זלמן שושי

זלמן וִינְדֶר (28 בספטמבר 1949 – 11 ביולי 2016), שהיה ידוע בכינויו זלמן שוֹשִי, היה ישראלי תושב תל אביב שנודע בעיקר בשל היותו קרוס-דרסינג. זכה לשם גנאי "הקוקסינל חביב העיתונות".

ביוגרפיה
וינדר נולד בחיפה ב-1949 להורים ניצולי שואה ילידי פולין. הוא חווה בגיל צעיר את התפרקות משפחתו, כאשר אמו לקתה בסכיזופרניה, ואביו, שהיה אלכוהוליסט, נהג כלפי אמו באלימות. על פי עדותו שהה וינדר כילד בן שמונה בגן הזיכרון בחיפה והתפתה להצעותיהם המיניות של מבוגרים בתמורה לכסף, בעיקר מתוך הרצון לחיבה אבהית שחסרה לו ופחות מהמניע הכספי.

בראשית שנות השישים עבר וינדר להתגורר בתל אביב, הפך לחלק מהקהילה הקטנה של עוסקים בזנות בעיר ונודע בכינוי "זלמן שושי". בשנות השמונים התפרסם בראיונות באמצעי התקשורת כאשר חשף את עברו כנער שעבר התעללויות, בעיקר במהלך עבודתו בזנות בגני תל אביב. מאז התארח בחוגי בית בתפקיד מרצה, תחקירן ומומחה פרטי בנושא הפדופיליה. בנובמבר 1987 הורשע בסחיטה באיומים של לקוח ונגזרו עליו 5 שנות מאסר בפועל.

מאז סוף שנות התשעים הוזכר מפעם לפעם בעיתונות בדרישות דרמטיות לעזרה במציאת מקום עבודה כגון: "אני על סף הידרדרות מחודשת ומבקש סיוע", "אני קורא לעם ישראל הרחום והחנון", "אני מוכן לעשות כל עבודה, כבר שנים שאני לא עובד בעבודה הבזויה שבה עסקתי כל חיי" וכיוצא באלה.

בשנת 1999 טלפן למזכירות הכנסת, התחזה לרופא ומסר הודעה כוזבת על מות חבר הכנסת אמנון רובינשטיין, שהיה מאושפז באותה עת. ההודעה התקבלה כמהימנה, והובילה להודעה פומבית על פטירתו של רובינשטיין, דקת דומיה והספד עליו מפי יו"ר הכנסת אברהם בורג, שאף אמר עליו תפילת אל מלא רחמים. רק כעבור זמן מה התברר כי ההודעה הייתה כוזבת. המניע לביצוע המעשה היה רצונו לעורר תשומת לב ציבורית למצבו הנפשי הקשה. כתב האישום שהוגש נגדו בגין המעשה בוטל על ידי בית המשפט בהסתמך על חוות דעתו של הפסיכיאטר המחוזי, שקבע כי וינדר היה חולה בנפשו בעת ביצוע העבירה ואינו כשיר לעמוד לדין.

בתחילת אוגוסט 2003 ניסה וינדר להתאבד בדירתו בתל אביב. הוא בלע כדורי שינה וזעק לעזרה: "אני על סף הידרדרות ומבקש סיוע". חייו ניצלו בזכות ערנות שכניו לבניין, אשר הזעיקו עזרה רפואית.

בשנת 2005 הודיע וינדר כי החל בהליכי חזרה בתשובה.

במרץ 2011 אושפז במוסד סיעודי ביפו בעקבות נפילה ואיבוד הכרה כתוצאה ממחלת הסוכרת שסבל ממנה.

באפריל 2013 יצאה האוטוביוגרפיה שלו "כל הזלמן בשושי".

ב-11 ביולי 2016 נמצא ללא רוח חיים בביתו בתל אביב. ב-13 ביולי 2016 נקבר בבית העלמין ירקון.

בתרבות הפופולרית
בשנת 1994 הציגה גלריה מרי פאוזי בתל אביב-יפו תערוכה בשם "זלמן שושנה". שם התערוכה נלקח מעבודה של מיכל נאמן משנת 1975.
 ללהקת משינה שיר בשם "קאנטרי ג'ו", שנכתב על ידי שלומי ברכה, גיטריסט וכותב השירים של הלהקה, בהשראת חיי זלמן שושי. ציטוט מתוך השיר: "חדרי ההלבשה דומים בכל מקום, והוא בתור אישה היה יוצא לנקום, והקהל מריע והוא כמעט מגיע, מגיע אל הדרך, הדרך לעצמו, קאנטרי ג'ו".
 להקת הבילויים הזכירה אותו בשיר "נפלא פה": "בבניין הסוכנות בקומה חמישית יושב זלמן שושי, עכשיו הוא פקיד, הוא שותה מהתה ומקליד".
 בסדרת המערכונים "היהודים באים" הופיע מערכון שבו חבר הכנסת אברהם בורג מקבל את שיחת הטלפון מזלמן שושי עם ההודעה כי אמנון רובינשטיין נפטר.

אוטוביוגרפיה
 זלמן וינדר, כל הזלמן בשושי: סיפור חייו של הזלמן המפורסם בישראל מאל"ף ועד תי"ו; תחקיר, כתיבה ועריכה: טל מאור, יהוד מונוסון: אופיר ביכורים, תשע"ד 2013.

קישורים חיצוניים
 יאיר קדר, מתוך "הזמן הוורוד": ZALMAN SHOSHI AT WORK זלמן שושי בעבודה, יוטיוב






בעקבות מותו:









הערות שוליים

קטגוריה:מורשעים בדין בישראל
קטגוריה:להט"בים ישראלים
קטגוריה:אישים הקבורים בבית הקברות ירקון
קטגוריה:להט"בים בזנות
קטגוריה:ישראלים שניסו להתאבד
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1949
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2016