בעז נוימן

בעז נוימן (7 ביולי 1971 – 16 במאי 2015) היה מרצה להיסטוריה באוניברסיטת תל אביב ובסמינר הקיבוצים. תחום מחקרו העיקרי הוא ההיסטוריה של גרמניה המודרנית, במיוחד המחצית הראשונה של המאה העשרים: מלחמת העולם הראשונה, רפובליקת ויימאר והרייך השלישי. התעניין גם בהיסטוריה של ראשית הציונות, במיוחד בתקופה החלוצית של העלייה השנייה והשלישית.

חייו
נוימן נולד בראשון לציון. שירת בצה"ל בשנים 1989–1992 כמפקד טנק בחטיבה 188 ברמת הגולן.

הוא הגיש את עבודת הגמר שלו לתואר שני באוניברסיטת תל אביב בשנת 1997. נושא המחקר, שנכתב בהנחיית פרופ' דן דינר, היה: "כיצד מתו באושוויץ? המוות באושוויץ כמוות מכוער". סיים את לימודיו לתואר שלישי בחוג להיסטוריה כללית באוניברסיטת תל אביב. עבודת הדוקטור שלו נכתבה בהנחיית פרופ' שולמית וולקוב והוגשה בשנת 1999. נושא המחקר היה "ראיית העולם הנאצית: מרחב, גוף, שפה". בשנת 2000 הצטרף לחוג להיסטוריה כללית באוניברסיטת תל אביב כמרצה. בשנת 2006 קודם לדרגת מרצה בכיר.

היה נשוי לזהר, אחות במיון ילדים, ואב לשלושה ילדים. התגורר בקיבוץ שפיים. ב-16 במאי 2015 נפטר ממחלת הסרטן.

ספריו
 להיות-בעולם: עולמות גרמניים במפנה המאה העשרים 
בספרו להיות-בעולם: עולמות גרמניים במפנה המאה העשרים טוען נוימן כי היסטוריונים רבים התעלמו מהתופעה המכוננת של ההיסטוריה – הזמן. תולדות האנושות הן סיפור דרמטי שבו בני אדם נולדים ומתים, נוטעים ועוקרים, הורגים ומרפאים, פורצים ובונים... אולם הזמן עצמו נותר לעיתים קרובות מחוץ להיסטוריה. בעוד ההיסטוריה האנושית מתוארת כמשתנה, כתוססת ולא אחת כבלתי צפויה, הרי שהזמן שלה נותר ליניארי, מונוטוני, אדיש וריק כמו הזמן שמורה שעון מתקתק. הזמן המונוטוני והאדיש אינו "יודע" שהוא מתייחס להיסטוריה של בני אדם. באותה מידה הוא היה יכול להיות זמנם של אבנים, חיות או מלאכים. בהשראת יצירותיהם של הפילוסופים הגרמניים הגדולים מרטין היידגר וולטר בנימין מבקש נוימן להשיב את הזמן אל ההיסטוריה ולהראות שגם לזמן יש זמן משלו – שהזמן משתנה, תוסס ובעיקר בלתי צפוי.

להיות-בעולם מתמקד בהיסטוריה של היומיום בגרמניה במפנה המאה העשרים – שיאו של הרייך השני וקריסתו, מלחמת העולם, רפובליקת ויימאר. נוימן עוקב אחר בני התקופה שישנים ומקיימים יחסי מין, שמשתעממים ומשחקים, שמתעצלים ועובדים, שמתבדרים ומתאהבים, ששולחים מברקים, נוסעים במכוניות והולכים לקולנוע. במטרה להשיב להיסטוריה את הזמן כאירוע משתנה הוא נוטש את הכתיבה הנרטיבית שמתחילה בעבר, ממשיכה בהווה ומסתיימת בעתיד. כתיבה שלמעשה כולאת את האדם בכרוניקת עבר-הווה-עתיד ידועה מראש. במקום זאת מבקש נוימן להשתהות עם בני התקופה בחוויות העולם והזמן שלהם ובכך להותיר את עתידם עוד לפניהם.

תשוקת החלוצים
נוימן הציע בספר חשיבה חלופית בהקשר האקדמי, לכתיבה הביקורתית אודות הציונות אשר שלטה בכיפה ברבע המאה האחרון.
התקופה החלוצית של העליות השנייה והשלישית נבחנות, ומוצגות כמהפכה אקזיסטנציאלית, קיומית, אשר הגדירה את הקיום הארץ-ישראלי. נוימן בוחן היבטים שונים בתפיסה החלוצית-הציונית: היחס אל החומר, אל היקום, אל משאבי הטבע, ואל הגוף: תכולתו והפרשותיו, בהקשר של המרחב הארצישראלי. הוא בודק את תפקידם של כלי העבודה, כמו המעדר והמחרשה, בבריאת הגוף העברי החדש; את השפעתה של השפה העברית על ניסוחה הטריטוריאלי של ארץ ישראל ועוד. הספר מציע פרשנות חדשה ואחרת לסוגיות המרכזיות והנודעות בחקר הציונות: מקומה של ארץ ישראל, הסוגיה הערבית-פלסטינית, והשפעתה של תחיית השפה המדוברת על התודעה.

להיות ברפובליקת ויימאר
בספר זה קורא נוימן את ההיסטוריה של רפובליקת ויימאר כנגד שתי הקריאות המסורתיות. האחת, ההיסטוריה של הרפובליקה כ"היסטוריה של כישלון". השנייה, ההיסטוריה של הרפובליקה כ"פרולוג" לרייך השלישי. בספר הוא מציג תופעות שונות ומתמקד באופן שבו הן "מציגות את עצמן". בין התופעות הנדונות: פרסומת, קוסמטיקה: ניתוחים קוסמטיים ופרוטזות, פסיכואנליזה, תעמולה, ספורט ואופנה, פשיעה, רדיו וקולנוע.

נאציזם
בספר זה מציג נוימן באופן שיטתי את הגישות ההיסטוריות, ההיסטוריוגרפיות והמתודולוגיות הנהוגות בחקר הנאציזם מאז שנות ה-20 של המאה ה-20 ועד ראשית המאה ה-21. בין הגישות הנדונות: פונקציונליזם ואינטנציונליזם, תעמולה, לקראת היסטוריה "נורמלית" של הרייך השלישי, הדרך הגרמנית המיוחדת (Sonderweg), טוטליטריות, פשיזם, ביו-פוליטיקה, בין "הסבר" לבין "הבנה".

ראיית העולם הנאצית: מרחב, גוף, שפה
בספר זה מציג נוימן את ראיית העולם הנאצית כפרקטיקה של הגדרת מרחב, גוף ושפה המתאפשרת הודות להגדרת ה"אחר" מרחבי, גופני ולשוני, בראש ובראשונה "היהודי". בספר הוא מנסה להתגבר על הגניאולוגיה ההיסטורית המקובלת המבוססת על נרטיב. "אם אושוויץ בלתי אפשרית לייצוג בתור נרטיב, הרי שיש לוותר על הנרטיב ולמצוא דרך חלופית". במקום נרטיב עלילתי מציג נוימן בצורה סינכרונית את ההתמקמות הגרמנית-הנאצית במרחב, בגוף ובשפה המגדירה בעת ובעונה את ה"אחר" היהודי מבחינה מרחבית כמחוץ לעולם, מבחינה גופנית כגוף-זר, מבחינה לשונית כמי שקולו אינו נשמע.

הביטוי ראיית עולם, בניגוד לאידאולוגיה, מחדד את ההבנה של הנאציזם כדרך הפיזית להתבוננות בעולם. נוימן מסביר כי "הנאציזם אינו תורה פוליטית, אלא מבט כולל ומקיף של כל הדברים הציבוריים" וכי בניגוד לפוליטיקה הליברלית, שזוהתה בטיעונים הנאציים עם רפובליקת ויימאר השנואה, "הנאצים הציעו תפיסה פוליטית כוללת; לא עוד תורה פוליטית המסתפקת בתחום הפוליטי בלבד, אלא פוליטיקה של חיים, פוליטיקה שהיא אוויר לנשימה".

הספר זכה בפרס בהט לספר העיון המקורי הטוב.

חייל טוב
ספר פרוזה המתאר את שירותו בצה"ל בתקופת האינתיפדה הראשונה.

ספרים שכתב וערך
 חייל טוב, לוד: הוצאת זמורה ביתן, תשס"א 2001.
 ראיית העולם הנאצית: מרחב, גוף, שפה, חיפה: הוצאת הספרים של אוניברסיטת חיפה, תשס"ב 2002.
 נאציזם .
 להיות ברפובליקת ויימאר, תל אביב: ספריית אופקים עם עובד, תשס"ז 2007.
 תשוקת החלוצים, תל אביב: ספריית ספיר עם עובד, תשס"ט 2009.
 היסטוריה בלא נחת: בין יהודים לגרמנים, תל אביב: ספריית אופקים עם עובד, תשע"ב 2012. עורך משותף עם רוני רצ'קובסקי וגלילי שחר
 להיות-בעולם: עולמות גרמניים במפנה המאה העשרים, תל אביב: ספריית אופקים עם עובד, תשע"ד 2014.
 זמן מעבר: שבעה חיבורים בעקבות אמנות, הוצאת בוקימן, 2016


קישורים חיצוניים

 הדף של בעז נוימן באוניברסיטת תל אביב
 דף הפייסבוק של בעז נוימן ברשת החברתית פייסבוק




 ראיון אצל לונדון וקירשנבאום על תשוקת החלוצים, ערוץ 10, 4/6/2009

 אורית פראג, החלוץ שבפנים, הדף הירוק, 3/7/2009


 אביעד קליינברג, פרידה מבעז נוימן, בבלוג של קליינברג, 20 במאי 2015 (התפרסם ב"ידיעות אחרונות" באותו תאריך)

 דפנה לוי, ראיון עם עמליה נוימן על מות אביה, ההיסטוריון בעז נוימן, בפודקאסט ״על החיים ועל המוות״, 3 בינואר 2023
מכּתביו:
 בעז נוימן, נאציזם – מבוא, נאציזם, פרק א: נאציזם = היטלריזם, נאציזם, פרק ב: תעמולה, נאציזם, פרק ג: הדינמיקה הפנימית של המשטר הנאצי, נאציזם, פרק ד: לקראת היסטוריה "נורמלית" של הרייך השלישי, נאציזם: יצירות מופת בחקר הנאציזם, מתוך ספרו של בעז נוימן, נאציזם (2007)




על כתביו
חייל טוב


ראיית העולם הנאצית – מרחב, גוף, שפה


להיות ברפובליקת ויימאר

 יפעת וייס, על הספר 'להיות ברפובליקת ויימאר', זמנים 101, (חורף 2008)

תשוקת החלוצים



 שרה אוסצקי-לזר, אחוות עמים: נגד העיוורון ובשבח הפיקחון, הדף הירוק, 17/7/2009

 יהונתן אלשך, על ספרו של בעז נוימן, תשוקת החלוצים, זמנים 108, סתיו 2009



להיות-בעולם


זמן מעבר



היסטוריות חדשות של הנאציזם





 הערות שוליים 

קטגוריה:בעלי תואר דוקטור מאוניברסיטת תל אביב
קטגוריה:סגל אוניברסיטת תל אביב: היסטוריה כללית
קטגוריה:זוכי פרס בהט
קטגוריה:שפיים: אישים
קטגוריה:אישים הקבורים בשפיים
קטגוריה:ישראלים שנפטרו מסרטן
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1971
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2015