אמיל פינו

אמיל פינו (בצרפתית: Emile Peynaud; 29 ביוני 1912 - 18 ביולי 2004) היה יועץ יין צרפתי.

ביוגרפיה
פרופסור לאונולוגיה באוניברסיטת בורדו, ומי שנחשב לגורו של עשיית היין החדישה של יינות בורדו. פינו היה האיש החשוב ביותר מאחורי השינוי שחל בעשיית היין בצרפת במאה העשרים, בעיקר בבורדו. הוא המציא את מה שנחשב לסגנון בינלאומי של יין, במיוחד ביין אדום: בשל, פירותי, עם טאנינים רכים וטעמו של עץ חדש, יינות שנטעמים מצוין בעודם צעירים, אך גם בעלי יכולת התיישנות. 

במהלך שנות השישים ושנות השבעים של המאה העשרים, התעקש פינו שענבים יקטפו רק כאשר יהיו בשלים לחלוטין. הוא טען שטאנינים בשלים הם אלו שיאפשרו ליינות להתבגר. בבורדו דאז, הייתה זו מחשבה מהפכנית. יצרנים לרוב קטפו מוקדם יותר כיוון שדאגו פן ייקחו סיכון גדול: אם יירד גשם הענבים יכולים להיתקף על ידי הריקבון, אם ירדו ממטרי ברד היבול כולו עלול להיהרס.

פינו שם כובד משקלו על מכלי תסיסה מבוקרי טמפרטורה על מנת לשמור על טריות ורעננות היינות. הוא הציע את הרעיון של בחירה קפדנית של הענבים: לקחת את החביות המובחרות ביותר עבור היין הראשון, Grand Vin הטוב יותר של השאטו, וטען בזכות הצורך לשמור את החביות הטובות פחות עבור היין השני. הוא אף הטיף לשימוש בחביות עץ אלון חדשות.

במהלך שנות השבעים שאטואים רבים, שלבסוף החלו לייצר ממון רב הודות לשוק האמריקני החלו להעסיק אותו כיועץ. לא רק על מנת להציל יין בצרה, אלא גם כדי לסייע כך שייצא טוב כבר מן ההתחלה. בשיאו ייעץ פינו לשבעים יקבים. הבציר של שנת 1982 שהעלה את רוברט פארקר למעלת האיש המשפיע ביותר בעולם היין, היה לבציר שבו לראשונה הופקה תועלת מרעיונותיו של פינו אשר באו לידי ביטוי דרך יינות בורדו. פינו, בדומה לפארקר, ראה בבציר זה את אחד המשובחים של המאה הן איכותית והן כמותית, כמו הבצירים של 1947, 1949, 1959 ו-1961.

אמיל פינו האמין שייננים אחראים לשינוי סגנונות על ידי עשיית יינות שמרצים אותם עצמם ועיצוב טעמו של הציבור לפי טעמם הם: "אם טעמים משתנים זה בגלל שהמוצר משתנה. הציבור לא יכול לדמיין טעם שאינו קיים". בדיוק כפי שבכל תקופה ישנו סגנון אחר במוזיקה, בבגדים ובסטנדרטים של התנהגות, כך גם ישנו סגנון אחר של יין. פינו אף הוסיף: "אבל, זוהי גם פחות שאלה של אופנה מאשר של תפישה, טכנולוגיה וארגון הייצור והשיווק".

פינו אף החל את המגמה שהונהגה באוניברסיטת קליפורניה בדייוויס (אותה פיתח פארקר) בספרו Le Gout de Vin עם רשימת הקטגוריות של ארומות היין.

תלמידו החשוב ביותר של פינו הוא מישל רולאנד, הנשחב בעיניי רבים כיינן המשפיע ביותר בעולם.

לקריאה נוספת
 "Peynaud Emil", in: Robinson Jancis (editor), The Oxford Companion to Wine, Third Edition. Oxford University Press, Oxford, 2006, pp. 516-517

קישורים חיצוניים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:יין
קטגוריה:צרפתים שנולדו ב-1912
קטגוריה:צרפתים שנפטרו ב-2004