נמל התעופה הבין-לאומי ברלין ברנדנבורג

נמל התעופה הבין-לאומי ברלין ברנדנבורג על-שם וילי ברנדט (בגרמנית: "Flughafen Berlin Brandenburg "Willy Brandt) הוא נמל תעופה הממוקם סמוך לברלין, בירת גרמניה, באתר בו פעל נמל התעופה ברלין-שנפלד.

נמל התעופה החדש, המכונה בקיצור בראשי התיבות BER, מחליף את שלושת שדות התעופה שקדמו לו בברלין – ברלין-טגל, ברלין-טמפלהוף וברלין-שנפלד. השדה החדש תוכנן להיפתח לתנועת נוסעים ביוני 2012, אך חודש לפני מועדה המתוכנן נדחתה הפתיחה במספר חודשים עקב בעיות בטיחות אש, ואחר כך נדחתה שוב למרץ 2013 ולאוקטובר 2013. הנמל נפתח ב-31 באוקטובר 2020. חברות התעופה עברו בהדרגה לנמל התעופה החדש מנמל התעופה טגל עד ל-8 בנובמבר 2020.

רקע
את העיר ברלין וסביבותיה שירתו שני נמלי תעופה (אחרי סגירת נמל התעופה טמפלהוף ב-2008). נמל התעופה הראשון בברלין היה בשכונת טמפלהוף שהוקם בשנת 1923 מדרום למרכזה של העיר. ב-1948, בעת פעולת הרכבת האווירית למערב ברלין הנצורה, הוקם נמל תעופה שני ברובע טגל צפונית מערבית למרכז העיר. נמל תעופה שלישי סמוך לעיירה שנפלד הוקם בשנת 1934 כחלק ממפעל המטוסים הנשל. לאחר מלחמת העולם השנייה וחלוקת ברלין, הפך נמל זה לנמל התעופה של ברלין המזרחית, בעוד ששני השדות האחרים שרתו את העיר המערבית. לאחר איחוד ברלין בשנת 1990, גדל היקף התעבורה האווירית בעיר באופן דרסטי. העיר ששבה להיות בירת גרמניה המאוחדת, הפכה שוב למרכז פיננסי וכלכלי, והתיירות בעיר זכתה לתנופה חסרת תקדים. כמות הנוסעים בנמל התעופה טגל, שהיה לנמל התעופה העיקרי של המטרופולין, גדלה מ-6.7 מיליון בשנת 1991 ל-11.5 מיליון בשנת 2005, ובנמל התעופה שנפלד נרשם גידול של כמעט פי חמישה, מ-1.07 מיליון בשנת 1991 ל-5.07 מיליון בשנה ב-2005. גם בטמלפהוף נרשם גידול משמעותי מ-151,000 בשנת 1991 ל-546,000 בשנת 2005.

בסך הכול גדלה תנועת הנוסעים אל ברלין וממנה מכ-8 מיליון נוסעים בשנת 1991 ליותר מ-17 מיליון, וזאת תוך 14 שנה. הגידול נמשך ובשנת 2006 כבר עמד נתון זה על 18.5 מיליון נוסעים. נתונים אלה הביאו את שלושת שדות התעופה בברלין אל הסף העליון של קיבולת הנוסעים המקסימלית שלהם. בנוסף, בשל מסלוליו הקצרים של נמל התעופה טמפלהוף (1,840 מטר ו-2,094 מטר) ובית הנתיבות המיושן והקטן שבו, הוא מוגבל עד מאוד ביכולתו לשרת מטוסים גדולים. זאת ועוד, הן טגל והן טמפלהוף נמצאים כיום במרכזם של אזורי מגורים צפופים, ומטרדי הרעש והזיהום חייבו מציאת פתרון אלטרנטיבי למיקומם (נמל התעופה טמפלהוף הוגבל כבר לפני שנים למטוסי בוכנה בלבד).

האופציות שעמדו בפני פרנסי העיר היו לפתח את נמל התעופה בשנפלד הממוקם באזור כפרי יחסית, או לבחור באתר חדש לחלוטין לשם הקמת נמל תעופה שיענה על צרכיה של העיר. היתרון העיקרי באפשרות הראשונה הוא בכך שחלק ממתקני הנמל הקיים, ובעיקר תוואי מסלול ההמראה הדרומי שבו (שעתיד להיות המסלול הצפוני של הנמל החדש), יוכלו לשמש גם את ברלין ברנדנבורג. ב-1996 נבחרה האופציה הראשונה, ושלוש שנים מאוחר יותר הסתיימה הכנת התוכניות לנמל שישתרע על שטח של 14.7 קילומטר רבוע. אולם 4,000 התנגדויות של תושבי האזור גררו את המיזם לתסבוכת משפטית שנמשכה עשור. רק ביום 16 במרץ 2006 התיר בית המשפט לעניינים מנהליים בלייפציג בפסק דין חלוט וסופי את תחילת העבודות באתר, אגב החמרת המגבלות על תנועת מטוסים בשעות הלילה והבוקר. עם זאת, כבר בשנת 2004 פונו תושבי הכפר דיפנזֶה (Diepensee) השוכן בתחום הנמל העתידי, שנה לאחר מכן פונו גם תושבי כפר נוסף, זלכוֹ (Selchow).

עם קבלת ההיתר הוקם אתר הבניה ונסללו הדרכים אליו. כמו כן הוקם מפעל בטון באתר, העבודות על חיבורו של מסלול ההמראה הצפוני החלו ופורסמו מכרזים. כבר עתה ברור כי לאור נתוני תנועת הנוסעים האווירית אל ברלין וממנה, הביאה התמשכות ההליכים המשפטיים לכך שביום פתיחתו המתוכננת של הנמל החדש בשנת 2014.

ב-25 באוקטובר 2020 נסגר נמל התעופה שנפלד ובתי נתיבות שלו מוזגו ל"טרמינל 5" בנמל התעופה הבין-לאומי ברלין ברנדנבורג, כהכנה לפתיחת נמל התעופה החדש.

לוח הזמנים
לוח הזמנים המקורי שנוסח לבנייתו של ברלין ברנדנבורג ולהפסקת תפקודם של שדות התעופה האחרים של ברלין:
 2007 – תחילת העבודות על קו הרכבת ותחנת הרכבת התת-קרקעיים, מסלול ההמראה הדרומי, הכבישים שיקשרו את נמל התעופה לרשת הדרכים באזור, מתקנים לפינוי פסולת וקווי שירות.
 2008 – סגירת נמל התעופה טמפלהוף. תחילת הקמת בית הנתיבות ודרכים תפעוליות בנמל. הריסת המסלול הצפוני הקיים והשלמת כביש הגישה המהיר A113.
 2010 – השמשה של שירותי הכבאות והשירותים לתפקוד בתנאי חורף. השלמת שירותי תחבורת הקרקע.
 2011 – הפעלה ניסיונית של בית הנתיבות החדש.
 אוקטובר 2013 – העברת כל הפעילות האווירית אל ברלין וממנה לנמל התעופה ברלין ברנדנבורג וסגירת נמל התעופה טגל.
 25 באוקטובר 2020 – נסגר נמל התעופה שנפלד ובתי נתיבות שלו מוזגו ל"טרמינל 5" בנמל התעופה הבין-לאומי ברלין ברנדנבורג, כהכנה לפתיחת נמל התעופה החדש.
 31 באוקטובר 2020 – פתיחת נמל התעופה

מפרט ונתונים
מסלולים ורחבות חניה למטוסים
בברלין ברנדנבורג יש שני מסלולי המראה ונחיתה. המסלול הצפוני של הנמל הוא המסלול הדרומי של נמל התעופה שנפלד, אך הוא הוארך מ-3,000 מטר ל-3,600 מטר. מסלול נוסף באורך של 4,000 מטר נבנה מדרום למסלול זה, ובית הנתיבות חוצץ בין השניים. בשלב הראשוני הוקמו 16 עמדות חניה למטוסים המצוידות בשרוולי עליה למטוס ו-10 עמדות מטוסים שאינן מצוידות בשרוולים.

בית הנתיבות
בית הנתיבות ישתרע על שטח של 220,000 מ"ר, אורכו יעמוד על 180 מטר ורוחבו יהיה 220 מטר. חלקו המערבי של המבנה שלאורכו שערי העלייה למטוס מורכב מפרוזדור באורך של 620 מטר וברוחב של 34 מטר. גובהו של בית הנתיבות יהיה 32 מטר ויש בו שבע קומות:
 U2 – אזור תפקודי ותחנת רכבת.
 U1 – קומת ביניים.
 E0 – קומת הנוסעים הנכנסים וכביש גישה יבשתי; וכן קומת ביניים E0Z שמשמשת להפרדת הנוסעים הנכנסים והיוצאים.
 E1 – נוסעים יוצאים וכביש גישה יבשתי.
 E2 – אולמות המתנה ומשרדים.
 E3 – טרקלינים.
 E4 – מרפסת.

אזורים עסקיים
שלושה אזורי עסקים פועלים בנמל התעופה ובסביבתו – הראשון BBI Airport city נמצא בסמוך לבית הנתיבות וישתרע על שטח של 66 הקטאר. האזור השני, "אזור מזרח", הגדול בין השלושה (78 הקטאר) נשמש הן לצרכים מסחריים והן לייעוד תעשייתי. אזור זה הוקם בשטח נמל התעופה הקיים (שנפלד), וכך גם לגבי האזור השלישי "אזור צפון", ששטחו עומד על 60 הקטאר. שני אזורים אלה יחדיו נקראים BBI Business Park.

אפשרות הרחבה
במידת הצורך ניתן יהיה להרחיב את קיבולת נמל התעופה ל-40 מיליון נוסעים בשנה. דבר זה ייעשה בשלוש דרכים אפשריות:
 הארכת פרוזדור העלייה למטוסים לאורך של 740 מטר.
 הקמת שני טרמינלי לוויין מקבילים לפרוזדור זה.
 הוספת עמדות חניה למטוסים שאין אליהם גישה באמצעות שרוולים.

טקסט=|מרכז|ממוזער|900x900 פיקסלים|תרשים נמל התעופה

דרכי גישה יבשתית
רכבת
מתחת לנמל התעופה נחפרה מנהרה באורך של 3.1 ק"מ ובה תמוקם תחנת רכבת לרכבות מהירות (IC ו-ICE) ורכבות פרוורים (S-Bahn). סך הכול יהיו בתחנת הרכבת שישה רציפים – שניים לרכבות פרוורים וארבעה לרכבות מהירות. כמו כן נשקלת האפשרות להאריך גם את קו הרכבת התחתית U7 עד נמל התעופה. משך הנסיעה המוערך מהתחנה המרכזית החדשה בברלין עד לנמל התעופה יעמוד על 30 דקות, והצפי הוא שמחצית מתנועת הנוסעים היבשתית אל נמל התעופה תיעשה ברכבת.

כבישים
כביש הגישה העיקרי אל נמל התעופה הוא הכביש המהיר A113. הכביש מקשר את נמל התעופה ישירות אל מרכז העיר וחוצה את שני כבישי הטבעת העירוניים של ברלין – החיצוני (A10) והפנימי (A100). בנוסף הורחב הכביש הפדרלי B96a המאפשר גישה ממערב.

 שימוש ממשלתי 
כנף המשימות האוויריות המיוחדות של משרד ההגנה הגרמני (Flugbereitschaft), האחראית על טיסות הממשלה, עתידה להעביר חלקים נרחבים מפעילותה לנמל התעופה ברלין–ברנדנבורג (BER), מבסיסה הנוכחי בנמל התעופה קלן–בון הסמוך לבון, בירתה לשעבר של גרמניה המערבית. הכנף מפעילה צי מטוסים בתצורת VIP, הכולל דגמי Bombardier Global Express, Airbus A319, Airbus A321, Airbus A340-300 ו-Airbus A350-900. עם זאת, לעת עתה יוסיף נמל התעופה קלן–בון לשמש כבסיס הבית של צי המטוסים הממשלתי.

המכון הפדרלי לנדל"ן (Institute for Federal Real Estate) תכנן להקים טרמינל בקצהו הצפוני של שדה התעופה, שישמש את נציגי הממשלה ולקבלת פני מנהיגים זרים בביקורים ממלכתיים. טרמינל A לשעבר של נמל התעופה שנפלד יועד לשמש כפתרון ביניים עד להשלמת המבנה החדש. ואולם, במרץ 2016 ביטלה הנהלת שדה התעופה את ההסכם עם ממשלת גרמניה, אשר הבטיח את השימוש בטרמינל A עם השלמת BER, וזאת כדי לייעד את השטח למטרה אחרת. ביטול ההסכם עורר מחלוקת בין הנהלת השדה לבין משרד התחבורה והתשתיות הדיגיטליות הפדרלי.

בסוף פברואר 2016 הציע מנכ"ל השדה, קרסטן מוהלנפלד (Mühlenfeld), להקים רחבת חניה זמנית למטוסים ממערב לטרמינל הראשי של שנפלד, שתשמש כאתר להקמת טרמינל ממשלתי זמני. הטרמינל הזמני הושלם בעלות של כ-70 מיליון אירו, בעוד שהטרמינל הקבוע תוכנן להתחיל לפעול סביב שנת 2025, בעלות נוספת של כ-344 מיליון אירו – נתון שהעמיד בספק את מועד השלמתו. בדצמבר 2019 ביטלה ממשלת גרמניה את כלל התוכניות להקמת מתקן ייצוגי קבוע לפחות עד שנת 2030.

הטרמינל הממשלתי נחנך והחל לפעול ב-21 באוקטובר 2020.

 גלריה 

קישורים חיצוניים



 ברלין ברנדנבורג – האתר הרשמי



הערות שוליים

ברנדנבורג
קטגוריה:ברנדנבורג: מבנים
קטגוריה:ברנדנבורג: תחבורה
קטגוריה:אירופה: שדות תעופה על שם אישים