ילקוט הכזבים

ילקוט הכזבים הוא אוסף סיפורים שנערך על ידי דן בן אמוץ וחיים חפר ופורסם בשנת 1956 בהוצאת הקיבוץ המאוחד.
האוסף זכה להצלחה גדולה ונחשב לאחד ממייצגיה החשובים ביותר של תרבות הפלמ"ח.

 על הספר 
"ילקוט הכזבים" מבוסס על מדור בשם זה מאת חיים חפר דן ובן אמוץ, שהופיע במאי 1953 בכתב-העת "משא", ושהפך ב-1954 למוסף הספרותי של עיתון "למרחב". 

הספר כולל 167 סיפורים, שנבחרו מתוך קרוב ל-400, אשר "הושמעו ליד המדורה ומעל ספלי קפה בחברת אנשי שם שלא כאן המקום להזכיר שמם". לבד מחפר ובן אמוץ, תרמו לילקוט גם חיים לבקוב שתואר כאלוף מספרי הכזבים בארץ, וכן שאול ביבר (תחת הכינוי "עופר"), ירוחם כהן, חיים זינגר, מוסה פינקל ואחרים.

בהקדמה מציין בן אמוץ את הקשר בין כזב וצ'יזבט (האחרון ננטש, כאשר "ותיקי ההסתדרות וכותבי מאמרים ראשיים, החלו פתאום להשתמש בו בפזרנות מדאיגה, בחוסר דייקנות ובהפקרות") ומסביר את ההבדל בין שקר, מתיחה וכזב: "שקר הוא כשאיש אינו יודע את האמת פרט למספר עצמו. מתיחה היא שכולם יודעים את האמת, פרט לקורבן המתיחה. כזב הוא כשכולם יודעים שהסיפור אינו אלא שקר ובכל-זאת מוכנים לחזור ולשמוע אותו שוב ושוב".

עיקר הספר עוסק בהווי הפלמ"ח ובישראל של שנות ה-40 של המאה ה-20. גיבוריו, בהם ג'ורי (חיים גורי), עבד (עובד מיכאלי), פלח ואבו ליש, מתאמנים, מתעמתים עם הבריטים והערבים, חיים בגרעינים, מחזרים אחר בחורות, מתחככים באושיות היישוב ומציקים זה לזה. עם זאת, חלק מהסיפורים עוסקים גם בצה"ל הצעיר.

הספר יצא לאור בפורמט קטן, כמעיין פנקס (18.5 על 10 ס"מ). כותרות הסיפורים השונים הודפסו בכתב רש"י. איוריו של ז'אן דוד, ששובצו בספר כויניטות, מתארים את חיי השטח והשדאות של הפלמ"ח, לצד דימויים אוריינטליסטים של עצי דקל, ערבי על חמור או שתייה קפה בפינג'אן.

המהדורה הראשונה של הספר נמכרה תוך כשבוע. ההדפסה השלישית, שיצאה באזור חודש מרץ 1956 מנתה 4,200 ספרים.. עד אוקטובר נמכרו 30,000 עותקים בשש הדפסות. בשנת 1975 הודפסה מהדורת הספר בפעם העשירית.

מהדורה שנייה של הספר ראתה אור בשת 1979 ובה נוספו 30 סיפורים נוספים. מהדורה שלישית ראתה אור בשנת 2009 בפורמט אלבומי ועם איורים מאת דני קרמן.

 השפעה תרבותית 
ילקוט הכזבים נחשב לאחד מתוצריו התרבותיים המובהקים של הפלמ"ח, מה גם ששני עורכי הספר שירתו בו. הספר מציג חלק ממה שכונה על ידי חיים גורי "תרבות המעגל", ישיבה סביב מדורה תוך שירה וחזרה אינסופית על אותם צ'יזבטים, כשאלו מתייחסים לחוויותיהם וליחסים ביניהם.

ציטוטים מהספר נכנסו לשיח הישראלי, ובהם "אתם נוער אתם? אתם חרא!" (אברהם שפירא ב-"נאום קצר"), "אני מתקלח פעם בחורף, אם צריך או לא צריך" ("כיתת המלוכלכים") ורבים נוספים.

בשירו של יהונתן גפן, "יכול להיות שזה נגמר", מוזכר ילקוט הכזבים כאחד מסמלי דור הפלמ"ח.

בשירו של דני סנדרסון, "היא חולה", מוזכר ילקוט הכזבים כאחד הניסיונות של החולה להתעודד.

גלריה

קישורים חיצוניים

על ילקוט הכזבים במרכז מידע פלמ"ח




 הערות שוליים 

קטגוריה:ספרים בעברית
קטגוריה:ספרי הומור וקומדיה
קטגוריה:הנצחת הפלמ"ח
קטגוריה:ספרי 1956
קטגוריה:דן בן אמוץ
קטגוריה:חיים חפר