נאזם אל-ע'זאלי

נאזם אל-ע'זאלי (בערבית: ناظم الغزالي, תעתיק מדויק: נאט'ם אלע'זאלי; ספטמבר 1921 - 23 באוקטובר 1963) היה אחד הזמרים הפופולריים ביותר בעיראק בכל הזמנים.

 חייו 
נאזם אל-ע'ז'אלי נולד ברובע אל-חיידר ח'אנה בבגדאד, וגדל יחד עם אמו העיוורת ודודתו בדירת חדר. על אף קשייו הרבים הצליח להשלים את לימודי התיכון בבית ספר המקצועי בבגדאד. הוא החל לעבוד כמואזין במסגד המקומי. לאחר מות אמו כשהיה בן 16, טיפחה אותו דודתו אשר זיהתה את יכולת שירתו וחושו המוזיקלי. לאחר קשיים רבים, התקבל ל"מכון לאמנויות יפות" בבגדאד, לחוג התיאטרון אשר נוהל באותה עת על ידי האמן העיראקי הגדול חאקי שבלי.
שבלי, זיהה את הפוטנציאל הרב הגלום באל-ע'ז'אלי, ועודד אותו. אך תנאי חייו הקשים התישו אותו פיזית ונפשית. העוני הרב בו הייתה מצויה משפחתו אילץ אותו לעזוב את המכון ואת לימודיו לטובת עבודת כפיים בעיר הבירה.

בשנת 1942 שיחק אל-ע'ז'אלי בתיאטרון במחזה שנקרא "מג'נון לילא" (مجنون ليلى) המספר על אהבתו העזה של קייס ללילא. המשורר אחמד שאוקי כתב את השירים למחזה וע'ז'אלי שר אותם.
באותה שנה הגיע שירו של ע'ז'אלי "ברוך הבא, ברוך הבא" אל הרדיו. הוא עזב את המשחק בתיאטרון כדי להקדיש את עצמו רק למוזיקה. על מנת לבדוק את האפשרויות הטמונות ברדיו ובטלוויזיה, הצטרף נאזם אל-ע'ז'אלי בין השנים 1947 ו-1948 ללהקת זמר בפיקוחו ובניצוחו של השייח' עלי דרוויש. בלהקה היו מספר רב של זמרים וזמרות ושיריה הושמעו ברדיו ובטלוויזיה באופן קבוע באותה עת. קול הטנור שלו הפך אותו לסולן בלהקה תוך זמן קצר.

אל-ע'ז'אלי סיים תואר במוזיקה במכון לאומנויות.

בשנת 1948 יצא ע'זאלי מגבולות עיראק בפעם הראשונה בחייו והתחנה הראשונה שלו הייתה ארץ ישראל. הגעתו לישראל היא פלשתינה באותה עת, נדחתה ולא התאפשרה. בעקבות הכרזת העצמאות של ישראל באותה שנה, לא התאפשרה לו הגעה לישראל שוב. היציאה שלו הייתה לצורך מסע תמיכה בעיראק בעיני המדינות הערביות והוא אף נפגש עם עבדל סלאם עארף, לימים נשיא עיראק.

בין המשוררים שכתבו לו שירים נמנים איליא אבו מאדי, אחמד שוקי, אבו פראס אל-חמדאני ועלי עבאס. ע'ז'אלי בחר בקפידה את השירים שלו והשתדל להימנע משירה בעלת אופי פוליטי. המשורר העיראקי ג'בורי א-נג'אר חידש כמה שירים שנכתבו במקור כשירי דת על ידי מולא עותמאן אל-מוסולי, ואותם ביצע נאזם אל-ע'ז'אלי; שירים אלה פופולרים עד היום. שירים כמו: "יצאה מבית אביה", "השחור בעיניים", "בין עצי הדקלים" ועוד.

 נישואיו לסלימה מוראד
סיפור נישואיו בשנת 1953 לזמרת היהודיה סלימה מוראד שהייתה גדולה ממנו בשש עשרה שנים היה שנוי במחלוקת. השניים שיתפו פעולה בתחום המוזיקה במהלך חייהם המשותפים: בין היתר, ערכו מספר קונצרטים בעיראק ומחוצה לה, בפריז, לונדון, וביירות. בשנת 1961 השניים הקימו מועדון לילה בבגדאד. לפני מותו נסע לביירות. כשחזר לבגדד ב-23 באוקטובר 1963, קיבל התקף לב ומת בעת שהתגלח בחדר הרחצה בביתו. מותו הכה בתדהמה את כל העם העיראקי והעולם הערבי.

בין שיריו: "עיירתני בישייב" (عيرتني بالشيب – לעגה לי על שיערי האפור), "יא' אם אל-עיון אל-סוד" (يا ام العيون السود – יא' אמא של עיניים שחורות), "פוג אל-נחל" (فوك النخل – מעל הדקלים), "טלעה מין בית אבוה" (طالعة من بيت أبوها – יצאה מבית אביה), "מייחנה מייחנה" (ميحانه ميحانه), "גולי יה חילו" (قلي يا حلو – תגיד לי יא' מתוק), "תסבח עלא ח'יר" (تصبح على خير – תתעורר לבוקר טוב – ברכה שנאמרת בלילה), "כ'ייף עילהה" (איך היא?, במובן של מה נשמע איתה), "שלון" ועוד רבים אחרים.

 קישורים חיצוניים 



קטגוריה:זמרים השרים בערבית
קטגוריה:ילידי 1921
קטגוריה:נפטרים ב-1963