יום הולדת

ממוזער|גם ארגונים חוגגים ימי הולדת. בתמונה ניתן לראות את העוגה לציון יום הולדת 13 לוויקיפדיה.
ממוזער|עוגת יום הולדת
יום הולדת של אדם הוא היום בשנה שבו התאריך זהה לתאריך הלידה שלו. ביום זה נמדד גילו בשנים שלמות. בדרך כלל, יום זה נחשב ליום שמח ונחוג על ידי האדם בחברת משפחתו וחבריו. מועד ציון יום ההולדת הוא בהתאם ללוח השנה המשמש את החוגג. עם זאת, יש אנשים שלא יודעים את יום הולדתם המדויק, לרוב בשל חוסר תיעוד שנהוג במדינת המולדת. יש כאלה שחודש הולדתם ואף שנת הולדתם אינם ידועים. חלק ממי שלא תועד תאריך הולדתם במדינה שבו נולדו ועלו לישראל, למשל עולי תימן, קיבלו תאריך הולדת גנרי במשרד הפנים, לרוב הראשון בחודש הראשון ועם שנה לפי גילם המשוער.

יש הבוחרים לעצמם תאריך נאה יותר או סמלי יותר לציון יום הולדתם. הסופר שמואל יוסף עגנון למשל, הציג לפעמים את תאריך לידתו כתשעה באב, אף שנולד בי"ח באב. זאת, כנראה כדי ליצור סמליות סביב תאריך לידתו.

לעיתים מציינים גם מוסדות את יום השנה להיווסדם, בפרט במועדים עגולים, כגון עשור או יובל להקמת המוסד, כמו הכנסת המציינת מדי שנה את יום הקמתה בט"ו בשבט.

 הרקע ההיסטורי ליום הולדת בתרבויות עתיקות 
במצרים העתיקה, תפיסת הקיום והנצחיות הייתה מרכזית באמונתם. המצרים האמינו שהחיים נמשכים לאחר המוות ושהאדם חי לנצח. המלך (פרעה) נתפס כאל או כבן אלים, וכל הקשור בו - לרבות יום הולדתו - קיבל משמעות דתית-פולחנית. יש הסבורים כי המצרים ראו ביום ההולדת את תחילת הכוח האלילי של המלך, נקודת זמן קוסמית שבה מתחילה זרימת הכוח האלוהי (לפי תפיסתם) לתוך הפרעה. יש המפרשים כך גם את הפסוק המדבר על "יום הולדת את פרעה" (), שבו חנן פרעה את שר המשקים ותלה את שר האופים, כמתייחס ליום ההולדת במובנו המודרני (אף כי יש המפרשים זאת כיום שבו נולד לו בן או כיום ההמלכה שלו).

בברית החדשה מוזכר יום הולדתו של הורדוס כחגיגה שנוצלה להוצאתו להורג של יוחנן המטביל.

ברומא העתיקה חגגו אנשים ימי הולדת של בני משפחה וידידים. בנוסף צוינו ימי הולדת של השליטים ובני משפחתם.

 ימי הולדת במסורת היהודית 
במקורות היהודיים הקדומים אין התייחסות נרחבת לציון יום ההולדת. המקור המקראי היחיד המפורש המתייחס ליום הולדת הוא בספר בראשית (מ', כ'): "ויהי ביום השלישי יום הֻלֶּדֶת את פרעה", המתאר את יום ההולדת של פרעה מלך מצרים.

המשנה () מתייחסת ליום הלידה בהקשר של לידת המלך או השליט: "ואלו הן ימי אידיהן של גויים: יום הלידה ויום המיתה".

בתלמוד הירושלמי מובא כי כאשר עמלק נלחם באומות אחרות, הוא הציב חיילים אשר להם היה יום הולדת באותו היום. כך הוא הצליח להתגבר על אויביו, בשל העובדה שמזלו של בעל יום ההולדת גובר באותו יום.

בגמרא במסכת ראש השנה מפורש ש"הקב"ה ממלא שנותיהן של צדיקים מיום ליום", כלומר שזכותם של צדיקים שהם נפטרים ביום לידתם, כדוגמת משה רבנו ודוד המלך שנולדו ונפטרו באותו תאריך בשנה.

לאור המקורות שהוזכרו לעיל על יום ההולדת של פרעה והמשנה בעבודה זרה, חוקרים מציינים את המיעוט היחסי בהתייחסויות ליום ההולדת במקורות חז"ל. ישנם חוקרים הסבורים כי מיעוט זה נובע מרצון להבדיל את המסורת היהודית מתפיסות אחרות, שבהן יום הלידה נתפס כבעל משמעות פולחנית-דתית.

 ציון יום הולדת אצל גדולי ישראל בתקופות מאוחרות 
בתקופות מאוחרות יחסית החלה התייחסות נרחבת יותר ליום ההולדת במסורת היהודית. 

רבים מגדולי ישראל במרוצת הדורות ציינו את יום הולדתם וראו בו יום חשוב. בעדות המזרח נהגו לחגוג את יום ההולדת, כפי שכותב ה"בן איש חי" (שנה ראשונה, פרשת ראה, סעיף יז): "ויש נוהגין לעשות בכל שנה את יום הלידה ליום טוב, וסימן יפה הוא, וכן נוהגין בביתנו".

יש המייחסים לבעל שם טוב את הברכה הזו: "מזל טוב, השם יתברך זאל דיר געבן אריכות ימים ושנים געזונטע טעג או יארן בגשמיות וברוחניות" (מזל טוב, השם יתברך יתן לך אריכות ימים ושנים, ימים ושנים בבריאות בגשמיות וברוחניות).

בחסידות חב"ד, הרבי מנחם מנדל שניאורסון הכריז בכ"ה באדר תשמ"ח על "מבצע יום הולדת": יש לנצל את יום ההולדת להוספה בעניינים של קדושה. הוא אף הורה לחסידיו לנהוג במספר מנהגים שבהם יקבל יום זה חיזוק רוחני כגון: עלייה לתורה בשבת הקודמת ליום ההולדת, הוספה בשיעורי התורה, עריכת התוועדות, מתן צדקה נוספת ביום זה, לימוד מזמור תהילים שמספרו כמספר שנותיו ועוד.

הגאון בעל "תפארת ישראל" כתב בצוואתו: "הנני מצווה לכם, בני ובנותי, ביום הלידה של כל אחד, יכתבו לו אחיו ואחיותיו ברכת מזל-טוב".

יש יהודים דתיים המעדיפים שלא לחגוג את יום הולדתם, מפני שלטענתם זה "מנהג גויים", שהחל במצרים העתיקה. מנגד מוצגת הטענה כי העובדה שגויים נהגו מנהג מסוים אין בה כדי לפסול אותו, כל עוד זה מנהג ידוע במסורת רבים מישראל.

ימי הולדת בתרבות המודרנית
מנהגי יום ההולדת הנהוגים כיום התפתחו באירופה במאות השנים האחרונות, ובפרט בגרמניה. בארץ ישראל אומצו מנהגי יום ההולדת על ידי ההנהגה הציונית, שקבעה לפרטי פרטים את צורת החגיגה בגני הילדים על פי הדגם האירופי, כחלק ממאמץ כולל ליצור "עם ציוני" חדש, בעל טקסים משלו.

 מנהגי יום הולדת 
שמאל|ממוזער|290px|שולחן יום הולדת לתאומים בגן ילדים בישראל
 עריכת מסיבה, על ידי האדם החוגג או על ידי ידידיו, ובה:
 מדליקים נרות על עוגה, כמספר השנים שהאדם חוגג בתוספת נר "לשנה הבאה". האדם החוגג נושף על העוגה ומכבה את הנרות תוך שהוא מביע משאלה בלבו.
 מניפים את החוגג באוויר, כשהוא ישוב על כיסא, כמספר השנים שהוא חוגג בתוספת פעם אחת "לשנה הבאה".
 שרים שירי יום הולדת במעמד החגיגה ותולים בלונים לקישוט.
 החוגג עונד לראשו זר פרחים (בארצות הברית, לעומת זאת, לחוגג יהיה כובע קרטון בצורת חרוט)
 הענקת מתנות לאדם החוגג. יש חוגגים אשר נוהגים הפוך ומעניקים מתנות ביום ההולדת שלהם.
 איחול ברכות לחוגג בעל-פה, בכתב על ידי כרטיס ברכה או באמצעי תקשורת אלקטרוניים: דוא"ל, הודעה ברשתות חברתיות מקוונות דוגמת פייסבוק, שליחת מסרון וכיוצא בזאת. ברכות נפוצות: "יום הולדת שמח", "עד מאה ועשרים", (או הטיות כגון "עד מאה ועשרים כעשרים"), "מזל טוב" ואיחולי בריאות, אושר והצלחה.

לציון מיוחד זוכה יום הולדת שבו הגיל "עגול" (מתחלק ב-10 ללא שארית).

שירי יום הולדת
לחגיגת יום הולדת נכתבו שירים רבים, מהם המשמשים בחגיגות של ילדים, ומהם המשמשים גם בחגיגות של מבוגרים. בחלק מהשירים משולב שמו של החוגג הספציפי. 

אחד השירים הנודעים הוא "יום הולדת שמח" (תרגום מאנגלית של השיר "Happy Birthday to You"), ובישראל ידוע השיר "היום יום הולדת".

 ימי הולדת מיוחדים 
לימי הולדת אחדים בחייו של אדם משמעות מיוחדת, שניתנה להם בדת, בתרבות או בחוק.
 בצפון אמריקה, משפחות נוהגות בדרך כלל לציין את יום הולדת ה-16 של נערות באופן מיוחד לציון מעבר מילדות לנערות. האירוע נקרא באנגלית: "sweet sixteen" ומיוצג לעיתים קרובות בתרבות הפופולרית.
 בחלק ממדינות אמריקה הלטינית, נהוג לחגוג לבנות המגיעות לגיל 15, יום הולדת מיוחד אשר נקראה בספרדית "קינסהאניירה" (Quinceañera).
 בנפאל ובהודו, הינדים נוהגים לחגוג את יום ההולדת הראשון של הילד, על ידי גילוח ראשם. האמונה ההינדית גורסת שגילוח הראשון הוא לצורכי טהרה של הילד, על מעשיו הרעים בגלגולים הקדומים ומסמל על פי כן את התחדשות הנשמה. בנוסף אצל הברהמינים, נחגג לילדים המגיעים לגיל 12 או 13. טקס בגרות בו נוהגים ללבוש חוט מבורך הנקרא אומניאנה, ונהוג ללבוש אותו על מנת למסמל את התבגרותו של הילד אשר הופך לנער.
 בפיליפינים, נהוג לחגוג יום הולדת לכבוד "גיל הבגרות", לבנים ובנות. אצל הבנות נחגג יום ההולדת ה-18 שלהם ואצל בנים ביום ההולדת ה-21.
 במדינות אסיה נהוג על פי גלגל המזלות לחגוג למבוגרים את יום הולדת ה-60 שלהם.
 בקוריאה, נהוג לציין בטקס מסורתי אשר נקראה "באק-לי", את יום ההולדת הראשון של הילד לאחר 100 הימים הראשונים שלו, מהרגע שבו הוא נולד.
 ביפן נחגג עבור נערות אשר הגיעו לגיל 20, יום הולדת מיוחד.
 בנצרות קתולית, נהוג לחגוג לילדים בני הגילאים 7, 12, 16, בהתאם למסורת המקומית, את טקס "הקונפירמציה". הטקס הוא סקרמנט אשר מעניק לנערים את מתנת "רוח הקודש" על ידי משיחת מצחם בשמן קדוש בידי הבישוף המקומי, ומחזק בכך את זיקתם לקהילה הנוצרית.
 ביהדות, גיל שלוש-עשרה לנערים וגיל שתים-עשרה לנערות הוא הגיל שבו הנער והנערה נכנסים בעול תורה ומצוות. הנער מציין את המאורע בהנחת תפילין, בעלייה לתורה ובחגיגת בר מצווה. בעבר לא נהגו לציין את כניסת הבת למצוות בחגיגה פומבית, ולכל היותר ערכו מסיבה משפחתית או שהבת חגגה עם חברותיה. בעת החדשה החלו לערוך חגיגת בת מצווה. בקהילות לא אורתודוקסיות ובעיקר בקהילות הרפורמיות גם הבת עולה לתורה.
 בחסידות חב"ד נהוג לחגוג את היום בו הגיע חסיד לראשונה לרבו, כיום ההולדת החסידי. הסיבה לחגיגה זו, היות ש"כאשר חסיד בא אל רבו – נעשה אצלו תכלית הביטול דמציאותו הקודמת, ונעשה בזה מציאות חדשה", ולכן נחשב יום זה אצלו כיום הולדת. עניין זה מוזכר גם בספר "היום יום" מאת הרבי מליובאוויטש.
 בזמן התלמוד היה נהוג לחגוג את יום הולדת שישים, המסמל את זאת שעל האדם לא הוטל משמיים עונש כרת, אשר לפי חלק מהשיטות הוא מוות בגיל מוקדם, בטרם הגיע לגיל זה, ויש הנוהגים כך עד היום (בעקבות סיפור המובא בתלמוד).
 בחוק נקבעות זכויות שונות בהתאם לגילו של אדם, ובהן זכות ההצבעה בבחירות, הזכות להינשא, ההיתר לעשן או לשתות משקאות חריפים, זכויות שונות בדיני העבודה, דיני מיסים ודיני ביטוח לאומי, ועוד. לכל הזכויות האלה, התאריך הקובע הוא יום הולדתו של האדם.
 יש אנשים המציינים את גיל 70 כיום שבו "נולדו מחדש" (בעקבות האמור בתהלים: ), ולכן חוגגים "בר מצווה שנייה" או "בת מצווה שנייה" ביום ההולדת 83 ו-82 בהתאמה.

מקרים חריגים
ישנם אנשים שיום ההולדת שלהם אינו קיים בכל שנה. כאלו הם אנשים שנולדו ב-29 בפברואר, תאריך שמופיע רק אחת למספר שנים (בשנה מעוברת). בשאר השנים הם יכולים לציין את יום ההולדת ב-28 בפברואר או ב-1 במרץ.

בלוח העברי התופעה נפוצה עוד יותר. ראשית, התאריכים ל' בחשוון ול' בכסלו קיימים רק בחלק מהשנים, שכן חודשים אלו הם לפעמים בני 29 ימים ולפעמים בני 30 ימים. יתרה מכך, ילידי אדר א', חודש אשר מתקיים רק בשנה מעוברת, אחת לשנתיים או שלוש שנים, אינם יכולים לחגוג את יום ההולדת בכל שנה. בשנה רגילה הם מציינים את יום הולדתם בחודש אדר. כתוצאה מכך יכול להיווצר פרדוקס מוזר: אם פלוני נולד בכ"ה אדר א', ופלמוני נולד שבועיים אחריו, בי' אדר ב', אזי במרבית השנים (שאינן מעוברות) יחגוג פלמוני את יום הולדתו שבועיים לפני פלוני, אף על פי שפלוני מבוגר ממנו. שילוב של שתי חריגויות אלה חל בתאריך ל' באדר, שכן הנולד ביום האחרון של אדר א' יוכל לחגוג רק בשנים מעוברות – בשנה רגילה חודש אדר הוא בן 29 יום בלבד. כך יוצא, שאם אלמוני נולד בל' אדר א' וחברו יום אחריו, בא' באדר ב', בשנה פשוטה אלמוני יחגוג את יום הולדתו חודש שלם אחרי חברו.

בלוח העברי קיימת גם תופעה הפוכה – יום הולדת שניתן לחגוג אותו פעמיים בשנה. כך קורה למי שנולד בחודש אדר בשנה שאינה מעוברת, ולא ברור מתי עליו לחגוג את יום ההולדת – האם בחודש אדר א' או בחודש אדר ב'. בעיה זו נדונה גם בספרות ההלכה בשל השלכותיה על קביעת תאריך בר המצווה של מי שנולד בחודש אדר והגיע לגיל 13 בשנה מעוברת. נקבע שיום ההולדת ה"אמיתי" הוא באדר ב', כמו לגבי חג הפורים.

ימי הולדת לאומיים
שמאל|ממוזער|230px|מודעת ברכה שפרסמה עיריית חיפה ליום הולדתו השבעים של הסופר א. ב. יהושע

ימי הולדתם של דמויות מרכזיות בתולדותיה של האומה או הדת זוכים לציון מיוחד. 

בישראל מציינים מספר ימי הולדת כאלה:
 ז' באדר – יום הולדתו ויום פטירתו של משה רבנו, על פי המסורת.
 י' באייר – יום הרצל – יום הולדתו של בנימין זאב הרצל.
 14 במרץ – יום המדע – יום הולדתו של אלברט איינשטיין וגם יום הפאי.

במדינות נוספות:
 יום הולדתו הרשמי של המונרך – חג לאומי הנחוג בכמה מממלכות חבר העמים הבריטי וכן בכמה ממדינות חבר העמים הבריטי שאינן ממלכות
 יום הולדתו של הקיסר – חג לאומי ביפן לציון יום הולדתו של קיסר יפן
 יום הולדתו של ג'פרסון – חג פדרלי בארצות הברית, המציין את יום הולדתו של הנשיא השלישי של ארצות הברית, תומאס ג'פרסון, ב-13 באפריל
 יום הולדתו של וושינגטון – חג פדרלי בארצות הברית שנחגג ביום שני השלישי של פברואר, לכבודו של ג'ורג' וושינגטון, נשיאה הראשון של ארצות הברית
 יום הולדתו של לינקולן – חג לאומי בחלק ממדינות ארצות הברית
 יום הולדתו של הדוכס הגדול – יום חג לאומי, המצוין בלוקסמבורג מדי שנה ב-23 ביוני, למרות שיום זה איננו יום ההולדת של מי מדוכסי לוקסמבורג בעבר או בהווה

במדינות רודניות מסוימות, יום הולדתו של המנהיג, או של מייסד האומה, מהווה חג לאומי כמעשה של פולחן אישיות.

חג המולד הנוצרי מציין את הולדתו של ישו למרות שאין ביסוס היסטורי לכך שאכן נולד בתאריך זה.

בספרות ובתרבות
שמאל|ממוזער|230px|קרל יוהאן לאש (Lasch, 1822–1888), "אנחנו מברכים ליום ההולדת", ילדים נושאים ברכה וזר פרחים ליום ההולדת, המאה ה-19
כאמור, בספר בראשית בא לידי ביטוי יום הולדתו של פרעה מלך מצרים כזמן שבו חנן את שר המשקים ותלה את שר האופים, כפי שפתר להם יוסף את חלומותיהם, ובכך סלל את הדרך לעלייתו לדרגת יועץ ומשנה למלך. יש המפרשים את ידיעתו של יוסף שהדבר יקרה "בעוד שלושת ימים" בכך שידע מתי יהיה יום הולדתו של פרעה, שבו הוא נוהג לשפוט את עבדיו.

בספרו של לואיס קרול "מבעד למראה ומה אליס מצאה שם" מקיים המפטי דמפטי דיון עם אליס על היתרון של "אין יומהולדת" על-פני יום הולדת, שהרי בשנה יש 364 ימי לא-יומהולדת, שלכבודם אפשר לקבל מתנות, לעומת יום אחד בלבד שבו ניתנות מתנות יום הולדת.

בספרו של ג'ון רונלד רעואל טולקין "שר הטבעות", ההוביטים נוהגים לתת מתנות לאורחיהם ביום הולדתם.

בשנת 1972 הוציאה להקת אחרית הימים את השיר "יש לי יום הולדת".

שיבושי המונח "יום הולדת"
בדומה למונחים רבים אחרים המורכבים משתי מילים, המונח "יום הולדת" משובש בדיבור באופן שגרתי. השיבוש נעשה על ידי הלחם של שתי המילים:
 יומוֹלדת / יומוּלדת – זה הוא השיבוש הנפוץ ביותר.
 מומולדת – בסרטה האוטוביוגרפי "הקיץ של אביה", חוגגת גילה אלמגור "מומולדת מאביה" (יום הולדת לאביה).
 יומהולדת – כך מופיע המונח בספרו של לואיס קרול, "מבעד למראה ומה אליס מצאה שם".

ראו גם
 הזדקנות
 פרדוקס יום ההולדת
 תאריך לידה
 יום השם

לקריאה נוספת
 גרג ג'נר, שאל היסטוריון – תשובות מרתקות לשאלות מפתיעות, כתר ספרים, 2022, הפרק "מתי נעשו ימי הולדת משהו שבני אדם חוגגים, ואפילו זוכרים?", עמ' 59–62
 יום הולדת שמח – כל שירי מסיבת יום הולדת, ישרא-תו הוצאה לאור, 1985

קישורים חיצוניים

 מיכאל אביעוז, יום הולדת , מאתר אוניברסיטת בר-אילן
 עוז אלמוג ושי רודין, ימי הולדת לילדים בחברה החילונית בישראל, "אנשים ישראל"



 הערות שוליים 

*
קטגוריה:אירועים משפחתיים