אום א-זינאת

אום א-זינאת (בערבית: أمّ الزينات – "אם הקישוטים") היה כפר ערבי במורדות הדרומיים של הכרמל כ-20 קילומטר דרומית מזרחית לחיפה. במהלך מלחמת העצמאות ננטש הכפר על ידי תושביו. על פי יהודה זיו מקור שמו של הכפר "אום א-זינאת" (מקור היפהפיות) בא לו בעקבות המוניטין שיצאו לבנותיו. באותו אופן כונתה דרך הגישה אל הכפר "דריב אל ערוס" (דרך החתנים).

בתקופת המרד הערבי הגדול התמקמה בכפר כנופייתו של יוסוף אבו דורה שפגעה קשות בכפרי הדרוזים בכרמל.

בשנת 1940 תואר הכפר על ידי מבקר יהודי:

על פי סקר הכפרים מ-1945 הוערכה אוכלוסיית הכפר 1,470 נפש וקרקעות הכפר השתרעו על 22,156 דונם, מהם 51 דונם בבעלות יהודית.

במהלך מלחמת העצמאות ננטש הכפר מתושביו. ב-28 באפריל דיווח עיתון "דבר" על עזיבתם של תושבי הכפר בעקבות ניצחון אנשי ההגנה על הערבים בקרב על חיפה. ב-15 במאי נכבשה אום-זינאת על ידי כוח מגדוד 14 של חטיבת גולני. כיבוש הכפר אשר חלש על ואדי מילק הסיר את המכשול האחרון שהיה בו כדי לסכן תנועה חופשית של יהודים בוואדי.

קישורים חיצוניים


 מפת אזור הכפר, 1942 בהוצאת ארגון 'ההגנה', באתר הספרייה הלאומית, אוסף המפות ע"ש ערן לאור.
שמאל|ממוזער|250px|הצבת השלט "אליקים", 1950

הערות שוליים

קטגוריה:קהילות ויישובים ערביים שנחרבו במלחמת העצמאות
קטגוריה:רמות מנשה