פיאזואלקטריות

פיאזואלקטריות (באנגלית: Piezoelectricity; מיוונית: πιέζω, פיאזו - ללחוץ או למחוץ) היא תכונה של גבישים קרמיים מסוימים, וכן חומרים ביולוגיים כמו עצם, דנ״א וחלבונים מסוימים, ליצור מתח חשמלי בתגובה ללחץ מכני. התכונה נתגלתה על ידי פייר קירי, שגם נתן לה את שמה.

התכונה הפיאזואלקטרית היא דו כיוונית: גבישים פיאזואלקטריים יכולים לשנות קלות את צורתם כתוצאה מהפעלת מתח חשמלי גבוה עליהם. לדוגמה, גביש PZT  שיועבר בו מתח גבוה ישנה את נפחו ב-0.1% ביחס לגודלו המקורי).

 שימושים 
 ייצור תדר מדויק לכל מערכת אלקטרונית: למטרות תדר שעון או מדידת זמן אמת .
 הפיכת קול לאות אלקטרוני (מיקרופון) או להפך - (רמקול או מתמר אולטראסוני), בשימוש גם בהדמיה אולטראסונית וסונאר.
 שחרור דיו במדפסות.
 מנועים זעירים - למשל למיקוד עדין ומדויק של עדשות.
 ייצור מתח גבוה - למשל במצת גז ביתי.
 הפקת חשמל - למשל גבישים מתחת לאספלט המפיקים חשמל מתנועת מכוניות בכביש.
ננוטכנולוגיות
 מיקרוסקופ מִנהור סורק
 מדידת מסות זעירות של חומרים בשיטה אלקטרוכימית (eQCM)
 מרעומי הקשה לרקטות וטילים (בעיקר מתוצרת רוסיה).

קישורים חיצוניים

 מנוע מסוג אחר, באתר מוזיאון המדע בירושלים




הערות שוליים

קטגוריה:פיזיקה של חומר מעובה