סדיגורה

סדיגורה, כמקובל בשפת יהודי המקום (באוקראינית: Садгора סדהורה; ברומנית: Sădăgura סדגורה; בפולנית: Sadagóra סאדגורה) - הוא רובע בעיר צ'רנוביץ שבאוקראינה, ממוקם בגדה המזרחית של נהר פרוט, במרחק של כ-6 קילומטר ממרכז העיר. בעבר הייתה סדיגורה עיירה עצמאית. פירוש השם של העיירה ברוסית ובאוקראינית - "גן הר"

העיר נוסדה בשנת 1769, על ידי ברון פטר ניקולאוס פון גארטנברג (Peter Nikolaus von Gartenberg), אציל סקסוני ממוצא דני. במהלך המלחמה העות'מאנית-רוסית הוא נשכר על ידי קיסרית הרוסיה יקטרינה השנייה כמומחה לייצור מטבעות כסף. במקום, בו שוכנת היום סדיגורה הוא בנה מטבעה. מטבעות הכסף שהופקו בה שימשו כאמצעי תשלום לבעלי הברית של האימפריה הרוסית. שמה של העיירה הוא תרגום מלולי של שם משפחתו של הברון מגרמנית לרוסית ("גארטן" - גן (בגרמנית) ו"ברג" - הר (בגרמנית)).
הקהילה היהודית

האוכלוסייה היהודית
יהודים התגוררו בעיירה מתקופת היוסדה. הייתה בתחום הקיסרות האוסטרית, המתיישבים היהודים היו ברובם המכריע חסידים.ב-1775 נמנו בסדיגורה 45 משפחות יהודיות מכלל 180 המשפחות בעיר, ובתחילת המאה ה-19 - מאה משפחות. בית-הכנסת המרכזי הוקם ב-1770 לערך. יהודים מיישובי הסביבה היו מסופחים לקהילת סדיגורה.

יהודי סדיגורה עסקו במסחר ובמלאכה, ובין יהודי הסביבה היו גם בעלי-קרקעות עשירים. יהודים מדלת העם מצאו את פרנסתם בדוחק בהובלת מים בחביות מבארות מרוחקות.

במשך המאה ה-19, הייתה סדיגורה עיירה יהודית.  רוב תושביה היו יהודים, שפת המסחר והתרבות הייתה יידיש, ובשבתות וחגים יהודיים לא התקיים בה בפועל מסחר.
הקהילה היהודית התארגנה ומספר היהודים בעיר הלך ועלה. ערב מלחמת-העולם הראשונה הייתה הקהילה בשיא פריחתה, ומנתה 10,000 נפש, מהם 3,000 יהודים ביישובים הסמוכים.

קהילת סדיגורה הייתה מעוז חסידי רוז'ין, אחרי שהאדמו"ר ר' ישראל פרידמן קבע בה את מושבו באמצע המאה ה-19. התקיימה יריבות בין חסידיו לחסידי צאנז והייתה מתיחות בין הקהילות.

אחרי מלחמת העולם הראשונה ירד מאוד מספר היהודים בעיר. בין שתי מלחמות-העולם התנהלה בקהילה פעילות ציונית ערה, ונציגים יהודים ישבו במועצת העיר. ערב מלחמת העולם השנייה נמנו בסאדאגורה כ- 1,700 יהודים.

במהלך מלחמת העולם השנייה עבר אזור סדיגורה לשליטת הסובייטים ואחרי מתקפת גרמניה על ברית המועצות בקיץ 1941 נמסר שוב לידי רומניה, אז בת ברית של גרמניה הנאצית. עם השתלטות הגרמנים והרומנים על סדיגורה נרצחו 186 יהודים בעיר עצמה, ויתרם, כ-1,500, שולחו למחנות בטרנסניסטריה. מהם רק מעטים שבו. 

במהלך השואה נרצחו רוב יהודי העיירה בבורות ירי. 
לאחר השואה נשארו בסדיגורה רק 5 משפחות יהודיות. הנאצים והמקומיים מבצעי הרצח לא הותירו ממצאים על פני השטח; ואף השלטונות הסובייטים ששלטו במקום בהמשך לא ציינו את העבר ולא הותירו רישומים מדויקים על הנרצחים. רק שנים לאחר השואה, כשהורם מסך הברזל, החלו להתברר ממדי הרצח. בשנת 2019 הוקמה בעיירה מצבה בסיוע מרכז רבני אירופה, על קבר אחים ענק בו טמונות גופותיהם של לפחות 1,200 ילדים, נשים וגברים יהודיים מהעיירה ומהסביבה, שנרצחו בבורות ירי, חלקם כפי הנראה נקברו בקבר האחים בעודם בחיים.

רבני חסידות סדיגורה עלו לארץ ישראל לפני השואה. ממשיך השושלת של אדמו"רי רוזין וסדיגורה היה רבי ישראל משה פרידמן – האדמו"ר השישי מסדיגורה, שהתגורר בישראל.

החל משנת 1965 סדיגורה היא חלק מהעיר צ'רנוביץ. בסדיגורה נותר בית הכנסת של הצדיק, האדמו"ר מסדיגורה. בית העלמין היהודי בעיר מוקף גדר, אולם אינו מטופל. במקום ישנו אוהל על קברי הצדיקים מסדיגורה. (הנתונים מתוך "פנקס הקהילות רומניה")

+ האוכלוסייה היהודית בין השנים 1774–1945 שנה  נפשות  % מתוך האוכלוסייה 1774  103  - 1776  186  - 1873  3,591  - 1880  3,888  80.4 1910  3,410  74.0 1914  5,060  - 1919  900  - 1930  1,459  - 1941  654  - 1945  5 משפחות  -

לקריאה נוספת


קישורים חיצוניים


 דף העיירה ב-JewishGen 


הערות שוליים

קטגוריה:קהילות יהודיות באוקראינה
קטגוריה:צ'רנוביץ
קטגוריה:קהילות יהודיות שהושמדו בשואה
קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1770