אמילקארה פונקיילי

אמילקארה פונקיילי (באיטלקית: Amilcare Ponchielli; 31 באוגוסט 1834 – 16 בינואר 1886) היה מלחין איטלקי הנחשב לחוליה מקשרת בין האופרה הרומנטית המאוחרת לבין זרם הווריזמו. ידוע בשל מגוון יצירות שעיבד לכלי נשיפה ובשל האופרה לה ג'וקונדה. 

ביוגרפיה
פונקיילי נולד בעיר פאדרנו פאסולארו ליד קרמונה, שהיתה בשעתה חלק מממלכת לומברדיה-ונציה (תחת שלטון האימפריה האוסטרית). להוריו היתה הכנסה צנועה כבעלי חנות למוצרים בפיקוח, ואביו עבד גם כנגן עוגב וכמורה בבית ספר, והוא שהקנה לבנו את השכלתו המוזיקלית. בגיל 9, שנה לפני הגיל המקובל, זכה במלגת לימודים בקונסרבטוריון המלכותי של מילאנו ובגיל 10 כבר חיבר סימפוניה. בין מוריו הבולטים בקונסרבטוריון היה אלברטו מאזוקאטו , שהיה לא רק מורה להלחנה ותיאורטיקן רב-השפעה, אלא גם מנטור משמעותי עבור פונקיילי; מאזוקאטו נחשב לאחת הדמויות שעיצבו את דור מלחיני האופרה הבא באיטליה, ולימים היה גם מורו של אריגו בויטו, מי שכתב את הליברית ליצירת המופת של פונקיילי, "לה ג'וקונדה".

עם סיום לימודיו בהצטיינות יתרה בשנת 1854, החל פונקיילי לשמש כ'מאסטרו מחליף' (Maestro sostituto) בתיאטרון קונקורדיה שבקרמונה. תפקיד זה, שכלל הדרכת זמרים וליווי חזרות, נחשב למסלול הכשרה חיוני בעולם האופרה האיטלקי והעניק לו ניסיון מעשי רב.

טרם פרסומו כמלחין אופרות, רכש פונקיילי ניסיון רב כמנצח תזמורות כלי נשיפה (Capobanda). תפקיד זה נחשב באותה עת למשרה יוקרתית בקהילות המקומיות, והרכבים אלו היוו חלק משמעותי בחיי התרבות באיטליה. בשונה מהתזמורת הסימפונית, הייתה ה"באנדה" (Banda) תזמורת עירונית שהופיעה בכיכרות ובמצעדים, ובכך שימשה ככלי העיקרי להנגשת מוזיקה לציבור הרחב. במהלך שנותיו בתפקיד זה, היה פונקיילי פורה במיוחד וחיבר למעלה מ-200 יצירות להרכבי כלי נשיפה. בין יצירות אלה ניתן למנות יצירות חלוציות כמו הקונצ'רטו הראשון לאפוניום  (1872) ומרשים המשלבים בין פטריוטיות איטלקית לאומית לבין ביטוי אבל אישי.

שנתיים לאחר סיום לימודיו בקונסרבטוריון חיבר את האופרה הראשונה שלו. זו הייתה האופרה I PROMESSI SPOSI המבוססת על יצירת המופת של אלסנדרו מנצוני - "המאורסים". האופרה זכתה להצלחה בינונית, אבל גרסה מתוקנת של האופרה הועלתה בשנת 1872 והביאה לחתימת חוזה עם ג'וליו ריקורדי, המו"ל הגדול של עולם המוזיקה באיטליה. בשנת 1874 זכתה האופרה שלו "הליטאים" להצלחה.

כעבור שנתיים העלה פונקיילי את האופרה המפורסמת ביותר שלו - "לה ג'וקונדה" המבוססת על הדרמה "אנג'לו, עריץ פדובה" מאת ויקטור הוגו. הצגת הבכורה הייתה בתיאטרון לה סקאלה במילאנו ב-8 באפריל 1876. הליברית נכתב על ידי המשורר והמלחין אריגו בויטו. האופרה מבוצעת עד היום. בעיקר ידוע ומפורסם "מחול השעות" שזכה לביצועים רבים ואף מועלה כיצירה עצמאית, שהגרסה הידועה ביותר שלו היא הגרסה מצוירת בסרט פנטזיה של וולט דיסני.

במקביל לפרסומו הבינלאומי, זכה פונקיילי לשני מינויים יוקרתיים: הוא מונה לפרופסור להלחנה בקונסרבטוריון של מילאנו, שם העמיד דור של תלמידים שהפכו למלחינים ידועים כמו פייטרו מסקאני וג'אקומו פוצ'יני, שכבר היה חלק מזרם הוריזמו. בנוסף, מונה למנהל המוזיקלי (Maestro di Cappella) של בזיליקת סנטה מריה מג'ורה בברגמו. למרות הצלחות אלו, חווה פונקיילי בשנותיו האחרונות משבר יצירתי, שהוביל לכך שפרויקטים רבים שלו נותרו לא גמורים. בין השאר, האופרה "המוּרים מוולנסיה" הושלמה רק לאחר מותו. 

בסוף שנת 1885, בעת ששהה בפיאצ'נצה לרגל הפקה של 'לה ג'וקונדה' בכיכובה של אשתו, זמרת הסופרן טרזינה בראמבילה, לקה בדלקת ריאות חריפה, ונפטר ב-16 בינואר 1886. הוא זכה לכבוד יוצא דופן ונטמן ב'פאמדיו' – היכל התהילה בבית הקברות הגדול במילאנו. לאחר מותו שונה שמה של עיר הולדתו מפאדרנו פאסולארו לפאדרנו פונקיילי.

קישורים חיצוניים





קטגוריה:מלחיני אופרה איטלקים
קטגוריה:מלחינים איטלקים במאה ה-19
קטגוריה:ילידי 1834
קטגוריה:איטלקים שנפטרו ב-1886