רבי יוחנן בן ברוקה

רבי יוֹחָנַן בֶּן בְּרוֹקָה (או ברוקא), היה תנא בדור השלישי לתנאים, תלמידו של רבי יהושע בן חנניה וחברו של רבי אלעזר בן חסמא. מספר הלכות מובאות בשמו במשנה, והלכות נוספות מוזכרות בברייתות, לרוב יחד עם רבי מאיר ורבי יהודה ורבי שמעון וחבריהם.

המאמר שלו במסכת אבות עוסק בחילול השם:

חידש שיטה בהלכות ירושה, האומרת כי אדם יכול להעביר ירושה מיורש אחד לשני, אם שניהם ראויים ליורשו, כלומר בן בין הבנים או בת בין הבנות, אבל לא בת בין הבנים, ונפסקה הלכה כדינו של רבי יוחנן בן ברוקה. פוסק כי אדם חייב להקציב מזונות לבנותיו לאחר מיתתו.

בשונה משאר חבריו, הוא מחדש כי מצוות פריה ורבייה מוטל גם על האשה, שכן בפסוק נאמר , המילה "אותם" מלמדת על כך שהיא נאמרת לשניהם.

היה לו בן שנמנה אף הוא על החכמים, ושמו רבי ישמעאל, ואף ממנו נזכר מאמר במסכת אבות ושמועות הלכתיות נוספות בברייתות שמובאות בתלמוד.

 קברו 
מקום קבורתו לא נזכר בספרות חז"ל, אך רבי חיים ויטאל (1570 לערך) מציין לראשונה בספרו "שער הגלגולים", בשם רבו האר"י, את קבורת רבי יוחנן בסמוך לעין זיתים:.

על פי מחקר שפורסם לראשונה בשנת 2007, בספר "מקומות קדושים וקברי צדיקים בגליל" (על ידי חוקרי המקומות הקדושים ישראל מאיר גבאי, ישראל הרצברג והארכאולוג ד"ר יוסף סטפנסקי), נכתב: "מלשונו של ר' חיים ויטאל נראה כי כוונתו לראש ההר ביחס לדרך מצפת, טרם הגיעו לעין זייתון, א"כ המקום הוא בראש הגבעה הסמוכה לר' יהודה בר אלעאי".

על פי אותו מחקר סומן האזור המשוער (בגבעה הסמוכה למתחם קברו של רבי יהודה בר אלעאי), כקברו של רבי יוחנן בן ברוקה.

קישורים חיצוניים







הערות שוליים

קטגוריה:הדור הרביעי לתנאים
קטגוריה:תלמידי רבי עקיבא