פיליפ רייס

יוהאן פיליפ רייס (בגרמנית: Johann Philipp Reis; 7 בינואר 1834 – 14 בינואר 1874) היה מדען וממציא גרמני. היה בין הראשונים שהמציאו את הטלפון, אך לא רשם פטנט על ההמצאה ולא הפיץ ברבים את פיתוחה. על שמו נקרא טלפון רייס.

 ביוגרפיה 
רייס נולד בגלנהאוזן שבגרמניה, בנם של מארי קתרין (גלקנר) וקארל זיגיסמונד רייס. אביו השתייך לכנסייה האוונגליסטית הלותרנית. בגיל ארבע נפטרה אמו, ורייס גודל על ידי סבתו, שהייתה אישה משכילה ורחבת אופקים שעודדה אותו ללמוד. בגיל שש נשלח רייס לבית הספר המקומי של עיר הולדתו גלנהאוזן. כאן כישרונותיו משכו את תשומת לב מוריו, שהמליצו לאביו להמשיך את השכלתו במכללה גבוהה יותר. אביו נפטר לפני שלרייס מלאו עשר שנים. סבתו ואפוטרופסיו שלחו אותו למוסד של גרנייה בעיר פרידריכסדורף, שם גילה עניין בשפות, ורכש שליטה הן בצרפתית והן באנגלית, וכן אוסף של ידע כללי מגוון מהספרייה.

בגיל 14 התקבל רייס למכללת האסל בפרנקפורט, שם למד לטינית ואיטלקית. אהבה למדע התגלתה בו, ולאפוטרופוסיו הומלץ לשלוח אותו לבית הספר הפוליטכני של קרלסרוהה. דודו רצה שיהפוך לסוחר, וב-1 במרץ 1850, רייס התמחה כסוחר צבעים במוסד של י. פ. ביירבך, מפרנקפורט, בניגוד לרצונו. הוא אמר לדודו שילמד את המקצוע שנבחר עבורו, אך ימשיך בלימודיו המועדפים ככל שיוכל.

בזמנו הפנוי הקדיש עצמו להתפתחות אישית – לקח שיעורים פרטיים במתמטיקה ופיזיקה, והשתתף בהרצאותיו של הפרופסור ר. בוטגר בנושא מכניקה בבית הספר למסחר. כאשר תקופת החניכה שלו הסתיימה, רייס למד במוסד של ד"ר פופה (Dr. Poppe) בפרנקפורט. מכיוון שלא לימדו שם היסטוריה ולא גאוגרפיה, כמה מהתלמידים הסכימו ללמד זה את זה במקצועות אלה. רייס לימד גאוגרפיה, והאמין שמצא את ייעודו האמיתי באמנות ההוראה. הוא גם הפך לחבר באגודה הפיזיקלית של פרנקפורט.

בשנת 1855, השלים את שנת שירותו הצבאי בקאסל, ואז חזר לפרנקפורט כדי לקבל הסמכה כמורה למתמטיקה ומדעים באמצעות לימודים פרטיים והרצאות פומביות. כוונתו הייתה לסיים את הכשרתו באוניברסיטת היידלברג, אך באביב 1858 ביקר את חברו הוותיק ומורו, הופרת' גרנייה (Hofrath Garnier), שהציע לו משרה במכון גרנייה.

ב-14 בספטמבר 1859 נישא רייס, וזמן קצר לאחר מכן עבר לפרידריכסדורף, כדי להתחיל את הקריירה החדשה שלו כמורה.

רייס נפטר בגיל 40 בלבד בעקבות מחלת ריאות קשה שפקדה אותו במהלך חצי השנה האחרונה לחייו, ככל הנראה סרטן ריאות שלא אובחן.

 המצאת הטלפון 
רייס דמיין שחשמל יכול להתפשט בחלל, כפי שיכול אור, ללא עזרת מוליך חומרי, והוא ביצע כמה ניסויים בנושא. התוצאות תוארו במאמר, "על קרינת החשמל", אשר בשנת 1859 שלח בדואר לפרופסור פוגנדורף (Poggendorff) לצורך הכנסתו בכתב העת הידוע דאז "AnnalenderPhysik", ("שנתון הפיזיקה") אבל מאמרו נדחה.

רייס, כפי שיעשה מאוחר יותר גם אלכסנדר גרהם בל, חקר את איברי האוזן, ורעיון של מכשיר להעברת קול באמצעות חשמל ריחף במחשבתו במשך שנים. בהשראת שיעורי הפיזיקה שלו, הוא ניגש לפתרון בעיה וזכה להצלחה. בשנת 1860 הוא בנה את האב טיפוס הראשון של הטלפון, שיכול היה לכסות מרחק של 100 מטרים. בשנת 1862, הוא ניסה שוב לעניין את פוגנדורף באמצעות תיאור של "הטלפון" שלו, כפי שכינה זאת. גם הצעתו השנייה נדחתה, כמו הראשונה. המכשיר היה מגושם, ואיכות השמע בו לא הייתה טובה. הסיבה לכך הייתה המיקרופון שהוציא ניצוצות ואף דרש כוונון לעיתים קרובות. עם זאת, המתקן עבד והפך למכשיר הטלפון הראשון. האפרכסת שרייס פיתח הייתה כה מוצלחת עד כי עד היום לא היה צורך לבצע בה שום שינוי מלבד בגודלה, והיא גם הבסיס לרמקול המודרני.

רייס ניסה לעשות נפשות לטלפון שלו, אבל ההצלחה לא האירה לו פנים. הוא חזר לעסוק בהוראה מבלי לרשום פטנט על המצאתו.

עשר שנים מאוחר יותר הגיעה השמועה על המכשיר אל אלכסנדר גרהם בל ואלישע גריי האמריקאים. שניהם זיהו את הרכיב הבעיתי בטלפון של רייס – המיקרופון. וכך בשנת 1875 הצליחו כל אחד בנפרד לבנות מיקרופון מוצלח יותר. בניגוד לרייס שניהם דאגו לרשום פטנט על המצאתם ב-7 במרץ 1876, אלא שבל הספיק להגיש ולהפיץ לפני גריי. בהמשך התברר שההמצאה של גריי הייתה שונה במספר מרכיבים מזו של בל. בעיני כמה מהגרמנים, רייס נחשב לממציא של הטלפון.

בגרמניה נכתבו ספרים עליו והופקו בולים שנושאים את דיוקנו.

קישורים חיצוניים



הערות שוליים

קטגוריה:ממציאים גרמנים
קטגוריה:טלפוניה
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1834
קטגוריה:גרמנים שנפטרו ב-1874