וזאני

וַזַּּ֫אנִי (בערבית: الوزّاني, תעתיק מדויק: אלוזּאני) הוא חלקו הצפוני של הכפר ע'ג'ר, שנמצא מחוץ לגבולותיה הרשמיים של ישראל, בשטח השייך דה-יורה לדרום לבנון, ומקבץ מעיינות בערוץ נחל שניר (החצבאני). האזור נמצא דה-פקטו בשטח מדינת ישראל, ונמצא בצד שלה של גדר גבול ישראל–לבנון.

מעיינות הווזאני
מעיינות הווזאני הם מקור המים הקבוע היחיד של נחל שניר (החצבאני) – אחד ממקורות הירדן. עד לווזאני, נחל שניר הוא נחל אכזב, ורק החל מהווזאני קיימת בו זרימה קבועה כל ימות השנה. בערבית קרוי נחל שניר (החצבאני) גם נהר אל-וזאני.

הטיית מי הווזאני
1966-1964
הניסיון להטות את מקורות הירדן - נחל דן, בניאס וחצבאני ממסלולם הטבעי, כך ששפיעת הירדן ההררי בשטח ישראל תקטן כדי 50% ולהעבירם בתעלה מזרחית לכנרת (על גבי השלוחות המערביות של הגולן) אל הירמוך והירדן הדרומי, שהיו מחוץ לשטחה של ישראל, הולך לאחור לשנים 1964–1966 לתעלת ההטיה הסורית-לבנונית שהייתה חלק מההמלחמה על המים הנחשבת לאחד הגורמים העיקריים למלחמת ששת הימים, וגורם חשוב בקביעת האסטרטגיה של הליגה הערבית ל.

הניסיון סוכל.

2001
במרץ 2001 החלה לבנון לשאוב את מי הווזאני – לצריכת הכפר וזאני. מדינת ישראל מחתה, אך הפרויקט המשיך, ובספטמבר 2002 הסתיים פרויקט להנחת צינורות להולכת מי מעיינות הווזאני אל כפרים נוספים בדרום לבנון. פרויקט זה בוצע על ידי ממשלת לבנון בראשות רפיק אל-חרירי, ובחסות חזבאללה. הכוונה הייתה להקים בהמשך מאגר למים, העתיד לגרוע 9–10 מיליון מ"ק בשנה ממי מעיינות הווזאני הזורמים לישראל.

בעקבות הפעולה הלבנונית הכריזה ממשלת ישראל כי תפעל להגן על זכויותיה, אולם ישראל פעלה במישור הדיפלומטי בלבד, ולא הצליחה למנוע את המשך השאיבה.

2006
בשנת 2006, במהלך מלחמת לבנון השנייה, פגעה ישראל במתקני השאיבה של מי הווזאני.

 ראו גם 

נחל שניר
ע'ג'ר

 קישורים חיצוניים 
מי מריבה – סכסוך מי הווזאני בין ישראל ללבנון – סנונית
דניאל סובלמן, כללי משחק חדשים – ישראל וחזבאללה לאחר הנסיגה מלבנון, יוני 2003

 הערות שוליים 

קטגוריה:מקורות הירדן
קטגוריה:לבנון: נהרות ונחלים
קטגוריה:יחסי ישראל–לבנון
קטגוריה:מחוז א-נבטיה: יישובים