האצטדיון האולימפי (טוקיו)

האצטדיון הלאומי האולימפי (ביפנית: 国立霞ヶ丘陸上競技場 – "קוקוריטסו קאסומיגאוקה ריקוג'ו קיוגיג'ו") היה אצטדיון אשר מוקם בקאסומיגאוקה, באזור שינג'וקו שבטוקיו. המספר הרשמי של מושבים באצטדיון היה 57,363 מושבים, אך בפועל היו בו כ-48,000 מושבים.

האצטדיון הוקם בשנת 1958 על מנת לשמש כאצטדיון הלאומי של יפן. האירוע המרכזי הראשון שנערך בו היו משחקי אסיה בשנת 1958. האצטדיון שימש כאצטדיון העיקרי של אולימפיאדת טוקיו בשנת 1964. מאז אירח האצטדיון את אליפות העולם באתלטיקה בשנת 1991, את משחקי מיראז' בול בין השנים 1976–1993, ואת גביע טויוטה (הגביע הביניבשתי) בין השנים 1980–2001.

בסוף שנת 2014 נהרס האצטדיון, ועל חורבותיו נבנה אצטדיון חדש שיארח את טקסי הפתיחה והסיום ואת תחרויות האתלטיקה במסגרת אולימפיאדת טוקיו בשנת 2020. את תוכנית הבנייה המקורית שנחשפה ב-2013 יצרה האדריכלית זהה חדיד. האצטדיון שעיצבה נועד להכיל כ-80,000 מקומות ישיבה עם קירוי מלא לאצטדיון בגג נפתח ואף מיזוגו. ביולי 2015 הוחלט כי בשל העלות המנופחת של מימוש התוכנית, ועיצובו השנוי במחלוקת הבולט למרחקים בשל תצורת הגג, נגנזה התוכנית לבנייתו. ביטול התוכנית גם הוציאה את האצטדיון מרשימת האצטדיונים ביפן שיארחו את גביע העולם ברוגבי ב-2019, במסגרתו יועד לארח את משחק הגמר של הטורניר. הגמר הועבר לאצטדיון ביוקוהמה שאירח גם את גמר מונדיאל 2002. במקום זאת יצא מכרז מזורז לתוכנית חדשה וצנועה יותר בעלויותיה וצורתה. בדצמבר 2015 נבחרה תוכנית חלופית וזולה יותר לאצטדיון של האדריכל היפני קנגו קומה. ההצעה החדשה היא של אצטדיון מקורה חלקית בהשראת האדריכלות היפנית המסורתית שנועד להכיל 68,000 צופים במשחקים האולימפיים ואפשרות להקמת יציעים זמניים על מסלולי האתלטיקה שיגדילו את תכולת האצטדיון ל-80,000 מקומות ישיבה במידת הצורך לאירוח אירועי ענק. גם סביבת האצטדיון נועדה להיות ירוקה וחזיתו החיצונית מתוכננת להתכסות בצמחים מטפסים שיצרו "גן תלוי".

קישורים חיצוניים


 תצלום לוויין של האצטדיון
 האצטדיון ב-World Stadiums

 הערות שוליים 

טוקיו
קטגוריה:טוקיו: מבנים
קטגוריה:אולימפיאדת טוקיו (1964)
קטגוריה:יפן: אצטדיונים ומתקני ספורט
קטגוריה:יפן: אצטדיונים ומתקני ספורט לאומיים