התייוונות

התייוונות (מ"יוון") היא תהליך בו אדם מאמץ את התרבות ההלניסטית (שמקורה ביוון העתיקה), לשונה ומנהגיה.

 אטימולוגיה 
המושג היווני "לבצע הלניזציה" (ἑλληνίζειν) מופיע לראשונה בכתביו של ההיסטוריון האתונאי מן המאה החמישית לפני הספירה תוקידידס, בהקשר אנשי העיר ארגוס האמפילוכית, שאימצו את השפה היוונית. המושג הדומה  "הלניסמוס" (Ἑλληνισμός) מופיע לראשונה בספר מקבים ב', ומתייחס ליותר מאשר אימוצה של שפה. אך קיימת במחקר מחלוקת באשר לשיעור האימוץ. לשפה העברית נכנס המונח "התיוונות" בהשפעת הספרות העברית החדשה, כחלק משאיפתה לפתח זהות ולשון יהודית אל מול רצון להתערות בתרבויות האירופיות בקרב רבים מיהודי המאה ה-19 בארצות האמנציפציה.

 בעם היהודי 
בהקשר של עם ישראל, המפגש המשמעותי הראשון בין התרבויות היה בתקופת אלכסנדר מוקדון. בתקופה ההלניסטית בארץ ישראל התיוונו משפחות רבות, במיוחד בקרב משפחות הכוהנים גדולים. יש הטוענים שהכוהן הגדול מנלאוס ביחד עם אחיו שמעון ושני הכוהנים הגדולים הסמוכים לו בשושלת ההנהגה יאסון, ואלקימוס הם הדמויות המרכזיות המזוהות עם מושג ההתייוונות על משמעויותיו במסורת היהודית. המושג מוכר ביותר מתקופת אנטיוכוס השלישי, שליט הממלכה הסלאוקית ומימי גזירות אנטיוכוס הרביעי ומרד החשמונאים בשלטון הסלאוקי.

יהודי הגולה הקפידו על מנהגים שמבדילים אותם משאר האוכלוסייה, כגון הקפדתם בנוגע לשמירת השבת, שחרורם מכל חגיגה עירונית הקשורה בעבודת אלילים, הימנעותם ממאכלות אסורים ואף משמן של גויים, ושלחו כספים ועלו לרגל למקדש בירושלים.

ברבות השנים ניתן להבחין במספר סימנים המעידים על תהליך התייוונות. השמות הפרטיים והלשונות הוחלפו, התורה תורגמה ליוונית, ספרות יהודית נכתבה ביוונית, מנהגים יוונים אומצו, וחלה היטמעות תרבותית.

ההתייוונות באה לידי ביטוי ברצון להידמות ליוונים באורח החיים, פיתוח החוש האסתטי, תרבות הגוף והספורט והפילוסופיה היוונית. גם בתחום התרבות החומרית חל שינוי בעקבות תופעת ההתייוונות ואות לכך נמצא בבתי הכנסת ובפסלים מאותה תקופה. 

ההתייוונות רווחה בעיקר בקרב השכבות העירוניות, המבוססות והאריסטוקרטיות של העם היהודי. בכפרים ואצל דלת העם השקפה זו לא הייתה מקובלת כל כך. המתחים הפנימיים בין המתייוונים לשומרי המסורת היו בין הסיבות העיקריות לפריצת מרד החשמונאים בשלטון ההלניסטי בארץ ישראל.

 ראו גם 
 הטמעה תרבותית
 התבוללות
 התקופה ההלניסטית בארץ ישראל
 תרגום השבעים

 לקריאה נוספת 

 מקורות על התיוונות בקרב יהודים 

 ישראל ל. לוין, יהדות ויוונות בעת העתיקה: עימות או מיזוג, תרגמה מאנגלית טל אילן, מרכז זלצן שזר לתולדות ישראל, ירושלים תש"ס 2000.
 אלכסנדר פוקס, "קוים לדמותו של העולם ההלנסטי", בתוך: מדינת החשמונאים, בהוצאת יד בן צבי והאוניברסיטה הפתוחה, ירושלים תל אביב, תשנ"ד, עמ' 47–54
 אוריאל רפפורט, "על 'התייוונותם' של החשמונאים", בתוך: מדינת החשמונאים, בהוצאת יד בן צבי והאוניברסיטה הפתוחה, ירושלים תל אביב, תשנ"ד, עמ' 75–101
 מנחם שטרן, "יהדות ויוונות בארץ ישראל במאות השלישית והשנייה לפנה"ס", בתוך: מדינת החשמונאים, בהוצאת יד בן צבי והאוניברסיטה הפתוחה, ירושלים תל אביב, תשנ"ד, עמ' 55–74

 . כרך א: היהדות וההלניות לפני תקופת החשמונאים, תשי"ח. כרך ב: היהדות וההלניות בראשית תקופת החשמונאים, תשכ"ג.
 דוד פלוסר, המקורות היהודיים של הנצרות, אוניברסיטה משודרת, משרד הביטחון – ההוצאה לאור, 1980.
 דורון מנדלס, אריה אדרעי, A Split Jewish Diaspora: Its Dramatic Consequences,, Journal for the Study of Pseudoepigrapha, כרך 16, גיליון 2, 2007.; מנדלס, אדרעי, A Split Jewish Diaspora: Its Dramatic Consequences II, שם, כרך 17, גיליון 3, 2008.
 מנחם שטרן, "ארץ ישראל בתקופה ההלניסטית", בתוך: יואל רפל (עורך), תולדות ארץ ישראל, כרך א', שער רביעי, עמ' 223–254.

 מקורות על התיוונות כתופעה כללית 









 קישורים חיצוניים 

 אוריאל רפפורט, יהדות ויוונות, הרצאה מצולמת, "תולדות, אתר ההיסטוריה"




הערות שוליים

קטגוריה:התקופה ההלניסטית
קטגוריה:תולדות עם ישראל
קטגוריה:המרת דת
קטגוריה:התבוללות תרבותית