האקדמיה הלאומית הישראלית למדעים

250px|ממוזער|שמאל|נשיא מדינת ישראל לשעבר ראובן ריבלין עם נשיאי האקדמיה למדעים לשעבר (עומדים) לקראת חילופי תפקידים, יושבות נשיאת האקדמיה הישראלית למדעים היוצאת, פרופ' רות ארנון (מימין לנשיא) ומחליפתה פרופ' נילי כהן
250px|ממוזער|נשיא המדינה, ראובן ריבלין ורעייתו, נחמה ריבלין, מארחים את אירוע "מדע ודעת" של האקדמיה הלאומית למדעים לציון 70 שנות מדע בישראל. בתמונה: מימין פרופ' דן שכטמן, התלמידה ליזה ריסיץ מבית הספר "און" לחינוך מיוחד בתל אביב, נשיא המדינה, פרופ' מונא חורי-כסאברי, נחמה ריבלין, נשיאת האקדמיה הלאומית למדעים פרופ' נילי כהן והתלמידה הידאיה זיאדנה מבית ספר למצוינות במדעים בחורה, מרץ 2018
האקדמיה הלאומית הישראלית למדעים היא תאגיד סטטוטורי ישראלי הפועל לקידום המחקר והפעילות המדעית בישראל.

 היסטוריה 
הרעיון להקמת אקדמיה ישראלית למדעים
הרעיון להקמת האקדמיה עלה לראשונה במהלך שנות ה-50 על ידי: אהרון קציר, פולי ואן-ליר, בן-ציון דינור, ו-דוד בן-גוריון. זאת לאחר הקמתן של "המועצה המדעית" בשנת 1948 ושל "המועצה להשכלה גבוהה" בשנת 1958. זאת לאחר אישור הממשלה בשנת 1955 להקים בית להשכלה גבוהה בירושלים.

הקמת האקדמיה וראשית דרכה
האקדמיה נוסדה בשנת 1961, לפי חוק האקדמיה הלאומית הישראלית למדעים, התשכ"א-1961 (למעשה הקמתה, בחירת החברים הראשונים והישיבה הראשונה נעשו עוד קודם לחקיקת החוק). נכון למרץ 2024, חברים בה 147 מדענים ומלומדים ישראלים מן המעלה הראשונה, מהם 76 במדעי הטבע ו-71 במדעי הרוח והחברה.

האקדמיה שוכנת בצמוד למכון ון ליר ולבניין המועצה להשכלה גבוהה בירושלים ובכניסה אליה מצויה כיכר על שם אלברט איינשטיין. בתוך מתחם האקדמיה ישנו פסל של איינשטיין שהוא העתק של פסל הנמצא באקדמיה הלאומית האמריקאית למדעים בוושינגטון הבירה.

מטרות ותאור כללי
לפי חוק האקדמיה מטרותיה הן:
 לרכז בתוכה כחברים את טובי אישי המדע תושבי ישראל;
 לייעץ לממשלה בסוגיות בעלות חשיבות לאומית בתחום המחקר והתכנון המדעי, לרבות במתן הערכות מצב לאומיות ביוזמת האקדמיה, ולהגיש דוחות וסקירות, וכן לייעץ ולתת מידע למשרדי הממשלה לפי פנייתם;
 לטפח ולקדם פעילות מדעית, לרבות פעילות מדעית בין תחומית ופעילות מדעית בתחומי דעת חדשים;
 לקיים מגע עם גופים מקבילים בחוץ לארץ;
 לפעול בייצוג המדע הישראלי במוסדות ובכינוסים בינלאומיים, מתוך תיאום עם מוסדות המדינה;
 לפרסם כתבים שיש בהם כדי לקדם את המדע;
 לעסוק בכל פעילות שיש בה כדי לשמש את המטרות האמורות.

ייעודה של האקדמיה לפי פרסומיה:

בתחום החינוך מגשימה האקדמיה את ייעודה בעזרת היזמה למחקר יישומי בחינוך, יחידה של האקדמיה.

מקום מושבה של האקדמיה בירושלים. האקדמיה מתכנסת לאספה כללית פעם אחת בשנה לפחות וכל חטיבה מתכנסת לישיבות בין פעם לשלוש פעמים בשנה.

ייעוץ לממשלה

אחד מתפקידיה המרכזיים של האקדמיה הלאומית הישראלית למדעים הוא לספק ייעוץ לממשלה בנושאים בעלי חשיבות לאומית בתחום המחקר והתכנון המדעי. בעקבות תיקון חוק האקדמיה ב-2010, הוסמכה האקדמיה לשמש גוף מייעץ רשמי לממשלה.

כחלק מתפקידה כגוף מייעץ, האקדמיה ממנה ועדות מומחים הבוחנות סוגיות שונות בתחום המחקר ומגבשות המלצות מדיניות על בסיס מסקנותיהן.

על פי התיקון לחוק, האקדמיה מחויבת גם להגיש לממשלה ולכנסת אחת ל-3 שנים דוח הסוקר את מצב המדע והמחקר בישראל לעומת העולם. דוחות אלה כוללים סקירה של הישגים, פערים ואתגרים בתחום המחקר הבסיסי בישראל, לצד המלצות מדיניות לקידומו.

ב-20 במרץ 2024 יצאה האקדמיה בגילוי דעת לא שגרתי, שתחילתו במילים: "אנו, חברי מועצת האקדמיה ונשיאיה הקודמים, מביעים דאגה עמוקה וחריפה מפעולותיה של ממשלת ישראל השלושים ושבע, ומתריעים מפני פגיעה חסרת תקדים במחקר המדעי, בחינוך הגבוה ובעולמות המדע, הרוח והתרבות בישראל."

במאי 2025 יצאה האקדמיה בגילוי דעת על פיו קיימת סכנה ממשית המאיימת לפגוע קשות במדע הישראלי ובעתיד שיתוף הפעולה המדעי בין ישראל לבין מדינות האיחוד האירופי, לנוכח ההתפתחויות המדיניות האחרונות באיחוד האירופי בגלל מלחמת חרבות ברזל והמצב ההומניטרי הקשה שנוצר בעקבותיה.

חברי האקדמיה
חברי האקדמיה נבחרים לכל ימי חייהם באספה כללית של חברי האקדמיה. עם הקמתה נקבע שבאקדמיה יהיו עד 50 חברים מתחת לגיל 75, חציים בחטיבה למדעי הרוח וחציים בחטיבה למדעי הטבע. בתחילת 1962 היו באקדמיה 33 חברים, בסוף 1963 42 חברים ובתחילת 1967 היו בה 45 חברים. בהמשך הוגדל המספר המרבי של חברים מתחת לגיל 75 בכל חטיבה ל-40. בשנת 2002 היו באקדמיה 81 חברים, בשנת 2008 94 חברים ובסוף 2009 מספר החברים הגיע ל-99. סה"כ מספר החברים כולל אלו שהלכו לעולמם הגיע בשנת 2024 ל-265.

עד ראשית שנות ה-90 נבחרו לאקדמיה רק שתי נשים: דורותיאה קרוק ורות נבו, שתיהן בחטיבת מדעי הרוח, ועד שנת 2000 נוספו לאקדמיה עוד שלוש נשים: רות ארנון, יהודית בירק ועדה יונת, שלושתן בחטיבת מדעי הטבע. לאחר מכן נוספו לאקדמיה עוד נשים: נילי כהן, מרגלית פינקלברג, שולמית וולקוב, חוה טורניאנסקי ומיכל בירן, חמישתן בחטיבה למדעי הרוח. נכון לשנת 2024 נבחרו לאקדמיה שלושים ואחת נשים כולל אלו שכבר הלכו לעולמן. מיעוט הנשים באקדמיה הלאומית למדעים מוסבר בכך שלאקדמיה מגיעים פרופסורים מבוגרים יחסית ועל כן שיעור הנשים באקדמיה משקף את שיעורן בקרב הפרופסורים מן המניין בעבר. אולם היו שטענו שהסיבה היא שיטת החבר-מביא-חבר שמנעה ייצוג הולם לנשים.

נכון לשנת 2024 ישנם 61 חברי אקדמיה מהאוניברסיטה העברית, 30 ממכון ויצמן למדע, 34 מאוניברסיטת תל אביב, 10 מהטכניון, 4 מאוניברסיטת חיפה, 4 מאוניברסיטת בר-אילן, 3 מאוניברסיטת בן-גוריון, 1 מאוניברסיטת רייכמן (פרופ' אהרן ברק), 1 מהמרכז הרפואי שיבא (פרופ' יהודה שינפלד שנבחר ב-2019). ההסבר שניתן למיעוט נציגים מהאוניברסיטאות הצעירות יותר בכך שלאקדמיה מגיעים פרופסורים מבוגרים יחסית ועל כן חברי הסגל באוניברסיטאות החדשות לא הספיקו להגיע להכרה הנדרשת, אולם היו שטענו שהסיבה היא שיטת החבר-מביא-חבר.

 בעלי תפקידים 
נשיא האקדמיה מתמנה על ידי נשיא המדינה על-פי המלצת האקדמיה. תקופת כהונתו שלוש שנים, אך הוא יכול לכהן תקופות נוספות. לפי התנאי הבא: הנשיא לא יכהן יותר משתי תקופות כהונה ברציפות, אך שלא ברציפות אין הגבלה על מספר תקופות הכהונה. סגן-הנשיא נבחר על ידי חברי האקדמיה לשלוש שנים. הנשיא וסגנו באים מחטיבות שונות. כל חטיבה בוחרת ביושב-הראש שלה לשלוש שנים. נשיא האקדמיה הנוכחי הוא פרופ' דוד הראל ממכון ויצמן למדע, וסגניתו היא פרופ' מרגלית פינקלברג מאוניברסיטת תל אביב. בראש החטיבה למדעי הרוח עומד פרופ' אבנר הולצמן מאוניברסיטת תל אביב, ובראש החטיבה למדעי הטבע עומד פרופ' יוסף קוסט מאוניברסיטת בן-גוריון בנגב.

+ בעלי תפקידים באקדמיה הלאומית למדעים תקופה נשיא סגן נשיא יושב ראש החטיבה למדעי הטבע יושב ראש החטיבה למדעי הרוח 1960–1962  מרטין בובר  אהרן קציר  יואל רקח  גרשם שלום 1962–1965  אהרן קציר  גרשם שלום  אריה דבורצקי  אפרים אלימלך אורבך 1965–1968 1968–1971  גרשם שלום  אריה דבורצקי  ארנסט דוד ברגמן  אפרים אלימלך אורבך, יהושע פראוור 1971–1974  יהושע פראוור 1974–1977  אריה דבורצקי אפרים אלימלך אורבך  יגאל תלמי  נתן רוטנשטרייך 1977–1980 1980–1983  אפרים אלימלך אורבך  יהושע יורטנר  שמשון אברהם עמיצור  דן פטינקין 1983–1986  נתן רוטנשטרייך 1986–1989  יהושע יורטנר  נתן רוטנשטרייך  ישראל דוסטרובסקי  אהרן ברק 1989–1992 יצחק שטיינברג  יהושע בלאו 1992–1995  נתן רוטנשטרייך, מנחם יערי יעקב זיו 1995–2001  יעקב זיו חיים תדמור  רות ארנון  שאול שקד 2001–2004  חיים תדמור  דן שכטמן  בנימין זאב קדר 2004–2007  מנחם יערי  רות ארנון  אלכסנדר לויצקי 2007–2010  רפאל משולם  יוחנן פרידמן2010–2015 רות ארנון  בנימין זאב קדר 2015–2019 נילי כהן  דוד הראל  איתמר וילנר  יוסף קפלן 2019–2021 ידין דודאי  סרג'יו הרט 2021–2025  דוד הראל  מרגלית פינקלברג2025–יוסף קוסטאבנר הולצמן

האקדמיה הצעירה הישראלית

בחודש נובמבר 2012 החלה לפעול האקדמיה הצעירה הישראלית בחסות האקדמיה הלאומית, עם בחירתם של 26 המדענים הראשונים. מסגרת זו הוקמה בעקבות הקמת מסגרות דומות בעולם. היא מיועדת לקדם את מעמדו של המדען הצעיר בישראל ולעודד קשרים, שיתוף פעולה ומחקרים משותפים בין חוקרים צעירים מתחומים שונים ובין חוקרים צעירים בישראל ומחוץ לה.

חברי האקדמיה הצעירה (בגילאי 45 או פחות בעת בחירתם) הם חוקרים בולטים ומצטיינים בתחומי עיסוקם, שהדגימו חשיבה מקורית וזכו במענקי מחקר יוקרתיים, בפרסים חשובים ובאותות הצטיינות, ובעלי רצון לעשייה אקדמית, חינוכית וחברתית ברמה הלאומית. החברים נבחרים לכהונה בת ארבע שנים. נכון לשנת 2024, מונה האקדמיה הצעירה הישראלית 28 חברות וחברים.

הוצאה לאור
אחד מיעדי האקדמיה המוצהרים הוא "לפרסם כתבים שיש בהם כדי לקדם את המדע". במסגרת ההוצאה לאור של האקדמיה הישראלית למדעים ראו אור מעל ל-300 כותרים. הם עוסקים בכל תחומי המדע וצורות הצגת המידע הקשור למחקר המדעי: דו"חות; סקירות שיטתיות; סדרות נושא, המציגות ניתוח עדכני ממצה; ונתונים או מלל מבואר, כמו כתבי יד מהודרים; וכמו כן, דו"ח שמוציאה האקדמיה על פעילותיה.

מבחר מפרסומיה (לפי סדר כרונולוגי)
מדעי הטבע
 Einstein’s masterpiece : the foundation of general relativity Die Grundlage der allgemeinen Relativitätstheorie; The foundation of the general theory of relativity, Jerusalem 2010.
 רות ארנון, דו"ח ועדת ההיגוי להערכת מצב המחקר הביו-רפואי בישראל: דו"ח שאושר במועצת האקדמיה ביום י"ג במרחשוון תשס"ט, 11 בנובמבר 2008, ירושלים: תשס"ט 2009.
 הביוטכנולוגיה בישראל בעידן הפוסט-גנומי : דברים שנאמרו ביום עיון שנערך ביום י"ט בשבט תשס"א / 12 בפברואר 2001, (עורכים: יוסי סגל ורות צדקיה (לנדאו) ), ירושלים: תשס"ג 2003.

מדעי הרוח
 סיריל אסלנוב, שירי אהבה ושירי מלחמה בשירת הטרובודורים: בין ניגוד להשלמה הדדית, ירושלים: תש"ע-2010.
 צביה ברזניץ ורעות ימין, אבחון, מדידה והערכה גן-ב: תמונת מצב והמלצות צוות הבדיקה לנושא אבחון, מדידה והערכה לגיל הרך, ירושלים: היזמה למחקר יישומי בחינוך: תשס"ח 2008.
 יהושע בלאו, מילון לטקסטים ערביים יהודיים מימי הביניים, (עורך: יחיאל קארה), כותרים נוספים: A dictionary of mediaeval Judaeo-Arabic, مقابل صفحة العنوان: قاموس اللغة العربية اليهودية في العصور الوسطى / تأليف يهوشوع بلاو, ירושלים: תשס"ו 2006.

ראו גם
 רשימת חברי האקדמיה הלאומית הישראלית למדעים, בעבר ובהווה שנכתבו עליהם ערכים בוויקיפדיה
 המארג - התוכנית הלאומית להערכת מצב הטבע בישראל
 פורום תל"מ - הפורום לתשתיות לאומיות למחקר ולפיתוח

קישורים חיצוניים




 "קטלוג בית ועד לחכמים" שישים שנות מדע ודעת, האקדמיה הלאומית הישראלית למדעים
 שאול כץ, חזונות נפגשים: דוד בן–גוריון, בן–ציון דינור, פולי ון ליר ואהרן קציר ומעשה הקמת האקדמיה הלאומית הישראלית למדעים
 אתר היזמה למחקר יישומי בחינוך

  (דיון בישיבה הראשונה של האקדמיה הלאומית למדעים)


 יוטיוב
 לינקדאין

 הערות שוליים 

קטגוריה:אגודות מדעיות
קטגוריה:ישראל: מדע וטכנולוגיה
קטגוריה:ארגונים החברים במועצת המדע הבין-לאומית
קטגוריה:חברים לאומיים באיגוד האסטרונומי הבין-לאומי
קטגוריה:ישראל: תאגידים סטטוטוריים