אברהם סוצקבר

ממוזער|סוצקבר, 1962
ממוזער|לוחיות זיכרון בעברית וביידיש לאברהם סוצקבר על ביתו ברחוב שרת 20 בתל אביב
ממוזער|קברו של המשורר אברהם סוצקעווער בבית העלמין בקרית שאול
אברהם סוּצְקֵבֵר (ביידיש: סוצקעווער; 15 ביולי 1913 – 20 בינואר 2010) היה מהחשובים במשוררי היידיש במחצית השנייה של המאה ה-20 וממקימי בריגדת הנייר. חתן פרס ישראל לספרות יידיש לשנת ה'תשמ"ה (1985).

נעוריו באירופה
אברהם סוצקבר נולד ב-1913 בעיירה סמרגון שבאזור ליטא (כיום בבלארוס), בגוברניית גרודנו שבתחום המושב של האימפריה הרוסית. ב-1915, בעת מלחמת העולם הראשונה, כשהיה סוצקבר בן שנתיים, גורשה משפחתו לעומק רוסיה, יחד עם מאות אלפי היהודים שישבו באזור הגבול בין רוסיה לגרמניה. כל יהודי סמרגון הועזבו תוך יממה, והעיר נשרפה על ידי הצבא הרוסי הנסוג.

משפחת סוצקבר נדדה ברחבי סיביר, והשתקעה בעיר אומסק. שם עברו עליה מאורעות קשים: אביו, הרץ סוצקבר נפטר בצעירותו, והמהפכה הרוסית איימה עליהם מספר פעמים. ב-1920 שבה אמו האלמנה ריינה לבית פיינברג, עם שלושת ילדיה לליטא והשתקעה בעיר בירתה וילנה. סוצקבר למד שם בבית ספר יהודי דתי. בית הספר התיכון בו למד סוצקבר היה בית ספר פולני־עברי. בשנת 1930 הצטרף לארגון הצופים היהודים, בין ("Bee"), שם פרסם את יצירותיו הראשונות במגזין התנועה. בתנועת הצופים הוא פגש את אשתו פרידה.

הוא החל לכתוב שירה כבר בגיל 13, כשתחילה כתב בעברית ואחר כך עבר ליידיש, שפת אימו, אף שמעולם לא למד בבית ספר שפה זו. בהמשך הוא הצטרף לקבוצת המשוררים והכותבים היהודים "ווילנה הצעירה". ספר שיריו הראשון, ביידיש, הוצא לאור על ידי איגוד סופרי היידיש בוורשה. בסוף אוגוסט 1939 נשא לאישה את פרידה.

בזמן מלחמת העולם השנייה
בגטו וילנה
בעקבות הכיבוש הנאצי ב-1941 ניסו סוצקבר ואשתו להימלט מזרחה, לברית המועצות, אולם עקב התקדמותם המהירה של הגרמנים נחסמה דרכם והם נאלצו לשוב לווילנה. הוא נכלא מספטמבר אותה שנה בגטו וילנה. בחודשים הראשונים בגטו חווה סוצקבר אירועים קשים ביותר: אשתו ילדה בבית החולים של הגטו, אך הנאצים רצחו את התינוק, כיוון שלידות היו אסורות בגטו. זמן קצר לאחר מכן נשלחה גם אמו באחת האקציות למחנה השמדה. מכאן ואילך ארגן סוצקבר את החיים התרבותיים בגטו והמשיך בכתיבתו ללא לאות.

משנת 1942 הוא הוביל את "בריגדת הנייר", מבצע הצלת מטמון גדול של פריטי תרבות יהודית מהשמדה או גניבה מידי הנאצים, וקבוצתו הבריחה ספרים, ציורים ופסלים מארכיון יהדות וילנה - ייווא, כשהיא מסתירה אותם במקומות שונים בגטו ובסביבתו. חלק גדול מאוצר זה נשמר לאחר המלחמה.

בגטו כתב את שירו הידוע "תחת זיו כוכבי שמים", שהיה להמנון היהודים בגטו, לימים במחנות העקורים ואחר כך לשיר המזוהה עם יום השואה בישראל.

ביולי 1943 העביר לפרטיזן שייקה גרטמן מחברת משיריו ובה שתי פואמות שכתב בגטו, "דאס קבר קינד" (ילד הקבר) ו"כל נדרי". הוא רצה שיצירותיו יגיעו לסופרים יהודיים במוסקבה, בהם פרץ מארקיש.

 החילוץ מיערות נארוץ'
בעקבות הוויתור של המחתרת היהודית על מרד חמוש, ברח עם רעייתו ועם לוחמים נוספים מחבריו בספטמבר 1943, לקראת חיסולו של הגטו, ליערות שסביב לעיר, שם הצטרפו לפרטיזנים שפעלו בגיבוי הצבא האדום. הוא נשלח ליחידת פרטיזנים רחוקה, ביערות נארוץ' שבבלארוס.

היצירות ששלח ביולי 1943 הגיעו בשלום למוסקבה, התפרסמו שם, ועשו רושם כה עז על הוועד היהודי האנטי פשיסטי, עד כי במרץ 1944 נשלח מטוס מיוחד בהוראת סטלין להביאו מיערות נארוץ' לבירה הרוסית. פרשת חילוצו מיערות בלארוס בהוראת סטלין באמצעות מטוס מיוחד של חיל האוויר הסובייטי, היא פרשה מיוחדת במינה, ומעידה על החשיבות העצומה שייחס סטלין להפשרת היחסים עם ארצות הברית בעת המלחמה. השתלשלות האירוע: ראש ממשלת ליטא הסובייטית  (הגולה במוסקבה) שמע שסוצקבר, אותו הכיר ממפגש משוררים בתחילת 1940, שוהה ביערות עם הפרטיזנים; הוא פנה לסטלין וביקש לחלצו. המטוס הראשון שנשלח למשימה הופל על ידי הגרמנים ביער, והזוג סוצקבר חולץ רק בניסיון שני. מכנפי המטוס שהתרסק הרכיבו הפרטיזנים מזוודה, בה ארז סוצקבר את שיריו ומסמכיו מגטו וילנה. המזוודה נמצאת כיום בארכיון הספרייה הלאומית.

במוסקבה
איליה ארנבורג כתב עליו מאמר ב"פראבדה" בעקבותיו קיבל סוצקבר מאות מכתבים מכל רחבי ברית המועצות. ארנבורג אף אפשר את הופעתו הראשונה של סוצקובר במוסקבה לאחר חילוצו מיערות נארוץ'. בנוכחות סטלין וכל הצמרת התרבותית של ברית המועצות תיאר סוצקובר את מלחמתם של "מאות פרטיזנים יהודים... הנוקמים גאים ואמיצים של דם אחיהם" והוסיף: "אני קורא לכם יהודי העולם, הלחמו ונקמו את מותם". העדויות של סוצקובר ממוסקבה של 1944 מעידות שהמגמה הסובייטית לטובת מדינה יהודית, לאו דווקא תמיכה בציונות, החלה בעיצומה של מלחמת העולם השנייה.
במוסקבה נולדה לבני הזוג ב-1945 הבת, רינה.

לאחר המלחמה, עלייה לארץ ישראל
בשנת 1946 הוא נבחר להיות העד היהודי היחיד מטעם רוסיה הסובייטית במשפטי נירנברג. הוא ביקש להעיד ביידיש, שפתם של הנרצחים, אולם סורב ונאלץ להעיד ברוסית. את כל עדותו נתן בעמידה, על אף הערות השופט, שהוא רשאי גם לשבת.

לאחר המלחמה חזר סוצקבר לווילנה, אך לא השתלב בעיר שהייתה תחת השלטון הסובייטי, ולאחר זמן קצר בחר להגר ממנה. תחילה היגרו בני הזוג לצרפת ושהו תקופה מסוימת בפריז, שם פגשו במארק שאגאל.

ב-1947, זמן קצר לפני קום המדינה, בעזרתה של גולדה מאיר, הגיע סוצקבר עם אשתו, פרידה, לארץ ישראל. בארץ התייחסו אליו בראש ובראשונה כמשורר ניצול שואה, ותיאוריו על מה שעבר עליו בשנות השואה הותירו רושם עמוק בלבם של סופרים, עיתונאים ובקהל הרחב כולו. מעטים היו משוררי היידיש ששרדו את המלחמה והחליטו לעלות לארץ ישראל.

סוצקבר דבק בלשון היידיש, והאמין באפשרות חידוש תרבות היידיש במסגרת החיים היהודיים בארץ. בישראל ייסד סוצקבר, עם אחרים, ובתמיכה ממשלתית והסתדרותית, את הרבעון הספרותי "די גאָלדענע קייט" ("שרשרת הזהב"). ייסוד הרבעון והתמיכה בו היו ייחודיים, כי תקופת יסודו שררה אי-סובלנות בארץ כלפי לשון היידיש, כולל שרידים ממלחמת הלשונות. הרבעון שימש אכסניה עולמית ליוצרי ספרות היידיש וסופריה, וערך אותו מ-1949 עד 1998. סוצקבר הופיע בפסטיבלי שירה בינלאומית, תורגם לשפות רבות, וזכה בעשרות פרסים ספרותיים, לרבות פרס ישראל ופרס איציק מאנגר ליצירה ספרותית ביידיש. מאז הגיעו לארץ התגורר סוצקבר בתל אביב.

בשנת 1982 הפקיד סוצקבר את ארכיונו בספרייה הלאומית בירושלים

אברהם סוקצבר נפטר בראשית שנת 2010, בגיל 96, ונטמן בבית העלמין קריית שאול, לצד רעייתו, פרידה (1917–2002). הותיר אחריו שתי בנות.
בתו, רינה סוצקבר, הייתה ציירת ואמנית. בתם של רינה והאדריכל משה קלדרון, הדס קלדרון, היא שחקנית. מגיל עשר החלה לראיין אותו על חייו. ב-2010 העלתה מחזה המספר על חייו בתיאטרון היידלברג. המחזה היה מיזם משותף עם תיאטרון בית לסין.

 הנצחה 
ב-15 ביולי 2013 הוסר הלוט מעל לוחית זיכרון בכניסה לביתו בתל אביב.

בשנת 2018 יצא לאקרנים הסרט "דבש שחור" המספר את סיפור חייו ויצירתו של סוצקבר. הסרט בוים על ידי אורי ברבש במסגרת סדרת הטלוויזיה "העברים" בערוץ 11, בהפקת יאיר קדר. הסרט היה הבחירה הרשמית בפסטיבל הקולנוע ירושלים 2018, זוכה פרס החוויה היהודית 2018, ובפרס חביב הקהל בפסטיבל הקולנוע הישראלי לוס אנג'לס 2018.

ב-2022 יצרה וכתבה נכדתו, הדס קלדרון, יחד עם עודד אהרליך, את הצגת היחיד "העד" שזכתה בפרס בחירת הקהל על שם תרין שלפי בפסטיבל תיאטרונטו 2022 בכיכובו של מיכאל הנגבי, המספרת את סיפורו יוצא הדופן של סבה המשורר אברהם סוצקבר, שהיה העד היהודי היחיד מטעם הרוסים במשפטי נירנברג.

ספריו בתרגום עברי
 גיטו וילנה: (מיידיש: נתן ליבנה), תל אביב: תש"ז-1947
 חרות עלי לוח: שירים, מרחביה: 1949.
 עיר הסתרים: פואמה (תורגמה מיידיש בידי י’ גולה [=עזרא פליישר]), תל אביב: עם עובד, 1963
 ברכב אש: שירים ופואימות (תרגמו מיידיש ה’ בנימין בנימין הרושובסקי, ואחרים, בלווית מבוא מאת דב סדן), ירושלים: מוסד ביאליק, תשכ"ד-1964
 שירים ופואימות, נבחרו ותורגמו בידי משוררים עברים שונים, הובאו לדפוס בידי א"ד שפיר, תל אביב: עם עובד, תשל"ה-1975
 אקוואריום ירוק: סיפורים (מיידיש: ק"א ברתיני), תל אביב: הקיבוץ המאוחד, תשל"ט-1979
 הלילה הראשון בגיטו: מחזור שירים (תרגם מיידיש: ק. א. ברתיני; רישומים: שמואל בק), תל אביב: עם עובד, 1981
 כנפי שחם: שירים מן היומן ושירים אחרים (תרגמו מיידיש: יעקב אורלנד ואחרים; האמן במסיכת היומן - מסה מאת דן מירון; הביא לדפוס: ק.א. ברתיני), תל אביב: עם עובד, 1983
 סיביר: פואמה (מיידיש: ה. בנימין [=בנימין הרושובסקי]; ציורים: מארק שאגאל), תל אביב: הקיבוץ המאוחד, 1983
 כינוס דומיות, מבחר שירים, אברהם סוצקבר (תרגם מיידיש והקדים מבוא: בנימין הרשב; שירים רבים תורגמו בידי מתרגמים שונים; ערכה ניצה דרורי-פרמן), תל אביב: כרמל ועם עובד, 2005
 חרוזים שחורים: אוטוביוגרפיה מדומיינת (תרגם מיידיש בני מר). תל אביב: הוצאת הקיבוץ המאוחד, 2015
 גטו וילנה: תרגום מחודש מיידיש: ויקי שיפריס, תל אביב: עם עובד, 2016
 הר געש של שלווה: מבחר בעריכת בני מר (מתרגמים שונים). סדרת "זוטא", הוצאת הקיבוץ המאוחד, 2021

בנוסף לספריו, תורגמו לעברית גם שירים בודדים רבים משלו. בין המתרגמים: לאה גולדברג, אברהם שלונסקי, נתן אלתרמן, יעקב אורלנד, אמיר גלבע, בנימין הרשב, אבא קובנר, שמעון הלקין, אביגדור המאירי, אהרון צייטלין, אברהם רגלסון, עזרא זוסמן, אשר ברש, דוד וינפלד, ק. א. ברתיני, אברהם יבין, שלמה אבן-שושן, עמינדב דיקמן, דן מירון, רועי גרינוולד, בני מר, דורי מנור, צור ארליך ושלמה צוקר.

שירי אברהם סוצקבר תורגמו גם לאנגלית. בין מתרגמיו גם המשורר היהודי-קנדי, סימור מיין. ספר תרגומיו "Burnt Pearls, Ghetto Poems", יצא לאור בקנדה בשנת 1981.

כמה משיריו מתורגמים לפולנית הופיעו באנתלוגיה לשירה יהודית שיצאה בוורשה ב-1983.

ספר יובל
 ייחוס פון ליד: לכבוד אברהם סוצקעוואר, מערכת דב סדן ואחרים, ועד היובל אברהם סוצקבר, תל אביב, 1983 (304 עמודים)

לקריאה נוספת
על יצירתו של אברהם סוצקבר נתפרסמו עשרות רבות של מאמרי ביקורת, בעברית וביידיש, מסות וכתבות. הרשימה המובאת כאן מצומצמת. כל הרוצה להרחיב ימצא את הרשימות המלאות ברמב"י, באתר בית הספרים הלאומי.

בין המבקרים והמתייחסים ליצירתו בכל מופעיה, ניתן לציין את שלום לוריא, נחמן רפ, דוד וולפה, יוסף פרידלנדר, בנימין הרשב, ק. א. ברתיני, דן מירון, בני מר, אברהם בלאט, יוסף קוריס, דב סדן, בנימין יצחק מיכלי, גרשון ויינר, חנה בלוך, יהודה אלברג, התר ולנסיה, יחיאל שיינטוך, נח גריס, טניה הדר, חוה טורניאנסקי, ליאונרד פראגר, שמואל ורסס, אברהם נוברשטרן, חנא שמרוק, ישעיהו שפיגל, דוד רוסקיס ורבים נוספים.
 דן מירון, "ענף עם אחרוני דובדבנים: על שירת אברהם סוצקוור", בספרו הצד האפל בצחוקו של שלום עליכם: מסות על חשיבותה של הרצינות ביחס ליידיש ולספרותה, עם עובד, 2004, עמ' 251–268


קישורים חיצוניים

 הקלטות וראיונות עם אברהם סוצקבר, המרכז הלאומי לספרי יידיש, באתר ארכיון האינטרנט 

 "פגישה שנייה עם סוצקעווער" – שיר מאת דורי מנור, מתוך בריטון, אחוזת בית, תל אביב 2005



 כתבות ומאמרים על אברהם סוצקובר ועל יצירתו, מתוך בלוג "הספרנים", הספרייה הלאומית








 עדותו של אברהם סוצקבר במשפטי נירנברג

 דורי מנור, יש גוֹנְג דממה בבן-אדם, בבלוג של משה סקאל באתר "רשימות", פורסם בגרסה מקוצרת בעיתון "הארץ", 29 בינואר 2010
 אלי אשד, הזרעים הרוחניים של אברהם סוצקבר, בלוג באתר "רשימות", 2 בפברואר 2010
 לזכרו של אברהם סוצקבר, מתוך אתר יד ושם
 על יצירתו של סוצקבר באתר יד ושם



 עופרה עופר אורן,סיפורו של שיר: תחת זיו כוכבי שמים, בבלוג "סופרת ספרים", 1 במאי 2016


 מתי שמואלוף מראיין את הנכדה של סוצקבר, הדס קלדרון, באתר J61, אוקטובר, 2018 




מיצירתו (בתרגום לעברית):
 שישה משירי סוצקבר, מתורגמים בידי אברהם רגלסון, בפרויקט בן-יהודה
 שני שירים, בתרגום ה. בנימין, באתר "הספריה החדשה"
 "תחת זיו כוכבי שמים", מילים ומנגינה, באתר "זמרשת"





 "כל נדרי" בתרגום טובה נווה, באתר "יקום תרבות"

הערות שוליים

קטגוריה:משוררים יהודים ליטאים
קטגוריה:משוררי יידיש ישראלים
קטגוריה:זוכי פרס ישראל לספרות ושירה
קטגוריה:משוררים ישראלים
קטגוריה:ישראלים ילידי האימפריה הרוסית
קטגוריה:יהודים בלארוסים
קטגוריה:הוועד היהודי האנטי-פשיסטי
קטגוריה:פרטיזנים יהודים מברית המועצות
קטגוריה:פרטיזנים יהודים מליטא
קטגוריה:פרטיזנים יהודים מבלארוס
קטגוריה:אסירים בגטו וילנה
קטגוריה:ניצולי השואה: ליטא
קטגוריה:ניצולי השואה: בלארוס
קטגוריה:זוכי פרס מאנגר
קטגוריה:אמנים ואנשי רוח שהונצחו בתל אביב-יפו
קטגוריה:משוררים ששיריהם הולחנו
קטגוריה:בוגרי תנועת הצופים
קטגוריה:עיתונאי יידיש ישראלים
קטגוריה:אישים הקבורים בבית הקברות קריית שאול
קטגוריה:זוכי פרס ראש הממשלה ליצירה ספרותית ביידיש
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1913
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2010