יוסף שלמה דלמדיגו

רבי יוסף שלמה דֶלמֶדיגו (Delmedigo; דלמדיגו – שיבוש המילה "דל מדיקו", שפירושה "הרופא" בלטינית) (כרתים, כ"ה בסיוון ה'שנ"א, 1591 – פראג, י"ד בתשרי ה'תט"ז, 1655) המכונה גם יש"ר מקנדיה או מקנדיאה, היה רב, פילוסוף, רופא, מתמטיקאי ואסטרונום. כינויו יש"ר הוא ראשי תיבות של יוסף שלמה רופא, וקנדיה/קנדיאה הוא שמה הקדום של הרקליון, בירת כרתים.

 קורות חיים 
הרב יוסף שלמה בן ר' אליהו דלמדיגו נולד בכ"ה בסיון ה'שנ"א, ה-16 ביוני 1591, בעיר קנדיאה שבכרתים. היה נצר למשפחת , עליה נמנה - כמאה שנה לפניו - ר' אליהו דלמדיגו, בעל ספר "בחינת הדת", שבו יצא כנגד חכמת הקבלה וכנגד הטוענים לקדמות ספר הזהר. בתגובה וכתשובה ל'בחינת הדת', חיבר הרב יוסף שלמה דלמדיגו את ספרו "מצרף לחכמה", בו התייחס לטענותיו; עם זאת חרף אהדתו לתורת הקבלה, יצא כנגד המקובל ר' אברהם אבולעפיה, שתפיסתו הייתה שונה מן התפיסה הקבלית המקובלת.

עד גיל חמש עשרה למד בעיקר תלמוד, פוסקים וקבלה, וכן כמה שפות: יוונית, איטלקית, ספרדית ולטינית. ב-1604 נסע הרב היש"ר לפדובה שבאיטליה, שם למד רפואה ומדעים. בין היתר, למד גם אצל גלילאו גליליי. בהיותו בפדובה ביקר מספר פעמים בוונציה, שם הכיר את ר' אריה די מודינה ואת ר' שמחה לוצאטו. בשנת שע"ג (1613) סיים את לימודיו האוניברסיטאיים בפדובה ושב לביתו, שם אסף ספרים עד שספרייתו מנתה כ-7000 ספרים. בתקופה זו הוא החל להתפלסף דברי חוכמה עם  חכמי היהודים הקראים. היו לו קשרים נרחבים עם החכם והפילוסוף הקראי זרח בן נתן מטרוקי. הוא ראה בקראים ענף מתוך היהדות והכיר בתרומתם הרבה לפילוסופיה היהודית. מקורביו שמעוהו מתבטא בזכות הקראים ופירושהם לתורה.

בשנת שע"ו (1616), בגיל 25, עזב את עירו, משפחתו וכל ספריו, וחי בבדידות כנווד במשך כ-27 שנים. בנדודיו ביקר במצרים, שם פגש מורה באוניברסיטת קהיר והתווכח עמו, וכן נפגש עם ראש היהדות הקראית יעקב האלכסנדרוני. משם פנה לקושטא, בה רכש ספרי פילוסופיה רבים, ונפגש עם ראשי הקראים, אך שם - החל לעסוק בתורת הקבלה. מקושטא נדד לליטא, שם עסק ברפואה, והיה לרופאו האישי של נסיך ליטא, יאנוש רדזיוויל, בין השנים 1620–1624. בימים היה עוסק ברפואה, ובלילות בתלמוד, קבלה ומחקר. לימים, שימש כרב ואב בית דין של המבורג ודרשן בקהילת הספרדים. בעקבות מגפה שפרצה בשכונת מגוריו בעירו, עקר לגליקשטאדט, עיר חדשה בצפון מזרח המבורג. כיוון שלא היו בעיר זו יהודים רבים, עזב משם לאמסטרדם, בה שימש כרב ודרשן בשלוש השנים הבאות, (שפ"ח-שצ"א). ישנם הסבורים שהרב היש"ר למד גם 11 שנים ביאשי שבנסיכות מולדובה, אצל רבי שלמה בן ארויו, ואולם פרט ביוגרפי זה שנוי במחלוקת.

את סוף ימיו עשה הרב היש"ר בפראג, שם נפטר ב-1655 ונטמן בבית הקברות היהודי העתיק. על מצבת קבורתו נחקק: "אב"ד בהאמבורג ובגלילות אמשטרדם".

 יחסו לקבלה 
ספרו של דלמדיגו, "מצרף לחכמה", משבח את חכמת הקבלה. בהקשר לכך מסופר כי עיסוקו בתורת הקבלה החל בעקבות פגישה עם רבי יעקב בן נחמיאש, מחכמי קושטא בזמנו, בה הודה כי למרות ידיעותיו המופלגות בפילוסופיה הוא מחבב את תורת הקבלה, והוכיח כי תורת הקבלה דומה לפילוסופיה של אפלטון. אחר כך, בדרכו לפולין, פגש ברבי שלמה בן ערבי, רב העיר יאשי שבנסיכות מולדובה ורופאו של הנסיך המושל, אצלו למד קבלה ורפואה במשך 11 שנים מ-1619, לפי אחת הגרסאות.

למרות זאת יש הטוענים שדעתו של דלמדיגו ביחס לקבלה נשארה שלילית: הרב שמואל מוהליבר סיפר שעשיר אחד ביקש מדלמדיגו לכתוב ספר בשבח חכמת הקבלה, ובעקבות כך כתב את הספר "מצרף לחכמה". אך נטען כי המעיין בספר וקורא בין השורות מבין שכוונתו היא הפוכה.
טענה זו מוכחת במכתב של דלמדיגו אל אחד שביקש ממנו הדרכה בלימוד, שנדפס בתחילת ספר מאסף בכותרת "מלא חפנים" שהדפיס אברהם גייגר; המכתב ידוע בכינוי "אגרת אחוז". בחלק הגרמני של ספרו מקדים גייגר לתרגום האיגרת סיפור קורות חייו, כתביו ואישיותו של דלמדיגו, ודבריו מהווים חיזוק להשערתו של הרב מוהליבר.

אצל הרב חיד"א בשם הגדולים, לאחר דברי הערכה מיוחדים על הרב דלמדיגו: , מופיעה רמיזה-הבהרה בנושא יחסו לקבלה: .

 חיבוריו וספריו 
את עיקרי מחקריו המדעיים כתב יש"ר בספרו "ספר אֵילִם", שיצא לאור בשנת 1629 באמסטרדם. הספר מכיל תשובות לשאלות בנושאי אסטרונומיה ומתמטיקה, שהפנה אליו חכם קראי, זרח בן נתן מטרוקי. כן מובאים בספר חידושים מתמטיים עדכניים לזמנו, מהם שטרם יצאו בדפוס, של מתמטיקאים ידועים. גלילאו גליליי מוזכר כמה פעמים בספר, אותו הוא מכנה בתואר "רבי". הוא מזכיר לעיתים את השימוש שעשה בטלסקופ, ומייחס המצאתו לגליליי. הספר הודפס שוב במהדורה נוספת בשנת 1864 באודסה.

משערים כי חיבר קרוב לעשרים וחמישה ספרים, חלקם הגדול נותרו בצורת כתבי יד. רשימת ספריו הידועים:
 אֵילִם, נדפס עם הוספות רבות באודסה תרכ"ד-תרכ"ח, בחמשה חלקים. ענייני רפואה ועוד. החלקים נקראו בשמות:
 מעין חתום, אודסה תרכ"ח.
 מעין גנים, אמסטרדם שפ"ח-שפ"ט.
 חוקות שמים, אודסה תרכ"ז.
 גבורות ה', אודסה תרכ"ז.
 בתי הנפש, כתב יד בספרית אוקספורד על שם רבי כלכלבן, ונטען כי מחברו הוא דלמדיגו.
 נפש הגר, כנ"ל ב'בתי הנפש'.
 יער לבנון, אנציקלופדיה פילוסופית בצורת שאלה ותשובה. החיבור לא נשלם.
 נובלות חכמה, אופטיקה ומאטפיזיקה.
 מצרף לחכמה, בתורת הקבלה.
שני הספרים 'נובלות חכמה' ו'מצרף לחכמה', והספר בחינת הדת של ר' אליהו דלמדיגו, נדפסו יחד תחת השם תעלומות חכמה בהנאו בשנת שפ"ט.
 תהלת חכמה, בתורת הקבלה.
 בטוחות חכמה, בתורת הקבלה.
 שבר יוסף.
 עיר גבורים במתמטיקה ואסטרונומיה.
 בשמת במתמטיקה ואסטרונומיה. (תלמידו העיד ש"הספר נעלם").
 נפלאות ה', כימיה ומכניקה.
 לבב חכמה, ענייני רפואה.
 רפואות תעלה, ענייני רפואה.
 אגרת אחוז, אל זרח בן נתן מטרוקי, יצאה לאור ביחד עם ספר 'פינת יקרת'.
 בשמת, באחד מספריו הוא מצהיר כי את דעותיו האמיתיות בפילוסופיה יגלה בחיבור זה ערומים כמות שהם באמת. הספר ״בשמת״ התגלגל בכתב יד לידי ר׳ שמשון סלאנימער מקניגסברג בזמן מלחמת שבע השנים אך אבד בשריפה שכילתה את כל ספרייתו (פני תבל עמ' 246).

 לקריאה נוספת 
 הקדמת הספר "מצרף לחכמה" והערות "לישרים תהילה".
 דוד אריה פרידמן, יוסף שלמה דילמדיגו המכונה יש"ר מקנדיא למלאת 360 שנה להולדתו < 1951 < 1591 , במלאת 360 שנים ללידתו, הוצאת עלי עין, תל אביב, תשי"א, 1951

 קישורים חיצוניים 




כתביו
 קישורים לספריו "ספר אילם", "מעין חתום", "מעיין גנים", "חוקות שמים", "גבורות ה'"










 כתב יד, נפש הגר ובתי הנפש



 הערות שוליים 

קטגוריה:מתמטיקאים יהודים יוונים
קטגוריה:פילוסופים יהודים יוונים
קטגוריה:אספני ספרים
קטגוריה:אסטרונומים יהודים
קטגוריה:רופאים יהודים יוונים
קטגוריה:רופאים יהודים בימי הביניים
קטגוריה:יהודים הקבורים בבית הקברות היהודי העתיק בפראג
קטגוריה:ראשוני האחרונים
קטגוריה:הפולמוס על קדמות הזוהר
קטגוריה:יהדות המבורג
קטגוריה:אבות בתי דין
קטגוריה:כרתים: רבנים
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת פדובה
קטגוריה:ילידי 1591
קטגוריה:נפטרים ב-1655