הארנה של ורונה

שמאל|ממוזער|250px|הארנה של ורונה מבחוץ
הארנה של ורונה (באיטלקית: Arena di Verona) הוא אמפיתיאטרון רומאי בעיר ורונה שבצפון איטליה. הארנה מפורסמת בכל רחבי העולם הודות לאופרות המועלות בה מדי קיץ. המבנה המרשים נחשב לאחד השמורים מסוגו. זהו האמפיתיאטרון השלישי בגודלו בעולם שעדיין עומד על תילו. הארנה נמצאת בתוך הכיכר הראשית של ורונה, פיאצה ברה. הארנה, שנבנתה בסביבות שנת 30 לספירה, היא גם אחד האמפיתיאטראות המשומרים ביותר מתקופה זו. ממדיה העצומים (140 מטר אורך ו-100 מטר רוחב) והיכולת להכיל מעל 30,000 צופים, מבטיחים את דומיננטיותה בחלק הצפוני של פיאצה ברא. האקוסטיקה המעולה והמיקום המדהים הופכים אותה למקום אידיאלי להופעות אופרה בקנה מידה גדול. המונומנט הוקם מחדש כתיאטרון בתקופת הרנסאנס. בשנת 1913 החלה מסורת האופרה בארנה די ורונה עם הפקה של "אאידה" מאת ג'וזפה ורדי. מאז, בכל עונה מועלות מספר אופרות, מתחלפות, אבל תמיד מעלים את "אאידה".
ממוזער|251x251 פיקסלים|הארנה של ורונה באור יום. מימין בניין עיריית ורונה.
הארנה נבנתה על ידי הרומאים בשנת 30 למאה הראשונה לספירה מחוץ לחומות העיר, בשלהי שלטונו של אוגוסטוס ובמימון האצולה המקומית. היא שימשה לקרבות גלדיאטורים ומשחקי-ציד בקנה מידה גדול, כפי שמלמד מכתב מפליניוס הצעיר אל אחד מנכבדי ורונה. במאה ה-5 לספירה אסר הקיסר גאלנוס על קרבות גלדיאטורים ברבריים ובמאה הבאה נעלמו גם משחקי הצייד. בימי הביניים היה האתר למקום משכנם של עניים וחסרי-בית ותושבי העיר עשו אותו למזבלה ברעידת האדמה של שנת 1117  קרסה כמעט כל עטרת הארנה, ורק חלק קטן ממנה שרד. ב-1278, במהלך מסע הצלב האלביגנזי הוצאו בה 160 כופרים להורג. במאות הבאות נחוגו בארנה קרבות, תחרויות רכיבה ומסיבות כלולות. מאמצע המאה ה-15 נקבעו תקנות למניעת חילול האמפיתיאטרון. בשנת 1568 הצביעה מועצת העיר על שיפוצים, במימון האצולה מקומית. מראשית המאה ה-17 ועד ראשית המאה ה-18 התקיימה בארנה עונת קיץ של קומדיה דל'ארטה, טרגדיות ופארסות, עם מופעי בלט וקרקס בהפסקות, על במה קטנה שהוקמה על זירת העץ. קרלו גולדוני כתב בזכרונותיו: "הלהקות הנודדות האיטלקיות הטובות ביותר באות הנה ומציגות את כשרונותיהן בזו אחר זו." גם נזירים וכמרים באו לצפות בהצגות, על אף איסור מפורש מטעם הבישוף של ורונה. בשנת 1805 חגגו את ביקור נפוליאון בוורונה בחיזיון של קרבות כלבים טורפים עם פרים. באותה שנה הוסב האתר למחנה מעצר לשבויים אוסטרים, שכיתתו את הבמה לעצי הסקה. באוקטובר ונובמבר 1822 התקיים קונגרס וינה בוורונה וחגיגות נמשכו שבועות וכללו יצירה בשם "הברית הקדושה" מאת ג'ואקינו רוסיני ובניצוחו.
ממוזער|שרידי העטרת של הארנה, לאחר שרובהּ קרסה ברעידת האדמה של ורונה בשנת 1117.
הועלו בה מופעים ואופרות רבות. צופים מכל רחבי אירופה (ואף ממקומות רחוקים יותר) הגיעו לצפות בהן. בארנה מקום ל-30,000 צופים. האקוסטיקה בה נחשבת ליוצאת דופן באיכותה.

צבעו של המבנה הוא לבן עם ורוד בהיר, והוא נבנה במקור מאבן גיר שמקורה במחוז וולפוליצ'לה שאליו משתייכת ורונה. חלקה החיצוני של הטבעת הסובבת את ההיכל נהרס כמעט לחלוטין ברעידת האדמה של 1117. הארנה הופעלה מחדש כתיאטרון בתקופת הרנסאנס. מאז 1913 ועד היום היא משמשת גם לקונצרטים ואופרות. בקיץ, עונת פסטיבל המוזיקה ביום ובערב מתקיימים מחוץ לארנה מופעי רחוב של אקרובטים, קוסמים, רקדנים ועוד.

בארנה נערכים מופעי בידור. המנצח הישראלי דניאל אורן מרבה להופיע שם עם תזמורתו. בכל שנה מוצגות אופרות בארנה של ורונה ונערכים קונצרטים של מוזיקה קלאסית. עקב היותה של הארנה מקום פתוח, המופעים נערכים בתקופה החמה, בדרך כלל מאמצע יוני ועד ספטמבר. מופעי האופרה שונים ומגוונים. אופרות של המלחין האיטלקי ג'וזפה ורדי חביבות במיוחד על מארגני המופעים.

קישורים חיצוניים


 אתר הארנה של ורונה

הערות שוליים

קטגוריה:ורונה: מבנים
ורונה
ורונה