קומזיץ

ממוזער|טקסט=קומזיץ ל"ג בעומר, 1972|קומזיץ ל"ג בעומר, 1972
קוּמְזיץ (מיידיש: בוא שב) הוא מפגש חברתי הנערך סביב מדורה. בתרבות הישראלית אומץ הקומזיץ כחלק מהווי הפלמ"ח ובעקבותיו תנועות הנוער. מקובל להשתמש במדורה לבישול מאכלים שונים ולאכלם במהלך הקומזיץ. בפרט נערכים קומזיצים לציון ל"ג בעומר.

אטימולוגיה
מקורה של המילה קומזיץ ביידיש: פירוש הצירוף "קום זיץ" הוא "בוא/י שב/י". במשמעותה המקורית לא היה הכרח למדורה דווקא, אלא לארוחה שמתקיימת בחוץ. מאוחר יותר אומץ המונח בידי אנשי הפלמ"ח לתיאור הישיבה סביב המדורה, ובמשמעותה זו נותרה עד ימינו. הבלשן יצחק אבינרי הציע את המילה "שֵׁבנָא" (וברבים: שבנאות) כחלופה עברית שהיא כעין תרגום שאילה של המילה ביידיש, אך זו לא התקבלה. הוצעה גם המילה התלמודית "טוזיג", הקיימת גם בערבית, וגם המילה "כֵּרָה", המופיעה במקרא (מלכים ב' ו, כג), אך גם הן לא הצליחו להחליף את מקום ה"קומזיץ" (המילה "טוזיג" הוצעה גם כחלופה למונח פיקניק, וגם במקרה זה לא התקבלה). בשיר "דּוּדוּ", שכתב חיים חפר (פיינר) על מ"מ הפלמ"ח דוד צ'רקסקי שנפל בקרב, מסופר: "אִתָּנוּ הָלַךְ בַּמַּסָּע הַמְּפָרֵךְ / אִתָּנוּ סִיֵּר הוּא בַּגְּבוּל / בַּקוּמְזִיץ הָיָה מְזַמֵּר וְעוֹד אֵיךְ / אִתָּנוּ סָחַב מִן הַלּוּל...". בשנות ה-40 היה מקובל בשימוש גם הפועל הנגזר מהשם, "לקמזץ".

מאפיינים
הקומזיץ היה חלק מהווי הפלמ"ח והוא כלל שירה בציבור, צ'יזבטים ואכילת קַרטושקֶס – תפוחי אדמה שנאפים במדורה עצמה. 

לאחר קום מדינת ישראל הפך הקומזיץ לפעילות נפוצה בתנועות הנוער. כיום מקובל לערוך קומזיצים לציון מאורעות שונים וגם ללא סיבה מיוחדת. קומזיץ הוא המנהג הידוע ביותר לציון ל"ג בעומר.

במהלך השנים חלו מספר התפתחויות בתחום הקולינרי: תפוחי האדמה נעטפים לעיתים ברדיד אלומיניום בטרם השלכתם למדורה, ולתפריט נוספו בצל, מרשמלו ונקניקיות.

ראו גם
 מנגל
 פיקניק

קישורים חיצוניים





הערות שוליים

קטגוריה:ישראל: חברה
קטגוריה:הפלמ"ח
קטגוריה:הקיבוץ
קטגוריה:בילוי בחיק הטבע
קטגוריה:מילים וביטויים ביידיש
קטגוריה:מזון: דרכי הגשה
קטגוריה:מקורות אור