איתמר רבינוביץ

איתמר רבינוביץ (נולד ב-8 באוקטובר 1942) הוא פרופסור אמריטוס להיסטוריה של המזרח התיכון. כיהן כנשיאה השישי של אוניברסיטת תל אביב וכשגריר ישראל בארצות הברית.

ביוגרפיה 
רבינוביץ נולד בירושלים לגוטמן רבינוביץ, איש אצ"ל, ששימש שנים רבות מנכ"ל "מעריב". דודו היה האלוף אהרן יריב. רבינוביץ גדל ברמת גן, היה חניך תנועת הצופים ולמד בתיכון אהל שם.

שירת בצה"ל באגף המודיעין והשתחרר בדרגת סגן-אלוף.

קריירה אקדמית
סיים תואר ראשון בלימודי המזרח התיכון באוניברסיטה העברית ותואר שני באוניברסיטת תל אביב. הוא השלים עבודת דוקטורט על סוריה, באוניברסיטת קליפורניה בלוס אנג'לס ב-1971, והתמנה למרצה להיסטוריה של המזרח התיכון באוניברסיטת תל אביב וחוקר בכיר ב"מכון שילוח לחקר המזרח התיכון".

בשנת 1972 פרסם באנגלית את הספר "סוריה תחת שלטון הבעת (1963–1966)". הספר התבסס על עבודת הדוקטורט שלו, על עליית מפלגת הבעת' הסורית במהלך הפיכת 1963. רבינוביץ סבר שראשי ההנהגה הסורית שעלו בהפיכה זו הם חסרי רסן וניסיון מדיני והם מוכנים "להמר גבוה", תוך שימוש בבעיה הפלסטינית, כפרובוקציה נגד ישראל. ומאחר שמנהיגי הבעת' הסורי משתייכים למיעוט העלווי, הם מנותקים משכבות רחבות של האוכלוסייה הסורית, דבר "המאלץ" אותם ליצור מוקדים של חיכוך בגבול עם ישראל. כפי שאכן קרה שנה אחר כך במלחמת יום הכיפורים.

בשנת 1973 שימש מנהל בפועל של "מכון שילוח לחקר המזרח התיכון".

בשנת 1976 התמנה לראש החוג להיסטוריה של המזרח התיכון.

בשנת 1979 ערך את הספר "המזרח התיכון וארצות-הברית", ספר הסוקר בהרחבה את מערכת היחסים של ארצות-הברית עם מדינות המזרח-התיכון, שופך אור על האינטרסים שלה ועל מניעיה, ומנתח את מהלכיה כמעצמת-על, המיחסת למזרח-התיכון עדיפות גבוהה ביותר והחותרת להשליט בו את ה"פאקס אמריקנה".

בשנת 1983 התמנה לראש מרכז משה דיין לחקר המזרח התיכון ואפריקה שהוקם באותה עת.

בשנת 1989 מונה לדקאן הפקולטה למדעי הרוח ולאחר מכן לרקטור באוניברסיטת תל אביב.

בשנת 1998 רבינוביץ נבחר לכהן כנשיאה השישי של אוניברסיטת תל אביב, תפקיד בו שימש שתי כהונות עד שנת 2007. בתקופת נשיאותו התמודד עם הקיצוץ בתקציבים הממשלתיים לאוניברסיטה וגירעונות שצברה. רבינוביץ עסק רבות בגיוס תרמות מאנשי עסקים, בין השאר ערך אירוע רב משתתפים לכבוד הענקת דוקטור לשם הכבוד לנשיא ארצות הברית, ביל קלינטון, והקמת התוכנית ללימודים אמריקניים על-שם קלינטון, בו גויסו מיליוני דולרים ממשתתפי האירוע, אנשי עסקים בולטים מישראל והעולם. אירוע דומה נערך לכבוד המיליארדר פרנק לואי, שתרם עשרות מיליוני דולרים לאוניברסיטה.

רבינוביץ כיהן גם כפרופסור וכעמית אורח באוניברסיטת ניו יורק (NYU), באוניברסיטת קורנל, באוניברסיטת פנסילבניה, במכון למחקר מתקדם בפרינסטון, באוניברסיטת טורונטו, באוניברסיטת קרלטון באוטווה, ובמרכז וילסון במכון הסמיתסוני שבוושינגטון הבירה.

לאחר פרישתו מאוניברסיטת תל אביב החל לכתוב מאמרים בעיתון ישראל היום, לזמן קצר עם הקמתו, והצטרף לחברת הייעוץ הבינלאומית APCO. בנוסף כתב שני ספרים על תהליך השלום: "חבלי שלום - ישראל והערבים 1948–2003" (2004) ו"האופק המתרחק: ישראל, הערבים והמזרח התיכון, 2012-1948" (2012). בשנת 2017 פרסם ביוגרפיה של יצחק רבין.

קריירה דיפלומטית
במהלך מלחמת לבנון הראשונה שימש כיועץ מיוחד לוועדת המשנה לענייניי לבנון של ועדת החוץ והביטחון. במאי 1984 הוזמן להרצות בפני נציגי ממשלת לבנון, בנציגות ישראל שהוקמה בעיירה ג'וניה.

במאי 1987 החליט שר החוץ שמעון פרס, בהסכמת ראש הממשלה יצחק שמיר, למנות את רבינוביץ לשגריר בארצות הברית, אך הוא ביקש להסיר את מועמדותו.

לאחר כינון ממשלת רבין השנייה, מונה בקיץ 1992 לעמוד בראש צוות המשא ומתן לשיחות עם סוריה במקומו של יוסי בן אהרון. שיחות דו-צדדיות שהחלו בעקבות ועידת מדריד בסוף 1991. בסבב השיחות הראשון שניהל ניכר שהייתה התקדמות, אך סבב השיחות שנערך בדצמבר 1992 נקלע למבוי סתום בנושאי הליבה של השיחות: נסיגה, פרטי הסכם השלום והסדרי ביטחון ואחר כך השיחות הופסקו.

ב-29 בנובמבר 1992 אישרה ממשלת ישראל את מינויו כשגריר ישראל בארצות הברית. חבר הכנסת גונן שגב (מפלגת צומת) עתר לבג"ץ נגד המינוי בטענה כי לא היו לפני הממשלה את כל העובדות בעניינו של רבינוביץ, ובג"ץ הוציא צו ביניים לעכב את כניסתו לתפקיד. בעקבות כך אישרה הממשלה מחדש את מינויו לתפקיד ב–18 בינואר 1993. הוא נכנס לתפקיד בתחילת פברואר 1993 וכיהן כשגריר עד 1996.

חיים אישיים
רבינוביץ נשוי לאפרת (לבית קדיש). בתם איריס רבינוביץ ברון היא שופטת בבית המשפט המחוזי מרכז ונשואה לתת-אלוף במילואים איתי ברון. בתם השנייה, ארנה רבינוביץ עיני, היא פרופסור למשפטים באוניברסיטת חיפה.

פרסים והוקרה
 ב-1974 זכה בפרס מפעל הפיס למדעים ולמחקר ע"ש לנדאו.
 ב-1992 זכה ב על ספרו "השלום שחמק".
 ב-2008 נבחר רבינוביץ לחבר בחברה הפילוסופית האמריקאית. חבר זר של האקדמיה האמריקאית לאמנויות ולמדעים, הוא עוטר על ידי הרפובליקה האוסטרית ב-Honorary Grand Golden Cross ועל ידי ממשלת צרפת למפקד במסדר הדקלים של האקדמאים
 ב-2009 זכה בפרס השלום של "קרן קורן וגרסטנמן", ביחד עם סרי נוסייבה, נשיא אוניברסיטת אל-קודס.

 ספרים ומחקרים 
באנגלית












בעברית
 המזרח התיכון וארצות-הברית, איתמר רבינוביץ וחיים שקד (עורכים), ספרית אפקים, הוצאת עם עובד ומכון שילוח לחקר המזרח-התיכון ואפריקה, אוניברסיטת תל אביב, 1980.
 מלחמה ומשבר בלבנון 1975–1981, יחד עם חנה זמיר, סדרת קו ירוק קו אדום, הוצאת הקיבוץ המאוחד, 1982.
 הערכויות חדשות בעולם הערבי וסכסוך ישראל-ערב, הוצאת מרכז ההסברה, 1981.
 סוריה ויחסי ישראל-ערב, הוצאת יד טבנקין, 1989.
 השלום שחמק: יחסי ישראל-ערב 1949–1952, הוצאת מקסוול-מקמילן-כתר, 1991.
 סף השלום - ישראל וסוריה 1992–1996, הוצאת ידיעות אחרונות, 1998.
 חבלי שלום - ישראל והערבים 1948–2003, הוצאת דביר, 2004.
 האופק המתרחק: ישראל, הערבים והמזרח התיכון, 2012-1948, הוצאת דביר, 2012.
 יצחק רבין - חייל, מדינאי, מנהיג, הוצאת דביר, 2017.
בנוסף ערך והגיש רבינוביץ שני פרקים במסגרת הסדרה אוניברסיטה משודרת בגלי צה"ל. "מדינות ערב בעת החדשה - החשיבות הגאופוליטית של המזרח התיכון" (1978). "דמוקרטיה וארצות האסלאם - לבנון - נפילתה של דמוקרטיה" (1992).

 קישורים חיצוניים 



 איתמר רבינוביץ באתר אוניברסיטת תל אביב








הערות שוליים

קטגוריה:סגל אוניברסיטת תל אביב: היסטוריה של המזרח התיכון ואפריקה
קטגוריה:ישראלים חברי האקדמיה האמריקאית לאמנויות ולמדעים
קטגוריה:שגרירי ישראל בארצות הברית
קטגוריה:בוגרי תוכנית פולברייט ישראלים
קטגוריה:נשיאי אוניברסיטת תל אביב
קטגוריה:רקטורי אוניברסיטת תל אביב
קטגוריה:זוכי הפרס הלאומי לספרים יהודיים
קטגוריה:חברי ועד השלישייה
קטגוריה:סגני-אלופים בצה"ל
קטגוריה:בוגרי האוניברסיטה העברית בירושלים
קטגוריה:בעלי תואר דוקטור מאוניברסיטת קליפורניה בלוס אנג'לס
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1942