התנצלות

ממוזער|297x297 פיקסלים|לעיתים קשה להביע התנצלות בעל פה ויותר קל לנסח אותה בכתב.
התנצלות היא פעולה של גורם כלשהו שפגע בגורם אחר, ובה הפוגע מודה באשמה, מביע חרטה, ומבקש את סליחתו של הנפגע.

התנצלות נעשית לעיתים באופן אישי, בין הפוגע לנפגע ולעיתים היא נעשית בפומבי, כחלק מתיקון העוול שנעשה. למשל, בעבירות לשון הרע בחוק הישראלי נהוג לעיתים לכלול כחלק מהעונש גם הבעת התנצלות פומבית של האדם שהפיץ לשון הרע על חברו, ובכך לנסות לשקם את הכבוד שנפגע. הדבר מקובל במיוחד במקרים של שיימינג שנעשה באינטרנט.

לעיתים באה ההתנצלות ביוזמתו של הפוגע, המתחרט על מעשיו, ולעיתים הוא עושה זאת לאחר שהנפגע דרש זאת ממנו.

 מאפייני ההתנצלות המושלמת 
ברברה קלרמן (Barbara Kellerman) מאוניברסיטת הרווארד מנתה את חמשת המאפיינים של ההתנצלות המושלמת:

 הודאה בטעות או במעשה העוול
 קבלת אחריות
 הבעת חרטה
 הבטחה כי הפגיעה לא תחזור על עצמה
 עיתוי נכון

בשנת 2016, רוי לוויקי (Roy Lewicki) רכז מחלקת ניהול ומשאבי אנוש באוניברסיטת אוהיו ביצע מחקר שבו בחן את תגובותיהם של 755 אנשים להבעה של התנצלות. בסיום המחקר חיבר את ששת המאפיינים של ההתנצלות המושלמת, חלקם חופפים לאלו של ברברה קלרמן שהוצגו לעיל.

 הבעת חרטה
 הסבר הטעות
 קבלת אחריות
 הכאה על חטא (כלומר הצהרה על המודעות לטעות ולהשלכותיה)
 הצעה לתיקון (לאו דווקא הבטחה כי הפגיעה לא תחזור על עצמה, ייתכנו צורות אחרות לפיצוי אדם שנעלב)
 בקשת סליחה

אתיקת ההתנצלות
מנגנון הסליחה נחשב למנגון של תיקון, במסגרתו לוקח המעוול אחריות על מעשיו, מכיר בעוול שהתרחש בהם, ומבצע תהליך של תיקון.

אף שמדובר במנגנון רצוי, יש המבקרים את מנגנון הסליחה, ומזהירים כי הוא נתון לא פעם למניפולציה לא צודקת שמקורה בפערי כח. המלומדת מירנדה פריקר מסבירה בכתיבתה שבמקרים של פערי כוחות, מנגנון הסליחה עלול להפוך למנגנון של דיכוי, ואף מסבירה כיצד מנגנון של האשמה ישירה משמש לעיצוב תפיסות המוסר המשותפות שלנו, ומהווה חלופה ראויה יותר.Fricker, M. (2018). Ambivalence About Forgiveness. Royal Institute of Philosophy Supplement, 84, 161-185. doi:10.1017/S1358246118000590.‘What’s the Point of Blame?,’ וכן ‘Forgiveness—an ordered pluralism,’, שניהם זמינים לקריאה בכתובת https://lucian.uchicago.edu/blogs/elucidations/2017/11/23/further-reading-on-blame-and-forgiveness/

התנצלות וקבלתה לפי הרמב"ם

הרמב"ם, בספרו משנה תורה, עוסק בהתנהגות הנאותה לפוגע ולנפגע.

התנצלות מצד מדינה
250px|ממוזער|שמאל|ראש ממשלת ישראל בנימין נתניהו מתנצל בשיחת טלפון, בנוכחות נשיא ארצות הברית דונלד טראמפ, בפני אמיר קטר תמים בן חמד אאל ת'אני, על מבצע פסגת האש, שבו תקפה ישראל בקטר
התנצלות של מדינה היא אקט פומבי, שבו העומד בראש המדינה מבקש מחילה מקבוצת אוכלוסייה גדולה, על עוול שגרמה המדינה לאותה אוכלוסייה. לעיתים באה התנצלות כזו שנים רבות לאחר שנגרם העוול, כך שהמבקשים הם צאצאיהם של גורמי העוול, ובקשתם באה לתקן עוול היסטורי.

דוגמאות נודעות להתנצלות של מדינה:
 התנצלותו של האפיפיור יוחנן פאולוס השני בפני העם היהודי על סבלם של קורבנות השואה.
 התנצלות של מנהיגי גרמניה על פשעי הנאצים.
 ההתנצלות של נשיאי ארצות הברית על כליאת היפנים בארצות הברית במהלך מלחמת העולם השנייה
 התנצלותו בשידור טלוויזיה של פטריסיו איילווין, נשיא צ'ילה, ב-4 במרץ 1991, בפני האומה הצ'יליאנית, בעקבות פרסומו של "דו"ח רטיג", שחשף את זוועות הדיקטטורה הצבאית של אוגוסטו פינושה.
 התנצלותו של ראש ממשלת אוסטרליה, קווין ראד על יחסן ופעולותיהן של ממשלות אוסטרליה לדורותיהן כלפי האבוריג'ינים ו"הדור הגנוב", שאושרה פה אחד בידי הפרלמנט האוסטרלי ב-13 בפברואר 2008.

התנצלות בכפייה

המשפט הישראלי איננו מכיר בהתנצלות כפויה, אך חוק איסור לשון הרע מאפשר לחייב את מפרסם הדיבה לפרסם הכחשה של דבר הדיבה וכן פרסום פסק הדין, באופן שייקבע על-ידי בית המשפט. התפיסה המקובלת היא שאין ערך להתנצלות כפויה. זאת משום שהתנצלות כוללת שלושה יסודות פרומיננטים – הודאה באשמה, חרטה והזדהות עם מצוקת הנפגע – יסודות שאינם מתבטאים בהתנצלות כפויה או קנויה.J L Jonathan R. Cohen, Advising Clients to Apologize, 72 S. Cal. L. Rev. 1009 (1999)), בעמ' 1014-1015Brent T. White, Say you're Sorry: Court-Ordered Apologies as a Civil Rights Remedy, 91 Cornell L.Rev. 1261, בעמ' 1294-1295 מוכר בהקשר זה ציטוטו של Liepmann: "ימי הביניים העלו את קרנם של אמצעים אלו (ההתנצלות הכפויה), אך האווירה המודרנית דחקה אותם אל מחוץ לספרי החוקים".“Das Mittelalter hat diese Maβregeln zur allgemeinen Herrschaft gebracht, aber die Luft der neuen Zeit hat sie fast durchweg aus den Gesetzbüchern hinweggefegt.”

הדעה המקובלת היא כי לא ניתן לפרסם תיקון ממנו נרמז כי דעתו של המתקן השתנתה, שעה שזו לא השתנתה, וכי יש להגביל את התיקונים אך ורק להצגת עובדות שאין עליהן מחלוקת.חאלד גנאים, מרדכי קרמניצר, בועז שנור, "דיני לשון הרע - הדין המצוי והדין הרצוי" (מהדורה שנייה מורחבת, המכון הישראלי לדמוקרטיה, נבו, 2019), בעמ' 431-432 בדומה, אף הפילוסופית מרתה נוסבאום מזהירה כי ה"מסחר" בהתנצלות, במסגרתו ה"קורבן" דורשת התנצלות והשפלה של המעוולת כדי שתחדל מטינתה, אינו ראוי, והמשפט בתורו – אינו צריך להגן עליו.Nussbaum, Martha, 2016, Anger and Forgiveness: Resentment, Generosity, Justice, New York: Oxford University Press. עם זאת, בתי המשפט איפשרו הסדרי גישור ופשרה במסגרתם הלכה למעשה מתחייב המתפשר להתנצל.

ראו גם
 סליחה
 סולחה

לקריאה נוספת
 צבי רייס, "ההתנצלות הפומבית - כלי ביד המנהיג", משאבי אנוש, מרץ-אפריל 2007.
 ברברה קלרמן, "מתי צריך מנהל להתנצל ומתי לא?", אקזקיוטיב, יוני-יולי 2006, עמ' 21-13 (מתורגם מ-Harvard Business Review.

קישורים חיצוניים

 Aaron Lazare, Go Ahead, Say You're Sorry , Psychology Today, Jan/Feb 1995
 Carl D. Schneider, WHAT IT MEANS TO BE SORRY: THE POWER OF APOLOGY IN MEDIATION, MEDIATION QUARTERLY, 2000.
 Barbara Kellerman, Mea Culpa!: A Course in Public Apology








 הערות שוליים 

קטגוריה:נימוסים
קטגוריה:מחילה