כבשת הרש

כִּבְשַׂת הָרָשׁ הוא משל תנ"כי מ אותו מציג נתן הנביא לדוד המלך על מנת להוכיח אותו על מעשיו.

המשל מספר על איש עשיר בעל צאן ובקר, שבא אליו אורח. העשיר החמדן לוקח את הכבשה היחידה של שכנו העני בשביל לשחוטה כמאכל עבור האורח. בתגובה אומר דוד כי העשיר הוא בן מוות וכי עליו לפצות את הרש, ונתן הנביא משיב כי מדובר במשל לפשעו של דוד עם בת שבע, כאשר דוד משול לאותו עשיר.

בעברית הושאל מהמשל המונח 'כבשת הרש' המתאר מצב שבו לוקחים לאדם עני את הדבר היחיד שנשאר לו. הביטוי "גזילת כבשת הרש" משמש גם לתיאור מצבים חברתיים של אי-שוויון ופגיעה בשכבות החלשות.

 רקע 

דוד חומד את בת שבע, אשת אוריה החיתי. כשזה נמצא במלחמה, דוד שולח שליחים שמביאים את בת שבע אל ביתו, שם הוא שוכב עימה והיא נכנסת להיריון. לאחר מכן פוקד דוד על יואב בן צרויה לשלוח את אוריה החיתי להילחם בבני עמון ולוודא שייהרג בקרב, דבר שאכן קורה. לאחר תקופת האבל על אוריה, לוקח דוד את בת שבע לאישה והיא יולדת לו בן. אלוהים אינו רואה את המעשה בעין יפה, ושולח את נתן הנביא להוכיח את דוד.

 המשל 

דוד אומר לנתן שהאיש העשיר הוא בן מוות וצריך לשלם לעני פי ארבעה משווי הכבשה. פסיקתו של דוד תואמת את דין הקנס המקראי המופיע בפרשת משפטים – תשלומי כפל או תשלומי ארבעה וחמישה"כי יגנב איש שור או שה וטבחו או מכרו, חמִשה בקר ישלם תחת השור וארבע צאן תחת השה", למעט קביעתו שהאיש "בן מוות".

נתן משיב לדוד תחילה בשתי מילים: ״אַתָּה הָאִישׁ״, ומוכיח אותו על מעשיו:  (שם, פסוקים ז'-י"ב).

דוד מיד מודה בפני נתן על חטאו: "חָטָאתִי לַיהוָה" (שם, פסוק י"ג), ומתחיל לצום. אחרי שהילד נפטר ששה ימים אחרי הולדתו בת שבע יולדת לו את שלמה.

פרשנות
פרשנים שונים עסקו בשאלת חטאו של דוד. רבים תומכים בדברי רבי שמואל בר נחמני "כל האומר דוד חטא אינו אלא טועה", המסתמכים על כך שאוריה נתן גט לבת שבע טרם יציאתו לקרב, כמקובל באותם זמנים. חז"ל לעומת זאת טוענים כי גם אם לא עבר על איסור אשת איש מבחינה פורמלית, הרי שמבחינה מוסרית הוא חטא: הוא בא על אישה שבעלה בטח בה שתישאר נאמנה לו, אף אם לפי שעה הייתה גרושה ממנו רשמית.

הפרשנים הקדומים שמו לב כי המשל אינו דומה כלל לנמשל: המשל מדבר על גנבה (מצוות "לא תגנוב"), ובהתאם לכך גם פסק הדין של דוד, בעוד שדוד ביצע שני פשעים חמורים בהרבה – רצח ("לא תרצח") וניאוף ("לא תנאף"). לאור זאת נוצרו פרשנויות רבות לפתרון חוסר ההתאמה. אחד הפירושים המנסה ליישב סתירה זו, רואה בכבשה לא כמשל לבת שבע, אלא כמשל לאוריה עצמו. על פי הסבר זה, ההלך הוא בת שבע. כך, העשיר במשל רצה לסייע להלך כשם שדוד רצה לסייע לבת שבע, ובתוך כך לקח את כבשת הרש, הלא הוא אוריה. כמו ההלך, גם עבור בת שבע, לקיחת אוריה מצילה אותה מגילוי הניאוף. לתמיכה בפירוש זה, הלשון "האיש הבא אליו" דומה לתיאור דברי בת שבע "ותבוא אליו". הכבשה, כמו אוריה, אכלה שתתה ושכבה, כמו הפעולות שביצע אוריה.

רש"י, הבולט שבפרשני המקרא בימי הביניים מפרש את המשל כמקביל בכל פרטיו לנמשל, בעקבות מאמרי הגמרא. כך, שינוי הכינויים של האורח נדרש כהתבססות יצר הרע בלב האדם – "דימה את יצר הרע תחילה להלך שעובר לדרכו, ואחר כך לאורח שנעשה אכסנאי ואחר כך לאיש שהוא בעל הבית". גם העונש שמטיל דוד על עצמו מתקיים כמעט במלואו – דוד קרא "ואת הכבשה ישלם ארבעתיים" וחז"ל דרשו שאלו ארבעת בני דוד שמתים עד לסוף מרד אבשלום. ביניהם, הבן שנולד לדוד ובת שבע, אמנון, כלאב ואבשלום. בתרגום השבעים נכתב כי דוד ייענש 'שבעתיים', כלומר פי שבעה. על פי חז"ל, ארבעה מבניו של דוד מתו בגורן ארוונה.תנא דבי אליהו, אליהו רבה, איש שלום, פרשה ח' כנראה אחד מהם כלאב, ועוד שלושה בנים שנמנו לעיל. לעומתו, פירוש "מצודת דוד" מאת המצודות מסביר את המשל על דרך הפשט; לפי הפירוש, ריבוי הפרטים בא רק לטשטש את הדמיון למעשה דוד ולא לחדד אותו.

 בתרבות ובספרות 

 הספר כבשת הרש מאת משה שמיר – רומן היסטורי משנת 1957 המתאר את מהלך חייו של אוריה החיתי, ומהווה פרשנות והרחבה של סיפור דוד ובת שבע, אשת רעו, אוריה, בגינו המשיל בפניו נתן הנביא את משל כבשת הרש.
 השיר כבשת הרש מאת המשוררת רחל.
 השיר כבשת הרש – אוכלת פת לבו, שותה מאור עיניו מאת רפאל ספורטה.
 כבשת הרש, מסה מאת יעקב שטיינברג.
 משל כבשת הרש מוזכר בשירו של נתן יונתן, שיר ארץ, שהולחן על ידי סשה ארגוב.
 חטא דוד וכבשת הרש מוזכרים בשירו של נתן יונתן, נאסף תשרי, שהולחן על ידי צביקה פיק.
 השיר כבשת הרש מאת בועז צבאן, באתר דעת.
 משל כבשת הרש וחילופי הדברים בין נתן הנביא לדוד המלך מוצגים בעונה 1 של תוכנית המערכונים היהודים באים.

ראו גם
 אוריה החיתי
 דוד ובת שבע

קישורים חיצוניים

 משל כבשת הרש באתר הספרייה הווירטואלית של מטח
 פרופ' שמואל אברמסקי, כבשת הרש וההופעה של נביא המחאה הסוציאלית, באתר מטח
 מתיה קם, פיליפ טריה, כבשת הרש, באתר תרבות il
 שולה אברמסקי. "תוכחת נתן את דוד", בתוך: נאומי מנהיגים באוזני מנהיגים – רטוריקה ומנהיגות במקרא. ירושלים: הוצאת כרמל, 2019, עמ' 208–333.

 אוריאל סימון, [ "אתה האיש": מלך בחטאו, איש בתשובתו ואב בעונשו] (נוסח מורחב של המאמר שהופיע בבר-אילן ז'-ח'), בתוך: קריאה ספרותית במקרא: סיפורי נביאים. ירושלים; רמת גן: הוצאת מוסד ביאליק ואוניברסיטת בר-אילן, תשנ"ז. 
 הרב אמנון בזק, כבשת הרש, באתר תורת הר עציון, 29 בדצמבר 2015
 הרב אמנון בזק, העונש והתשובה, באתר תורת הר עציון, 29 בדצמבר 2015 
 נתי גבאי, כבשת הרש של נתן יונתן – הסיפור שמאחורי השיר, באתר הספרנים, 12 במרץ 2018 

 הערות שוליים

קטגוריה:סיפורי ספר שמואל
קטגוריה:משלים בתנ"ך
קטגוריה:דוד
קטגוריה:בעלי חיים במשלים
קטגוריה:כבשים בתרבות