טמפל 1

טמפל 1 (באנגלית: Tempel 1) הוא שביט מחזורי שהתגלה ב-3 באפריל 1867 על ידי האסטרונום הגרמני וילהלם טמפל שעבד במרסיי שבצרפת. גודלו של השביט מוערך ב-7.6 קילומטר אורך ו-4.9 קילומטר רוחב. השביט התפרסם כאשר הגשושית פגיעה עמוקה התנגשה בו ב-4 ביולי 2005 לצורכי מחקר.

 נתונים פיזיים 
טמפל 1 אינו שביט בוהק. הבהירות נראית הגבוהה ביותר בה נצפה היא 11+, הרבה מעבר ליכולת האדם לצפות בו בעין בלתי-מזוינת. גודל הגרעין הוא כ-7.6 ק"מ אורך וכ-4.9 ק"מ רוחב.  תצפיות של טלסקופ החלל האבל וטלסקופ החלל שפיצר באורך אינפרא-אדום מראות אלבדו נמוך, כ 4%. השביט נמצא לאחרונה בפריהליון ב-5 ביולי 2005, במרחק של 1.506 יחידות אסטרונומיות מהשמש. באפהליון השביט יהיה במרחק של 4.737 יחידות אסטרונומיות מהשמש. זמן הקפתו את השמש כיום הוא 5.515 שנים.

 גילוי 
בעת הגילוי, משך ההקפה של השביט סביב השמש היה 5.68 שנים, אך כיוון שהוא עובר במסלולו מדי פעם ליד כוכב הלכת צדק, כח המשיכה של צדק גורם להפרעה במסלולו. ב-1881 עבר טמפל 1 במרחק של כ-0.55 יחידות אסטרונומיות מצדק, והדבר הסיט אותו, והגדיל את נקודת הפריהליון ב-50 מיליון קילומטרים, ואת זמן ההקפה לכ-6.5 שנים. עקב מרחקו זה אבד השביט מעיני האסטרונומים.

בשנות השישים נתגלה השביט מחדש אחרי שאסטרונום אמריקני חישב במדויק את מסלולו. הוא מצא שב-1941 עבר השביט במרחק של 0.41 יחידות אסטרונומיות מצדק וב-1953 במרחק של 0.77 יחידות אסטרונומיות מצדק, וההפרעות שנגרמו כתוצאה מהמעברים קירבו את הפריהליון של השביט אל השמש, והקטינו את משך הקפתו סביבה לכדי 5.55 שנים. בעזרת חישובים אלה עלה בידי האסטרונומית אליזבת' רומר לצלם אותו ב-1968. אמנם צילום אחד לא היה מספיק לחישוב המסלול, אך צילום נוסף ב-11 בינואר 1972 אישש את מסלולו, והוא נצפה מאז בכל מופע.

 משימת פגיעה עמוקה 

ימין|ממוזער|180px|רגע הפגיעה בשביט טמפל 1
פגיעה עמוקה (Deep Impact) הייתה גשושית של נאס"א שתוכננה ללמוד את ההרכב הפנימי של השביט טמפל 1. הגשושית במשקל 650 ק"ג שוגרה ב-12 בינואר 2005. ב-4 ביולי 2005 בשעה 5:52 UTC חלק של הגשושית התנגש בהצלחה בשביט תוך שהוא משליך לכל עבר אבק ורסיסי סלע מגרעין השביט. התצלומים מההתנגשות מלמדים כי השביט מורכב מהרבה יותר אבק ופחות קרח ממה ששוער תחילה. ההתנגשות יצרה ענן אבק גדול ובוהק שהסתיר את מראה המכתש שנפער. בניגוד למשימות קודמות לשביטים שרק חלפו לידם וצילמו אותם מרחוק, משימה זו הייתה הראשונה שגרמה לפליטת חומר מפני שביט.

 משימת NEXT 
מכתש הפגיעה שנוצר על ידי הקליע ששיגרה Deep Impact לא נחקר במלואו ביעף הראשון של הגשושית. זו הסיבה שנאס"א אישרה את משימת NEXT  (קיצור של  New EXploration of Tempel 1). משימה זו נעזרה בגשושית סטארדסט שחקרה את כוכב השביט וילט-2 ב-2004. ב-15 בפברואר 2011 חלפה הגשושית במרחק של 181 ק"מ משביט טמפל-1 וזיהתה את מכתש הפגיעה. קוטר המכתש נאמד ב-150 מטר, ובמרכזו התגלתה בליטה בהירה, שנוצרה ככל הנראה כאשר חומר שהתפזר עקב הפגיעה נפל חזרה על גרעין השביט.
ממוזער|תמונות של Deep Impact (שמאל) וסטארדאסט (ימין). המכתש שיצרה Deep Impact מסומן בצילום הימני .

 קישורים חיצוניים 

Space.com - Deep Impact השביט באתר Space.com
NASA - Deep Impact השביט באתר נאס"א

 הערות שוליים 

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:שביטים