גרנד ארש

הגרנד ארש (או הקשת הגדולה בצרפתית: La Grande Arche או Arche de la Défense) הוא בניין משרדים הנמצא ברובע העסקים לה דפאנס שמצפון-מערב לפריז. המבנה הוא גולת הכותרת של פרויקט לה דפאנס, אותו יזם נשיא צרפת פרנסואה מיטראן בתחילת שנות ה-80. הוא תוכנן על ידי האדריכל הדני יוהאן אוטו פון ספרקלסן (Johann Otto von Spreckelsen), שזכה בתכנונו לאחר תחרות. הבניין עצמו נבנה בין השנים 1982 ו-1989.

 משמעות המיקום 
הבניין נמצא בסופו של ה"אקס היסטוריק" (Axe Historique) - ציר החוצה את מערב פריז בקו ישר המתחיל בארמון הלובר. לכל אורך הציר ובשני כיווניו קיים קו מבט ארוך אשר בסופו מופיעה נקודת ציון עירונית חשובה. הגרנד ארש נמצא בסופה של שדרת שארל דה גול, שהיא המשכה של שדרת שאנז אליזה מערבית לשער הניצחון. סביב חלקה המערבי ביותר של השדרה נמצא מרכז העסקים לה דפאנס, שבו מספר רב של מבנים חדשניים וגורדי שחקים. הגרנד ארש מסיים לכאורה את הציר ההיסטורי אך למעשה מתחבר לציר הגדול של סרז'י פונטואז אף שאינו מיושר בדיוק לציר ההיסטורי של פריז. הציר שואב השראה ממסורת הפרספקטיבות המונומנטליות שמכוונות את המבט של המבקר כלפי נקודות עניין או מונומנטים סמליים. הוא תוכנן ליצור המשכיות ויזואלית, לסדר את המרחב, ולספק חוויה של מונומנטליות הדומה לזו של הצירים הגדולים הקלאסיים. ממגדל התצפית של הציר הגדול יש תצפית פנורמית גם על פריז.

בנוסף, יוצר מיקומו של הבניין קו ישר יחד עם שתי נקודות ציון נוספות בעיר: מגדל אייפל ומגדל מונפרנאס.

מבחינה מוניציפלית, לה דפאנס, והגרנד ארש שנמצא בשטחה, אינה חלק מפריז אלא רשות נפרדת במחוז איל-דה-פראנס אזור פריז רבתי, אך הציר ההיסטורי הופך את המקום לחלק בלתי נפרד מהעיר.

 תיאור המבנה 
שמאל|ממוזער|250px|המדרגות בבסיס הגראנד ארש
הבניין הוא דמוי "קשת" ישרת צלעות, ותוכנן כמעין גרסת המאה ה-20 של שער הניצחון. הוא עשוי מבטון, זכוכית וגרניט. כפרפרזה לשער הניצחון הנאו-קלאסיציסטי שנבנה לכבוד נפוליאון בונפרטה, מייצג הגרנד ארש את ניצחון האנושיות והשלום על פני המלחמה. המבנה בכללותו בנוי כקובייה כמעט מושלמת, בעלת מידות של כ-110 מ' לכל מקצוע. פנים הקובייה הוא חלל ריק שנוצר על ידי 4 הפאות העוטפות את הציר הקוסמי של פריז. כל פאה היא למעשה פירמידה מרובעת קטומה ששיפועה הוא 45°. הפאה התחתונה היא בסיס המבנה, ושיפוע הפירמידה הוא המדרגות המובילות אל הכניסה אליו, כאשר שלוש הפאות הנוספות מהוות את בניין המשרדים עצמו. יש המתארים את המבנה כיישום תלת-ממדי של טסרקט - קובייה בארבעה ממדים.

הקומה העליונה של הבניין כוללת גלריה לאמנות ומצפה לתיירים. הכניסה אל חלקו הציבורי של הבניין היא דרך מעליות קלות העוברות בתוך חלל הקובייה הפתוח. בחלל זה מספר מעליות העולות ישירות מהבסיס לקומת הגג, וכן מבנה טנסילי המורכב מאלמנטים קלים ומתוחים בלבד. מבנה היריעות, המזכיר ממברנות חיות, מעוצב באופן מנוגד לשאר המבנה: בחומר, בצורה ובעקרון המבני שלו שהוא שונה לחלוטין.

 זווית הסטייה 
שמאל|ממוזער|300px|הגרנד ארש ורובע לה דפאנס מראש שער הניצחון
למעשה, הגרנד ארש אינו תואם את זווית ה"אקס היסטוריק", ואינו מקביל לחלוטין לשער הניצחון הישן. הבניין נבנה בסטייה של כ-8° יחסית לקו המדויק מאוד המגיע עד אליו. בדומה לשבירת הסימטריה על ידי התוספות הקלות שבחלל הקשת כאמירה מודרניסטית, כך גם נעשה בהטייתו הקלה של המבנה. הטייתו בזווית קלה נראית אמנם זניחה, אך סטייה זו נראית למרחקים ומורגשת גם על ידי מי שנמצא בכיכר שארל דה גול, ליד שער הניצחון. הטיה קלה זו של הבניין הרגיזה מאוד את הפריזאים למן הרגע שנבנה הבניין, ואף גררה התנגדויות ל"חוצפה" האדריכלית שהרסה, כך נטען, את ייחודו של הקו ההיסטורי המדויק.

האדריכל אוטו פון ספרקלסן מת בשנת 1987, כשנתיים לפני סיום הבנייה. על-פי אגדה אורבנית שהפכה גם לאמרה בפריז, נטען כי ספרקלסן התאבד לאחר שלא יכול היה לסבול את הזווית שנוצרה בטעות. בפועל, הזווית הייתה מתוכננת מלכתחילה ומותו של האדריכל היה טבעי, אך הביקורת כלפיה קיימת עד היום.

ימין|ממוזער|800px|האקס היסטוריק של פריז. ממזרח למערב: הלובר, גני הטווילרי, כיכר הקונקורד, שדרות שאנז אליזה, שער הניצחון ולבסוף הגרנד ארש.

 קישורים חיצוניים 





 תמונות פנורמה


הערות שוליים

קטגוריה:פריז: מבנים
קטגוריה:בנייני משרדים
קטגוריה:פריז: אטרקציות תיירותיות