מטריות שרבורג

מטריות שרבורג (בצרפתית: Les Parapluies de Cherbourg) הוא סרט מחזמר/אופרה צרפתי בבימויו של ז'אק דמי שיצא בשנת 1964.

כל משפט ומשפט בסרט מולחן ומושר, כמו באופרה. ברוב הסרט הזמרה הוקלטה על ידי זמרים ולא על ידי השחקנים. המוזיקה למחזמר נכתבה על ידי מישל לגרן.

תקציר העלילה
גברת אמרי ובתה ז'נבייב מוכרות מטריות בבוטיק שלהן בשרבורג. ז'נבייב (קתרין דנב) בת ה-17, מתאהבת בגִי (נינו קסטלנובו, בצרפתית: Guy), מכונאי רכב במוסך. גי גר עם הסנדקית שלו אליז החולה ועם המטפלת המסורה שלה מדלן. ז'נבייב וגי מאוהבים מאוד ואף מתחילים לבנות תוכניות לעתיד שבהם כלולים: חתונה, ילדה שתקרא פרנסואז ותחנת דלק פרטית משלהם שתהיה עסק מצליח. בנובמבר 1957 מקבל גי זימון מהצבא לשרת באלג'יריה, שם מתרחשת מלחמה. במרץ 1958 מגלה ז'נבייב, לאחר ביקור אצל רופא, שהיא בהריון מגי. היא מיואשת מכך שלא קיבלה מכתבים חדשים מגי ובעצת אמה היא נישאת לרולן קסאר, סוחר תכשיטים עשיר.

במרץ 1959 גי חוזר מאלג'יריה ומגלה כי ז'נבייב התחתנה, ונעשה אדם ממורמר. אליז נפטרה לאחר שראתה כי הוא שב. בעזרת הירושה שנותרה לו ממנה הוא קונה תחנת דלק. גי מתחתן עם מדלן, המטפלת של אליז, אשר עזרה לו בתקופה הקשה לאחר שנודעה לו הבשורה אודות אהובתו.

בחג המולד בשנת 1963 עוברת בתחנת הדלק מכונית ובה ז'נבייב עם בתה (שהיא גם בתו של גי). היא נפגשת עם גי ומגלה כי הוא נשוי וכי יש לו ילד. הוא לא מעוניין לדבר עם בתו, פרנסואז, שנותרה במכונית. ניכר כי הוא עדיין אוהב אותה, אך הוא נותר נאמן לבחירתו. כך הם נפרדים. הסרט מסתיים בכך שתוך כדי עזיבתה של ז'נבייב, גי משחק עם בנו, פרנסואה, בשלג. 

הסרט זכה בפסטיבל קאן בפרס הסרט הטוב ביותר (פרס דקל הזהב), והיה מועמד לפרס האוסקר בחמש קטגוריות וביניהן הסרט הזר הטוב ביותר והסיפור והתסריט הטוב ביותר.

קישורים חיצוניים


 ערן קידר, השליחות הוורודה של ז'אקו מנאנט, אתר האוזן השלישית


קטגוריה:זוכי פרס דקל הזהב
קטגוריה:סרטי 1964
קטגוריה:סרטים מוזיקליים
קטגוריה:סרטים צרפתיים