייתה אומנות של האינטליגנציה הזעיר-בורגנית, אומנות המנותקת מהמציאות ומההמונים. בשנת 1953 הצטרף למק"י. מאוחר יותר פרש מן המפלגה כשהבין שהוא אדם א-פוליטי במהותו.

בשנת 1954 הציג תערוכת יחיד בגלריה לאמנות כ"ץ בתל אביב. אחת מעבודותיו הבולטות בתל אביב משנות ה-50, על אף הזנחתה, היא בריכת נוי שתכנן ועיצב בפתח גן העצמאות, בקצה רחוב נורדאו. במשך השנים התמלאה הבריכה בחול והעיטורים הייחודיים על דפנותיה נשחקו, אולם ב-2009 היא שופצה במסגרת שיקומו של גן העצמאות, ועיטורי הפסיפס של צבר שוחזרו בנאמנות לעיצובו המקורי.

צבר היה דמות מוכרת בחוגי הבוהמה התל אביבית והירושלמית בראשית שנות השישים של המאה העשרים. בין השאר שיתף פעולה עם סופר המחאה דן עומר. כתב והוציא לאור, תוך שנים מועטות יחסית, שירה וסיפורת, ספרים לילדים ולנוער, ומדריכים לטיולים ולבישול. נשא לאשה את נעמי, בת העדה התימנית, וחדוות הגילוי של המטבח התימני מצאה את ביטויה בספריו. הוא גם עסק הרבה בחקר פטריות המאכל, היה מיקולוג חובב, וגילה באנגליה מין חדש של פטריות מאכל, הקרוי על שמו. הוא היה חבר באגודה המלכותית הבריטית לחקר הפטריות. היה משתתף קבוע במפגשים ובסיורי פטריות בעולם, שאיתם הגיע אפילו עד סיביר.

לאחר מלחמת ששת הימים הגיעה התנגדותו הפוליטית של צבר להחזקת השטחים לכדי התנגשות עם החיים בישראל. כבר ב-22 בספטמבר 1967 פרסם, עם 11 אנשי שמאל, גילוי דעת ב"הארץ", ובו נכתב:

צבר היגר עם משפחתו הצעירה לבריטניה כמהגר מסיבות פוליטיות. הוא התיישב בלונדון, שם הצטרף לקהילת מהגרים מישראל, שראו עצמם כגולים פוליטיים, וניהל יחד עמם מאבק נגד עמדות ממשלות מדינת ישראל. בין אנשים אלו נמנו משה מחובר, עודד פילבסקי, עקיבא אור ורמי היילברון. בלונדון עבד צבר תחילה כנהג מונית ולאחר מכן במשך כ-17 שנה כפועל בניין עד פרישתו לגמלאות.
בשנת 1976 נפרד מאשתו. לבני הזוג שני בנים: יואב ורמי. לאחר מכן חי בזוגיות עם יהודית דרוקס.
מאז הגירתו ועד מותו שב לישראל רק לביקורים קצרים, ביניהם כאלה הקשורים בהוצאת ספריו ופרסומם.

צבר היה מחברי תנועת "מצפן" משנות השישים, והתמקד בפעילותו הפוליטית המתנגדת לישראל. הוא כתב על כך ספרים, בעברית ובאנגלית, מדריכים וכתבי עת, היה בין ראשוני החותמים על גילויי דעת אנטי ישראליים, והיה דמות בולטת בפזורה של המהגרים מתנגדי ישראל בלונדון ובבריטניה.

נפטר בלונדון מדלקת ריאות ב-19 במרץ 2007.

ספרים שכתב
שמאל|ממוזער|250px|עטיפת הספר "טוסברהינדי הגיבור" מאת שמעון צבר
אם תרצו ואם לא תרצו אין זו אגדה, מחזה פוליטי בחמש מערכות וסוף דבר, עם פירש"י ותוספות והוספות ישנים, מאת שמעון צבר, לונדון 1988.
בוא הביתה, טיטוס!, לילדים, הציורים - רמברנדט ון-רין, ערוך ומסופר בידי שמעון צבר, עם עובד תל אביב, תשכ"ו.
חרוזים שחורים, שירים, שמעון צבר, תל אביב, תשכ"ז 1966.
טבעת המאהרג’ה, לילדים, ציורים מאת המחבר, עם עובד תל אביב, תשכ"ה 1965.
טוסברהינדי הגבור, כפי שסופר וצויר בידי שמעון צבר, עם עובד תל אביב, ספרית שפן הסופר, תשכ"ח 1968.
כה אמר טוסבראהינדי, תל אביב, עקד, 1967.
כיצד גיליתי את אירופה, מדריך לתיירים, שוקן, תל אביב וירושלים, 1958.
כיצד גיליתי את אפריקה, מדריך לתיירים, שוקן, ירושלים ותל אביב, 1958.
ספר תורת המפלות והתבוסות השלם, כיצד לנצח בלהפסיד, עם עובד תל אביב, תשנ"ה 1995.
שתיקה, דיג’סט הבית השלישי, ירושלים תשכ"ח 1968.
מאכלים תימניים ומזרחיים, מדריך למטבח, מאת נעמי ושמעון צבר, סדן, תל אביב, 1962. הספר תורגם לאנגלית, ויצא לאור בכמה מהדורות.
מסתרי הגבול הנעלם, לנוער, ציורים מאת המחבר, עם עובד, ספרית דן חסכן, תל אביב תשכ"ו 1966.לדעת ד"ר אלי אשד ספר זה הוא מקור השראה אפשרי לסרטו של סטיבן שפילברג "אי טי " מ-1982. שפילברג ידע וקרא עברית בנערותו. 
קוצו של צבר, טברסקי תל אביב, תשי"א 1951.
שני האפרוחים והתולעת, על פי צי-פאי-שי.

ספרים שאייר
לימפופו, מאת ק' צ’וקובסקי, תרגם נתן אלתרמן, צייר שמעון צבר, לילדים, עם עובד תל אביב, בהוצאה מחודשת של איתמר לוי, ספר זכרונות, מושב צרופה, 2002.
מאכלים ותבשילים צרפתיים, מאת רנה ד' מוקדי, העיטורים של שמעון צבר, תל אביב, יסעור, 1963.
ספנים אמיצים, מאת רודיארד קיפלינג, תורגם מאנגלית בידי אמציה פורת, ציורים מאת שמעון צבר, לנוער, עם עובד, ספרית דן חסכן, תל אביב, תשכ"ו 1966.
שני האפרוחים והתולעת, מאת צי-פאי-שי, ערוך ומסופר בידי שמעון צבר, לילדים, עם עובד תל אביב, 1964.
הבכור לבית אב"י, מאת דבורה עומר, רישומים - שמעון צבר, עם עובד תל אביב, 1969.
תעלולי פיט בל, מאת ק' ו' אבקאודה, תורגם מהולנדית בידי משה מוסלר, ציורים מאת שמעון צבר, עם עובד תל אביב, תשכ"ה 1965.
הילד שקראו לו רבקה, מסיפורי השכונה, מאת שבתי טבת, ציורים מאת שמעון צבר, דביר תל אביב, תשט"ו 1955.
 המשפחה הגדולה של שין טית, מאת שבתי טבת, צייר שמעון צבר, הארץ תל אביב, תשי"ד 1954.
עשרה רישומי נוף בצירוף מבוא מאת מרסל ינקו, ספרי גדיש, תל אביב, תשט"ז, 1955.

קישורים חיצוניים



 אתר לזכרו של שמעון צבר, המציג מבחר מכתביו, מפרסומיו ומציוריו


 מדריך מחנות המעצר בישראל  של שמעון צבר 


 יפתח גולדמן, הבור של טוסברהינדי, מאמר קצר העוסק בקשרים שבין המציאות הפוליטית, האמנות והאוטופיה בעזרת הסיפור "טוסברהינדי הגיבור"
 אבנר שץ, עקרון הדגל הלבן, סקירה על "ספר תורת התבוסות והמפלות השלם"
 יוסף רגב, שמעון צבר – הבית"רי שהפך לשונא "ישראל". 
 אורי קציר, חבורת הטבעת, על שמעון צבר וספרו "טבעת המאהרג'ה"

 Israel Imperial News, עיתון שערך והוציא לאור שמעון צבר
 אדם ברוך, צבר, טוב לראות אותך, ידיעות אחרונות (7 ימים), 30 ביוני 1989
 גדעון עפרת, הצבר האחרון, באתר "המחסן של גדעון עפרת"
 אלי אשד ,אי טי הישראלי מכוכב סיריוס: על הספר "מסתרי הגבול הנעלם" לציון 100 שנה להולדתו של שמעון צבר,יקום תרבות מרץ 2026 

הערות שוליים

קטגוריה:לוחמי הלח"י
קטגוריה:לוחמי הפלמ"ח
קטגוריה:סופרים ישראלים
קטגוריה:קריקטוריסטים ישראלים
קטגוריה:סופרים כותבי עברית
קטגוריה:מאיירים ישראלים
קטגוריה:סופרי ילדים ונוער ישראלים
קטגוריה:פובליציסטים ישראלים
קטגוריה:פעילי שמאל רדיקלי ישראלים
קטגוריה:ישראלים שהיגרו לממלכה המאוחדת
קטגוריה:חברי מצפן
קטגוריה:קבוצת העשרה
קטגוריה:בוגרי בית"ר
קטגוריה:בוגרי בית הספר ביל"ו (תל אביב)
קטגוריה:אנשי היישוב ילידי הארץ
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1926
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2007