בילוהירסק

בילוהירסק (באוקראינית: Білогірськ), בלוגורסק (רוסית:Белогорск) או קרסו-בזאר (טטרית של קרים: Qarasuvbazar) - עיר בחצי האי קרים, ששימשה כבירת חאנות קרים לאחר הרס בחצ'יסראי  במאה ה-18. עד תחילת המאה ה-20 שימשה כעירם המרכזית של קהילת הקרימצ'קים-יהודי קרים המקוריים. אוכלוסיית העיר: 18,400(2006).

היסטוריה
נוסדה בשם קרסו-בזאר, שפירושו בטטרית "השוק על הנהר השחור". לראשונה נזכרת במאה ה-13. שימשה כמרכז סחר חשוב בין גזלב (יבפטוריה) לקפה (פאודוסיה). בתקופת ח'אנות קרים שימשה כנחלתם של משפחת שירין. הקוזקים של זפורוז'יה ערכו מתקפות על העיר בשנים 1624, 1628, 1630 ו־1675.

לאחר שבחצ'יסראי, בירת ח'אנות קרים, נהרסה בידי הצבא הרוסי ב־1736 החאן פטיח גיריי  עבר לקרסו-בזאר, אך גם זו לא עמדה בפני הרוסים ונהרסה שנה לאחר מכן. לאחר צירוף קרים לרוסיה ב-1783 העיר אבדה מחשיבותה, אך נשארה מרכזם של הטטרים ושל הקרימצ'קים. הרב חיים חזקיהו מדיני קבע בה את מושבו כרב קהילת הקרימצ'קים ב-1866 בעיר, למרות שמבחינה אדמיניסטרטיבית חשיבותה של סימפרופול באותה תקופה הייתה גדולה יותר מאשר של קרסו. בשנת 1912 התגוררו בעיר כ-2500 קרימצ'קים. במהלך מלחמת האזרחים ברוסיה סבלו קרימצ'קים מפרעות הן מצד הצבא הלבן והן מצד יחידות צבאיות של המורדים למיניהם. זה גרם להגירה של רבים מהם מקרסו-בזאר. לפי מרשם האוכלוסין שנערך בשנת 1926 התגוררו בעיר כ-1000 קרימצ'קים וכ-190 יהודים אשכנזים.

ב־1941 נכבשה על ידי הגרמנים, שלא נגעו בקראים, אך כילו את רובה של קהילת הקרימצ'קים. האקציה התרחשה ב־18 בינואר 1942, בה הגרמנים חיסלו 2000 איש מהקהילה. עד ל־18 במאי 1944, כשהטטרים של קרים גורשו על ידי סטלין לקזחסטן, הייתה אחד משלושת המרכזים לקהילתם במקביל לבחצ'יסראי ואלושטה . לאחר פירוק ברית המועצות הטטרים התחילו לחזור למולדתם ולדרוש את השבת הרכוש הגזול.

מקורות



תמונות

קישורים חיצוניים




קטגוריה:קרים: ערים