ג'יבריל רג'וב

ג'יבריל רג'וב (בערבית: جبريل الرجوب, מכונה גם אבו ראמי; נולד ב-14 במאי 1953) הוא איש ציבור פלסטיני חבר הפת"ח ויו"ר התאחדות הכדורגל הפלסטינית. קודם לכן כיהן כראש הביטחון המסכל ביהודה ושומרון. בעברו היה שותף בפעילות טרור נגד ישראל ואף גורש ללבנון.

ראשית חייו וחיים אישיים 
נולד ב-1953 בעיירה דורא בנפת חברון. בגיל 15 הואשם במתן מחסה לקצינים מצריים שהגיעו לאזור חברון מעזה. במעצר הכיר את אבו עלי שאהין, מראשי הפת"ח, שהמליץ לקבלו לארגון. בגיל 17 זרק רימון על משאית של צה"ל, וב-1970 נידון בשל כך למאסר עולם. בבתי הכלא השונים בהם שהה למד עברית רהוטה ואנגלית ברמה סבירה, וכן תרגם את ספרו של מנחם בגין "המרד" לערבית. שוחרר בעסקת ג'יבריל ב-1985. אחרי שחרורו נישא להיבא, אם ארבעת ילדיו.

אחיו נאיף רג'וב, הצטרף לחמאס והיה בין המגורשים ללבנון בשנת 1992, אחר כך חזר לדורא. שימש כאימאם המסגד בעיירה ונבחר למועצה המחוקקת הפלסטינית. בשנת 2006 נעצר נאיף רג'וב, בעקבות חטיפתו של גלעד שליט, כחלק מקלפי המיקוח שניסתה ישראל להשיג בתמורה לשליט. הוא הועמד למשפט ואז נקצבו לו ארבע שנות מאסר. ביולי 2014 נעצר נאיף רג'וב שוב כחלק ממבצע "שובו אחים" ומאז הוא מוחזק בצו מנהלי.

רג'וב חלה בסרטן ועבר ארבעה ניתוחים.

פעילות פוליטית
ב-1988 השתתף באינתיפאדה הראשונה, ובעקבות כך גורש ללבנון, משם הגיע לתוניס, למטה אש"ף. שימש כעוזרו של ח'ליל אל-וזיר (אבו ג'יהאד), סגן ראש הפת"ח. לאחר הריגתו של אבו ג'יהאד נהיה למקורבו של יאסר ערפאת. ב-1992 גייס סוכן בישראל, שהיה אמור לרצוח את אריאל שרון.

לאחר הסכמי אוסלו ב-1994 חזר לשטחים. ב-18 במאי 1994 מונה לראש הביטחון המסכל בגדה, שבסיסו נקבע ביריחו, שהועברה באותו זמן לשליטת הפלסטינים. הכוחות הכפופים לרג'וב אומנו על ידי ה-CIA והשב"כ. בסיס כוחו של רג'וב היו אנשי חברון וצעירים פלסטינים שלא היו קשורים להנהגה בתוניס ולכן היו מוכנים להתמודד נגד חמאס. רג'וב הקים את המפקדה שלו שהייתה המשוכללת במפקדות הרשות הפלסטינית בביתוניא. בשנת 1999 אישר יוזמה לגייס חיילות בצה"ל כמודיעות שלו.

באינתיפאדה השנייה ב-2000 נמנע מלקחת חלק פעיל ואף סיכל, לפי גורמים ישראליים, מספר פיגועי טרור. למרות זאת ביתו הופצץ על ידי חיל האוויר, שמיד הודה בטעות. במבצע חומת מגן נכנסו כוחות צה"ל לביתוניא וצרו על מפקדתו בה הוחזקו במעצר מבוקשים על פעילות טרור. לאחר שאזלה תחמושתם של אנשי רג'וב, הם נכנעו, וכוחות צה"ל נכנסו למתחם, עצרו את המבוקשים ואספו מסמכים רבים. המתחם עצמו נהרס ברובו.

ב-2002 הוא פוטר על ידי ערפאת, לאחר סכסוך אישי קשה ביניהם. בשנה שלאחר מכן התקרב בחזרה לערפאת ומונה ב-2003 כיועצו לביטחון לאומי. לאחר מות ערפאת התקרב בהדרגה ליורשו אבו מאזן. רג'וב התמודד בבחירות למועצה המחוקקת ב-2006 בנפת חברון והפסיד למועמדי חמאס, בהם אחיו, נאיף. כתוצאה מההפסד התפטר מתפקידיו. בהמשך יצא ללימודי תואר שני והתמנה לתפקיד יו"ר ההתאחדות הפלסטינית לכדורגל. באוגוסט 2009 נבחר כחבר הוועד המרכזי של פתח.

יו"ר התאחדות הכדורגל הפלסטינית

ב-2009 התמנה ליושב ראש התאחדות הכדורגל הפלסטינית. במסגרת זו פעל רג'וב דיפלומטית נגד ישראל.

ב-2013 פנה לפיפ"א בבקשה להשעות את ישראל מן הארגון, על רקע מניעת כניסתם של שחקנים ומאמנים מכמה מדינות ערביות לאליפות מערב אסיה לנערים, שהתקיימה ברשות הפלסטינית. בהמשך גיבש רשימה של חמש דרישות מישראל, אשר דחייתן מעכבת לטענתו את התפתחות הכדורגל הפלסטיני:

 חופש תנועה בין עזה לגדה המערבית עבור כדורגלנים ואנשי צוות פלסטינים על ציודם
 הרחקת מועדוני כדורגל של התנחלויות מן הליגות הישראליות
 מאבק של ההתאחדות הישראלית כנגד ביטויי גזענות במגרשים
 אי הפרעה של ישראל להקמת מתקני כדורגל ברשות הפלסטינית
 ביטול מיסים וחסמים אחרים על ייבוא ציוד כדורגל לרשות.

במאי 2015, לאחר שישראל לא נענתה לדרישות, הגיש בכינוס פיפ"א בציריך הצעה להשעות את ישראל מן הארגון. רג'וב משך את ההצעה ברגע האחרון, ובכינוס הוחלט להקים ועדה לבדיקת הנושאים שבמחלוקת.

ביוני 2018 לחץ רג'וב על נבחרת ארגנטינה בכדורגל לבטל את הגעתה למשחק הידידות ישראל-ארגנטינה וקרא לשרוף את חולצתו של ליאו מסי, משנודע כי המשחק צפוי להתקיים בירושלים במקום בחיפה. לאחר ביטול המשחק הגישה ההתאחדות לכדורגל בישראל תלונה נגד רג'וב לפיפ"א, וזו הודיעה שהיא תפתח נגדו בהליך משמעתי. ב-24 באוגוסט 2018 הודיעה פיפ"א על השעייתו של רג'וב ל-12 חודשים וקניסתו ב-20,000 פרנק שווייצרי בגין הסתה.

עמדותיו

ג'יבריל רג'וב מרבה להתראיין לכלי תקשורת ישראליים וערביים. בחלק מהמקרים הוא מביע דעות בעד פתרון של שתי מדינות ובאחרות הוא קורא לשחרור כל פלסטין.

בשנים 2002–2003 השתתף רג'וב ביוזמת ז'נבה, במסגרתה הופיע ב"קמפיין הפרטנרים" באומרו: . כמו כן נטל רג'וב חלק פעיל בהסכם מיטשל ובשיחות עם ג'ורג' טנט.

מנגד, בראיון שנערך עמו בשנת 2007 והובא בערוץ 10 טען כי חדשות ערוץ 10 - 12.2.07.

דרכי המאבק
ג'יבריל התבטא בחריפות נגד ישראל ותמך בכל אמצעי כדי להאבק בה ולהשיג את הפתרון הרצוי לו.

במאי 2013 אמר בריאיון כי . כמו כן אמר , , , 

ב-1 ביולי 2013, כחודש לפני ביקור שחקני ברצלונה ברשות הפלסטינית ובישראל השווה רג'וב הישראלים לנאצים, את גדר ההפרדה לחומת ברלין, והודיע שימחק מההתאחדות הפלסטינית לכדורגל כל חבר בה אשר ייכנס לפעילות ספורטיבית עם ישראל. באפריל 2014 השווה שוב בין הנאציזם לבין המדיניות הישראלית.

בסוף נובמבר 2023 אמר רג'וב כי הטבח בישובי עוטף עזה ב-7 באוקטובר 2023 היה תגובה טבעית לדיכוי של ישראל, והוא חלק ממלחמת ההגנה מצד הפלסטינים.

יחסו לחמאס
רג'וב ידוע כבעל עמדות פרגמטיות ביחסו לחמאס. על אף שבעבר פעל נגד התנועה כראש הביטחון המסכל בגדה המערבית, הוא הרבה בהצהרות פייסניות כלפיה לאחר מות ערפאת. באוקטובר 2011 נשא רג'וב נאום בשם נשיא הרשות הפלסטינית מחמוד עבאס, בטקס שנערך לכבוד האסירים הביטחוניים ששחררה ישראל בעסקת שליט. בנאומו שיבח את חמאס על חטיפת החייל, ושיבח את האסירים המשוחררים כגיבורים.

התבטאויות נוספות
במאי 2012 שודר ברשות השידור הפלסטינית נאום של רג'וב במסיבת עיתונאים של איגוד כתבי הספורט הערבים. בנאומו טען שהנורמליזציה עם הכיבוש בלתי אפשרית והוסיף: 

בראיון שהעניק לטלוויזיה הישראלית לאחר מבצע "עמוד ענן" בנובמבר 2012, הביע תמיכה בפתרון שתי המדינות וקרא לישראלים לשנות את תפיסותיהם: "אל תפרידו בין עזה לגדה המערבית, אנחנו עם אחד".

עם היוודע מותו של ראש הממשלה לשעבר, אריאל שרון, פרסם רג'וב את הודעתו בנושא וטען כי שרון היה "פושע שאחראי למותו של יאסר ערפאת", וקבל על כך ששרון לא נשפט בבית הדין הבינלאומי בהאג.

בפברואר 2018 הגיע עם פמלייתו לעמדה של משמר הגבול בחברון והטיח עלבונות בשוטרים. רג'וב פנה ללוחמת מג"ב ואמר: "תשתקי, לכי לעזאזל". בעקבות זאת הגיש משמר הגבול תלונה למנהלת התיאום והקישור חברון.

קישורים חיצוניים


 ביוגרפיה באתר nfc
 ג'בריל רג'וב: "הממשל האמריקאי הוא ממשל ימני פשיסטי", באתר ממרי, 30 בנובמבר 2003






הערות שוליים

קטגוריה:פוליטיקאים פלסטינים
קטגוריה:פעילי פת"ח
קטגוריה:משוחררי עסקת ג'יבריל
קטגוריה:טרוריסטים פלסטינים
קטגוריה:ראשי מנגנוני הביטחון הפלסטיניים
קטגוריה:עסקני כדורגל
קטגוריה:מגורשים ממולדתם
קטגוריה:הרשות הפלסטינית: אישים בספורט
קטגוריה:רוצחים
קטגוריה:אסירים ביטחוניים בישראל
קטגוריה:פלסטינים שנולדו ב-1953