עדה יונת

עַדָה יוֹנַת (נולדה ב-22 ביוני 1939) היא כימאית וקריסטלוגרפית ישראלית, פרופסור מן המניין בפקולטה לכימיה במכון ויצמן למדע, המתמחה בקריסטלוגרפיה של חלבונים. מחקריה עוסקים במבנהו ובפעולתו של הריבוזום. יונת היא כלת פרס נובל לכימיה לשנת 2009 על מחקרה שתרם להבנת המבנה והתפקיד של הריבוזום.

 ביוגרפיה 
עדה אטל יונת (לבית ליבשיץ) נולדה בשנת 1939 בשכונת גאולה בירושלים למשפחה דלת אמצעים, ומצד אביה הייתה נצר לשושלת רבנים. הוריה עלו בשנת 1933 מפולין. אביה הלל היה רב, יליד זדונסקה וולה, וניהל יחד עם אמה אסתר חנות מכולת בשכונה. בעקבות יוזמת הגננת שלה, לאה ויס,סבתה של העיתונאית דנה ויס שצירפה את כיתה א' לגן, יונת למדה בבית הספר היסודי בשכונת בית הכרם שבירושלים. היא התייתמה מאביה בגיל 11, ובשנת 1953 עברה עם אמהּ ואחותה לתל אביב, שם השלימה את לימודיה התיכוניים ב"תיכון חדש", תוך שנדרשה לעבוד כדי לסייע למשפחתה. היא קיבלה פטור משכר לימוד, ובתמורה נתנה שיעורים פרטיים במתמטיקה לעולים חדשים.

בשנת 1959, לאחר שירותה הצבאי, החלה בלימודים ב, ולמדה לתואר בוגר בכימיה ותואר מוסמך בביוכימיה וביופיזיקה שעסק במערכות פוליפפטידים סינתטיים, בהנחיית פרופ' גדעון בלאואר. במקביל ללימודיה, עסקה בהוראת מתמטיקה בסמינר לוינסקי.

ב-1964 החלה את לימודיה לתואר שלישי במכון ויצמן למדע. עבודת הדוקטורט שלה, שבוצעה בהנחיית פרופ' וולפי טראוב ובעידודו הנמרץ של פרופ' גרהרד שמידט, חלוץ הקריסטלוגרפיה בישראל, עסקה באפיון המבנה של קולגן ברזולוציה גבוהה באמצעות קריסטלוגרפיה בקרני רנטגן. במהלך עבודתה ביצעה חישובים של קואורדינטות אטומיות בסיבי הקולגן באמצעות מחשב "גולם" במכון ויצמן. עם השלמת הדוקטורט, ב-1968, יצאה לפוסט-דוקטורט בארצות הברית, באוניברסיטת קרנגי מלון וב-MIT. לאחר שובה לישראל ב-1970 הצטרפה כחברת סגל למחלקה לכימיה ביולוגית במכון ויצמן. באותה עת ייסדה את המעבדה הראשונה בישראל, והיחידה במשך כעשור, לקריסטלוגרפיה של חלבונים. ב-1984 מונתה לפרופסור חבר במכון, במחלקה לביולוגיה מבנית, וב-1988 מונתה לפרופסור מן המניין. בשנים 1988–2004 עמדה בראש מרכז מזר לביולוגיה מבנית, ומשנת 1989 היא עומדת בראש מרכז קימלמן להיערכות ביומולקולרית.

במקביל לימדה וחקרה כמדענית אורחת במוסדות אחרים בישראל ובעולם. בין 1986 ל-2004 עמדה בראש יחידת המחקר של מכון מקס פלאנק בהמבורג, חברה במועצה להשכלה גבוהה, באקדמיה הלאומית הישראלית למדעים, חברה זרה של האקדמיה האמריקאית לאמנויות ולמדעים (נבחרה ב-2003) ובאקדמיה האירופית למדעים ולאמנויות.

 חקר מבנה הריבוזום 
שמאל|ממוזער|250px|עדה יונת במעבדה, 2009
עדה יונת התפרסמה בעבודתה פורצת הדרך בתחום פענוח המבנה המרחבי של הריבוזום על ידי קריסטלוגרפיה באמצעות קרני רנטגן. היא החלה במאמציה בדרך זו עוד בשנות ה-70 של המאה ה-20, ובמשך שנים רבות נחשבו מאמציה לחסרי תקווה, ותוצאותיה הראשונות התקבלו בספקנות.

קריסטלוגרפיה בקרני רנטגן היא טכניקה מקובלת לבחינת המבנה המרחבי של מולקולות ביולוגיות ומבנים מיקרוסקופיים אחרים: בשיטה זו יוצרים מן החומר גביש, מקרינים אותו בקרני X, ומתוך פיזור הקרינה מסיקים את מבנה המולקולה, המלמד על תפקודה. הפעלת השיטה על הריבוזומים נחשבה כקשה ואף בלתי אפשרית עקב גודלם, מורכבותם הפנימית, גמישותם וחוסר יציבותם, שהקשו על גיבושם לגביש ועל ביצוע המדידות הקריסטלוגרפיות. יונת לא נרתעה מן הקשיים. השראה למחקרה סיפקו הדובים, אשר נכנסים לתרדמת חורף, שבמהלכה הריבוזומים בתאיהם מתכנסים למבנה דמוי גביש.

כדי להתקדם, נדרשו לה ריבוזומים בכמות רבה. ב-1978 פגשה בכנס מדעי את הנס גינטר ויטמן, נשיא מכון מקס פלאנק לגנטיקה מולקולרית בברלין, שהציע לה לעבוד במכון והעמיד לרשותה כמויות גדולות של ריבוזומים מנוקים שהיו שם. יונת החלה לעבוד בגרמניה בשיתוף פעולה עם הקבוצה, וכעבור שנתיים הצליחה לקבל תמונה ראשונה של תת-היחידה הגדולה בריבוזום.

 חידושים במחקר 
תוחלת החיים הקצרה של הגביש יצרה בעיה בהדמייתו: הקרינה החזקה הנדרשת כדי לפענח את המבנה המרחבי, פירקה את הגבישים כמעט מיד. כדי להתגבר על קושי זה, פיתחו יונת ומדענים נוספים במכון ויצמן שיטה להקפאה מהירה של הגבישים בטמפרטורה של כ-185 מעלות צלזיוס מתחת לאפס, כך שעמידותם לקרינה תעלה. טכניקה זו, קריו-קריסטלוגרפיה, נעשתה מאז לטכניקה יסודית בתחום. פיתוח נוסף היה השימוש בריבוזומים שמקורם בחיידק המצוי בים המלח, Haloarcula marismortui, שיציבותו נשמרה בריכוזי מלח גבוהים. בהמשך נעשה שימוש גם בחיידקים עמידים לטמפרטורות גבוהות, שחיים במעיינות חמים. פיתוח נוסף היה סימונן של "נקודות התייחסות" בגבישי הריבוזומים באמצעות צברים של אטומים כבדים. פיתוחים אלו אפשרו את גיבושם של הריבוזומים, הקרנתם והבנת שלבי הפעולה בתהליך הסינתזה של חלבונים, ומכאן נדרשה עבודה על שיפור ההפרדה (רזולוציה) של התמונות.

ב-1995 הציגה יונת את ממצאיה בכנס של קריסטלוגרפיה בקנדה. בשלב זה היה ברור שפענוח מדויק של מבנה הריבוזום באמצעות קריסטלוגרפיה בקרני X הוא משימה אפשרית. מדענים, שחלקם התייחסו בספקנות לממצאיה של יונת עשור קודם לכן, התחרו בה כעת על הבכורה בתחום. שורת מאמרים על המבנה של תת-יחידות ושל הריבוזום כולו, עם כושר הפרדה משתפר והולך, התפרסמו בשנים 1999 ו-2000 בכתבי העת החשובים.

הצטברות הידע על מבנה הריבוזום ואתרי הפעילות השונים שבו אפשרה הבנה טובה יותר של דרכי פעולתן של תרופות אנטיביוטיות קיימות, ופיתוחן של תרופות חדשות. קריסטלוגרפיה של קרני X על ריבוזומים שהוצאו מחיידקים, אשר טופלו קודם לכן בתרופות אנטיביוטיות שונות, אפשרה הבנה טובה יותר של מנגנון הפעולה של התרופות השונות.
ממוזער|250x250 פיקסלים|יונת מרצה בפני קהילת עורכי ויקיפדיה העברית, מכון ויצמן למדע, ינואר 2025
ב-2006 עבדה קבוצת המחקר של יונת בשיתוף לואיס מסא וחתן פרס נובל לכימיה ג'רום קרל, על הבנת הקשר שנוצר בין ה-tRNA לבין הריבוזום, בעת ייצור חלבונים בתא. על-פי יונת, "ההבנה שהשגנו באשר לדרך בנייתו של חלבון בריבוזום תאפשר פיתוח של תרופות אנטיביוטיות יעילות יותר, שיוכלו לפגוע גם בחיידקים שכבר פיתחו עמידות כנגד תרופות אנטיביוטיות קיימות". ב-2012 הביעה יונת את חששה מכך שחברות התרופות לא ישקיעו מאמצי מחקר בפיתוח אנטיביוטיקה חדשה, משיקולים כלכליים, והאנושות עלולה לחזור לעידן שלפני המצאת האנטיביוטיקה בתוך 20–30 שנים. יונת אף שלחה מחקרים לחלל ושיתפה פעולה עם כ-12 משלחות של נאס"א.

 לאחר הזכייה בפרס נובל 
בשנים שמאז זכייתה בפרס נובל לכימיה, המשיכה יונת במחקר פעיל סביב הריבוזום. מאפיין מבני שהיא גילתה עוד בשנות ה-90 הוא שני רכיבי RNA השוכנים בלבו של הריבוזום ויוצרים יחד מעין כיס זעיר שגודלו כ-120 נוקלאוטידים, בסה"כ כ-5 אחוזים מגודלו של הריבוזום. התברר שכיס כזה מצוי בריבוזומים של כל היצורים החיים ושליבת פעילותו מתרחשת בתוכו: שם נוצרים הקשרים בין אבני הבניין החלבוניות ע"פ הסדר המוכתב בצופן הגנטי. מבנה הכיס נקרא פרוטו-ריבוזום והשערתה של יונת ועמיתיה היא שזהו האב הקדמון של הריבוזום המודרני, אשר נוצר כגופיף מולקולרי אוטונומי ונשמר לאורך האבולוציה בשל חשיבותו ויעילותו.

כמו כן, יונת וקבוצתה המשיכו לחבר בין הבנת מבנה הריבוזום לבין יישומים קליניים כנגד מחלות חיידקיות. במרכז מחקרה פיתוח וייעול של טיפולים אנטיביוטיים ותרופות הנקשרות ביעילות רבה יותר לאתרי הריבוזום, במטרה לשתק את ייצור החלבונים של החיידק, וכן שינוייים גנטיים שאופיינו בריבוזומים של חולי מחלות כגון סרטן, אנמיה ואלצהיימר. בעבודתה זו זכתה יונת לשתף פעולה עם בתה, ד"ר חגית יונת, המכהנת כראש המערך הגנטי למבוגרים במרכז הרפואי תל השומר.

פרסים
ב-10 בדצמבר 2009 קיבלה עדה יונת פרס נובל לכימיה על מחקרה פורץ הדרך בחקר הריבוזום. יונת חלקה את הפרס עם תומאס סטייץ מאוניברסיטת ייל וונקטרמן רמאקרישנן מאוניברסיטת קיימברידג'.

בין הפרסים שבהם זכתה עדה יונת בישראל ובעולם נמנים:
 פרס קולטהוף למצוינות בחקר הכימיה (1990)
 פרס ישראל לשנת ה'תשס"ב (2002)
 פרס הארווי, 2002
 פרס לואיזה גרוס הורוביץ, מטעם אוניברסיטת קולומביה, 2005
 פרס א.מ.ת, 2006
 פרס רוטשילד, 2006
 פרס וולף, 2007
 פרס פאול ארליך-לודוויג דרמשטטר, הפרס הגבוה ביותר בתחום הרפואה בגרמניה, 2007
 פרס לוריאל-אונסק"ו לנשים במדע 2008
 תוארי דוקטור לשם כבוד מאוניברסיטת בן-גוריון בנגב (2002), אוניברסיטת אוקספורד (2008), האוניברסיטה העברית (2011), אוניברסיטת ז'וזף פורייה (2015), אוניברסיטת קרנגי מלון (2018), הטכניון (2024) ואוניברסיטאות נוספות

 חיים אישיים 
בתה, ד"ר חגית יונת, היא רופאה פנימית המומחית לגנטיקה, מנהלת מחלקה פנימית א' ומערך הגנטיקה למבוגרים במרכז הרפואי תל השומר.

במשך שנים יונת הייתה חברה בפורום אינטלקטואלי שהתכנס מדי שבוע בקפה כסית בתל אביב, ובו היו חברים אורי אבנרי ורעייתו רחל, יצחק לבני, דן קדר, שלמה שבא, דוד שחם, ראובן וימר, עמיקם גורביץ', נחמיה שטרסלר ונוספים.

לקריאה נוספת

 אורית ראובני-גפן, "גם בשביל מזל צריך לעבוד קשה", ריאיון עם עדה יונת, המגזין "לאשה", 24 במרץ 2008

 קישורים חיצוניים 

 קבוצת המחקר של עדה יונת, באתר מכון ויצמן למדע

 דורית פרנס, דובי קוטב וריבוזומים שיכורים, סיינטיפיק אמריקן ישראל,
 מרית סלוין, המירוץ אחרי הריבוזומים, גליליאו, גיליון 43, ינואר-פברואר 2001
 איתן ישראלי, המירוץ אחרי הריבוזומים, "הרפואה", עיתון ההסתדרות הרפואית בישראל, כרך 138, חוברת י"ב, 2000, עמודים 1037–1038





 מצגת Microsoft PowerPoint המסבירה על מה קיבלה יונת את פרס נובל, באתר מוזיאון המדע בירושלים

  עדה יונת, מה קדם למה: הצופן הגנטי או מוצריו?, הרצאה בסדרת הרצאות 'מדוע'
  עדה יונת, הריבוזום המופלא, הרצאה על שם אפרים קציר, מכון דוידסון לחינוך מדעי, 20 בפברואר 2011





הערות שוליים

קטגוריה:ישראליות חברות האקדמיה הלאומית למדעים של ארצות הברית
קטגוריה:ישראליות חברות האקדמיה האמריקאית לאמנויות ולמדעים
קטגוריה:חברות האקדמיה הלאומית הישראלית למדעים
קטגוריה:זוכות פרס רוטשילד
קטגוריה:זוכות פרס א.מ.ת.
קטגוריה:זוכי פרס הארווי
קטגוריה:זוכי פרס וולף לכימיה
קטגוריה:זוכי פרס ישראל לכימיה
קטגוריה:סגל מכון ויצמן למדע: כימיה
קטגוריה:זוכות פרס נובל יהודיות
קטגוריה:זוכי פרס נובל ישראלים
קטגוריה:ישראליות זוכות פרסים בין-לאומיים
קטגוריה:בוגרות בית ספר היסודי בית הכרם
קטגוריה:בוגרי בית הספר היסודי בית הכרם
קטגוריה:בוגרות תיכון חדש
קטגוריה:בוגרי תיכון חדש
קטגוריה:בוגרות האוניברסיטה העברית בירושלים
קטגוריה:בעלות תואר דוקטור ממכון ויצמן למדע
קטגוריה:בעלי תואר דוקטור ממכון ויצמן למדע
קטגוריה:זוכות פרס נובל לכימיה
קטגוריה:זוכות פרס וולף
קטגוריה:מקבלות תואר דוקטור לשם כבוד מאוניברסיטת בן-גוריון בנגב
קטגוריה:מקבלי תואר דוקטור לשם כבוד מאוניברסיטת בן-גוריון בנגב
קטגוריה:מקבלות תואר דוקטור לשם כבוד מהטכניון
קטגוריה:מקבלי תואר דוקטור לשם כבוד מהטכניון
קטגוריה:מקבלות תואר דוקטור לשם כבוד מהאוניברסיטה העברית בירושלים
קטגוריה:מקבלי תואר דוקטור לשם כבוד מהאוניברסיטה העברית בירושלים
קטגוריה:מקבלי תואר דוקטור לשם כבוד מאוניברסיטת אוקספורד
קטגוריה:מקבלי תואר דוקטור לשם כבוד מאוניברסיטת ז'וזף פורייה
קטגוריה:זוכות פרס ישראל
קטגוריה:קריסטלוגרפים ישראלים
קטגוריה:קריסטלוגרפיות
קטגוריה:כימאיות ישראליות
קטגוריה:ביופיזיקאים ישראלים
קטגוריה:ביולוגיות ישראליות
קטגוריה:אזרחי כבוד של תל אביב-יפו
קטגוריה:ישראלים חברי האקדמיה הלאומית למדעים של ארצות הברית
קטגוריה:ישראלים חברי האקדמיה האמריקאית לאמנויות ולמדעים
קטגוריה:זוכי פרס רוטשילד
קטגוריה:זוכי פרס א.מ.ת.
קטגוריה:בוגרי האוניברסיטה העברית בירושלים
קטגוריה:ביוכימאים ישראלים
קטגוריה:ביולוגים ישראלים
קטגוריה:ביופיזיקאיות ישראליות
קטגוריה:זוכות פרס לוריאל-אונסק"ו לנשים במדע
קטגוריה:פציפיסטים יהודים
קטגוריה:זוכי פרס מאסרי
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1939
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1939