ארתור קורנברג

ארתור קורנברג (באנגלית: Arthur Kornberg; 3 במרץ 1918 – 26 באוקטובר 2007) היה ביוכימאי יהודי-אמריקאי. עבודתו התמקדה בסינתזת DNA ובייחוד באנזימים המבצעים פעולה זו. ב-1959 זכה קורנברג בפרס נובל לפיזיולוגיה או לרפואה, יחד עם סברו אוצ'ואה, על גילוי מנגנון סינתזת החומר הגנטי העיקרי בתא, ה-DNA. בנוסף, הוא היה הראשון לבודד את אחד מאנזימי השכפול - DNA פולימראז I.

קורות חייו
נולד בעיר ניו יורק ליוסף ולנה קורנברג שהיגרו לארצות הברית מגליציה בשנת 1900, טרם נישואיהם. סבו שינה את שמו שהיה במקור קוולר כדי להימנע מגיוס לצבא תוך שהוא מאמץ את זהותו של אדם שכבר סיים את שרותו הצבאי. הוריו נישאו ב-1904. אביו התפרנס במשך 30 שנה כמפעיל של מכונת תפירה. כשבריאותו הידרדרה, פתח חנות לכלי עבודה בברוקלין. ארתור שהיה אז רק בן 9 סייע לאביו בחנות בעיקר בעזרה ללקוחות.

ארתור למד בתיכון ע"ש אברהם לינקולן ולאחר מכן בסיטי קולג' של ניו יורק. את התואר הראשון קיבל ב-1937 ולאחריו תואר דוקטור לרפואה ב-1941 מאוניברסיטת רוצ'סטר בניו יורק. הוא סבל מתסמונת גילברט שהיא סוג של צהבת קלה הנובעת מרמות גבוהות של בילירובין בדם. כשהיה סטודנט בבית הספר לרפואה ערך סקר בין חבריו הסטודנטים כדי לבדוק את תפוצת המחלה. התוצאות פורסמו במאמרו הראשון ב-1942.

לאחר שסיים את התמחותו בבית החולים "Strong Memorial" שברוצ'סטר הצטרף למשמר החופים, שם שימש כרופא ספינה. ראש המכונים הלאומיים לבריאות (NIH), שהבחין במאמר שפרסם, הזמין אותו להצטרף למחלקת התזונה במכון, שם עבד בין 1942–1945. תפקידו היה להאכיל עכברים בסוגים שונים של מזון כדי לגלות ויטמינים חדשים.

מחקר
העבודה עם העכברים שעממה אותו וקורנברג שהתעניין מאוד באנזימים עבר לאוניברסיטת ניו יורק ב-1946 שם החל לחקור את הנושא. לאחר מכן שימש בין השנים 1947–1953 כראש המדור לחקר אנזימים ומטבוליזם ב, שם חקר את ייצור ATP מ-NADH ו-NAD. תרכובות אלה הן נוקלאוטידים. מחקר זה סייע לו במחקריו בהמשך משום שה-DNA מורכב אף הוא מנוקלאוטידים.

ב-1953 התמנה לפרופסור ולראש המחלקה למיקרוביולוגיה באוניברסיטת וושינגטון בסנט לואיס ושהה שם עד 1959. שם המשיך בחקר האנזימים היוצרים את ה-DNA. ב-1956 הצליח לבודד את האנזים האחראי ליצירת DNA הנקרא כיום DNA פולימראז I. על מחקר זה זכה בשנת 1959 בפרס נובל לפיזיולוגיה או לרפואה. ב-1959 עבר למחלקה לביוכימיה באוניברסיטת סטנפורד ונשאר שם עד פטירתו ב-2007.

משפחתו
ב-1943 קורנברג נשא לאישה את סילבי רות לוי, שהייתה ביוכימאית אף היא. לזוג נולדו שלושה ילדים: בנם הבכור, רוג'ר קורנברג, פרופסור לביולוגיה מבנית בסטנפורד, זכה ב-2006 בפרס נובל לכימיה על פענוח תהליך השעתוק ברמה המולקולרית. בנם השני, תומאס ביל קורנברג, גילה את ה-DNA פולימראז II ו-III בשנת 1970 ומשמש היום כביוכימאי באוניברסיטת קליפורניה בסן פרנסיסקו. בנם השלישי, קנת' אנדרו קרונברג, הוא ארכיטקט המתמחה בתכנון מעבדות.

קורנברג התאלמן פעמיים: לאחר פטירת סילבי ב-1986 נשא קורנברג לאישה את שרלין לברינג ב-1988, ולאחר פטירתה ב-1996 נשא לאישה את קרולין דיקסון.

קישורים חיצוניים

 ארתור קורנברג, אנשי סגולה - יהודים זוכי פרס נובל, באתר בית התפוצות.



 הערות שוליים 

קטגוריה:אמריקאים ילידי מדינת ניו יורק
קטגוריה:ניו יורק: אישים
קטגוריה:ברוקלין: אישים
קטגוריה:בוגרי הסיטי קולג' של ניו יורק
קטגוריה:בוגרי בית הספר לרפואה באוניברסיטת רוצ'סטר
קטגוריה:זוכי פרס נובל לפיזיולוגיה או לרפואה
קטגוריה:זוכי פרס נובל יהודים אמריקאים
קטגוריה:ביוכימאים יהודים
קטגוריה:ביוכימאים אמריקאים
קטגוריה:סגל אוניברסיטת סטנפורד
קטגוריה:סגל אוניברסיטת וושינגטון בסנט לואיס
קטגוריה:יהודים זוכי המדליה הלאומית למדעים
קטגוריה:עמיתים זרים בחברה המלכותית
קטגוריה:עמיתים יהודים בחברה המלכותית
קטגוריה:יהודים חברי האקדמיה הלאומית למדעים של ארצות הברית
קטגוריה:מקבלי תואר דוקטור לשם כבוד מהאוניברסיטה העברית בירושלים
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1918
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-2007
קטגוריה:זוכי פרס קרן גיירדנר הבינלאומי