נטליה גינצבורג

נטליה גינצבורג (באיטלקית: Natalia Ginzburg; 14 ביולי 1916 – 7 באוקטובר 1991) הייתה סופרת, מסאית ומחזאית איטלקייה בת לאב יהודי.
שמאל|ממוזער|240px|הבית בכפר פיצולי בו התגוררה משפחת גינצבורג בזמן גלותם במלחמת העולם השנייה
שמאל|ממוזער|240px|גינצבורג עם נשיא איטליה, סנדרו פרטיני
שמאל|ממוזער|240px|אוסף ספרי נטליה גינצבורג בספרייה המקומית בכפר פיצולי

קורות חיים
נטליה גינצבורג נולדה בפלרמו שבסיציליה בשם נטליה לוי, בת לג'וזפה לוי, מדען יהודי-איטלקי, רופא ומומחה לאנטומיה ופרופסור לביולוגיה, ולאם קתולית. גינצבורג חונכה כאתאיסטית (לימים אמרה "עכשיו אני מרגישה יהודייה וקתולית גם יחד"). היא גדלה בעיקר בטורינו. את סיפורה הראשון, Un'assenza (היעדר), פרסמה בגיל 17, בשנת 1933, בכתב העת Solaria. ב-1938 נישאה ללאונה גינצבורג, יהודי ממוצא רוסי, מרצה לספרות רוסית. ב-1940 הוגלה בעלה לכפר פיצולי  שבחבל אברוצו עקב דעותיו האנטי-פשיסטיות, והוא חויב להתייצב מדי בוקר בתחנת המשטרה המקומית. כעבור חודשיים הצטרפה אליו נטליה גינצבורג עם שני ילדיהם, והם שהו שם עד 1943. במהלך תקופה זו נולד ילדם השלישי. על הרומן הראשון שלה, La strada che va in città (הדרך אל העיר), שיצא לאור בשנת 1942, בשיא האנטישמיות באיטליה, חתמה בשם העט אלסנדרה טורנימפרטה. ב-1943, לאחר נפילת משטרו של מוסוליני, חמקו בני הזוג לרומא וערכו בחשאי עיתון אנטי-פשיסטי. בתחילת 1944 נאסר בעלה על ידי הגסטפו, ועבר עינויים קשים שגרמו למותו. לאחר מותו החליטה נטליה לחתום על יצירותיה בשם נטליה גינצבורג.

בתום המלחמה החלה נטליה גינצבורג לעבוד כעורכת וכמתרגמת בהוצאת הספרים "אינאודי", תחילה ברומא ואחר כך בטורינו (קשריה עם ההוצאה, שבעלה השתתף בהקמתה, החלו עוד בסוף שנות השלושים). בין השאר תרגמה את שני הכרכים הראשונים של "בעקבות הזמן האבוד", יצירתו של מרסל פרוסט.

הרומן השני שלה, "ככה זה קרה", יצא לאור ב-1947. ב-1950 נישאה לגבריאלה בלדיני, מרצה לספרות אנגלית. אז החלה התקופה הפורייה ביותר בקריירה הספרותית של גינצבורג, במהלכה פרסמה את מרבית היצירות שהקנו לה מוניטין. ב-1952 פורסם ספרה "כל אתמולינו" ובאותה שנה עברה המשפחה לרומא, שם המשיכה להתגורר בשארית חייה. בשנים 1960–1962 כיהן באלדיני כמנהל המכון האיטלקי לתרבות בלונדון, וגינצבורג הצטרפה אליו לשהות בלונדון. ב-1963 זכתה בפרס סטרגה עבור ספרה לקסיקון משפחתי ("אמרות משפחה").

בשנת 1964 הופיעה בסרטו של פייר פאולו פאזוליני, "הבשורה על-פי מתי". בעלה השני נפטר ב-1969.

גינצבורג כתבה גם אחד-עשר מחזות. כך תיארה את ביקורתה של אלזה מורנטה על המחזה הראשון שלה, "התחתנתי איתך בשביל השמחה":
בפברואר 2023 הועלה לראשונה בתיאטרון העברי מחזה מפרי עטה: "המודעה" (בתיאטרון הבימה, בבימויו של ד"ר רועי הורוביץ).

ב-1972, זמן מה לאחר טבח הספורטאים באולימפיאדת מינכן, פרסמה בעיתון "לה סטמפה" מאמר שכותרתו "היהודים", ובו תיארה את יחסה ליהודים ולישראלים. בין השאר כתבה:

במהלך כל חייה הייתה פעילה פוליטית, ובדומה לאנטי-פשיסטים אחרים הצטרפה לאחר מלחמת העולם השנייה למפלגה הקומוניסטית האיטלקית. בהמשך עזבה אותה, ובתחילת שנות השמונים חזרה אליה. בשנת 1983 נבחרה מטעמה לבית הנבחרים של איטליה. היא כיהנה בפרלמנט עד למותה.

מספר סרטי קולנוע נעשו על פי ספריה ומחזות שכתבה. ב-1967 הוקרן לראשונה הסרט "Ti ho sposato per allegria" (התחתנתי איתך בשביל השמחה), על פי מחזה בשם זה שכתבה ב-1965. גינצבורג הייתה שותפה לכתיבת התסריט לסרט. ב-1970 הוקרן לראשונה הסרט "Teresa" (טרזה), על פי מחזה שלה ("המודעה"), גם כאן השתתפה בכתיבת התסריט. ב-1976 הוקרן לראשונה הסרט "Caro Michele" (מיקלה שלי), על פי ספרה בשם זה. הסרט זכה בפרס דוב הכסף בפסטיבל ברלין בקטגוריית הבמאי (מריו מוניצ'לי). ב-2003 הוקרן לראשונה בספרד "Las dellaVoces de la noche" (קולות הערב), על פי ספרה בשם זה, בבימויו של סלוודור גרסיה רואיז.

נטליה גינצבורג נפטרה ברומא ב-7 באוקטובר 1991. היא הייתה בת 75 במותה.

בנה, קרלו גינצבורג, הוא פרופסור להיסטוריה והתפרסם כמחבר הספר הגבינה והתולעים.

ספריה
 La strada che va in città  (1942) עברית: "הדרך אל העיר", בתוך קולות הערב, תרגם מירון רפופורט, הספריה החדשה, הוצאת הקיבוץ המאוחד / ספרי סימן קריאה, 1994.
 È stato così  (1947) עברית: ככה זה קרה, תרגם מירון רפופורט, הספריה החדשה, הוצאת הקיבוץ המאוחד / ספרי סימן קריאה 2005.
 Tutti i nostri ieri  (1952) עברית: כל אתמולינו, תרגמה ניצה בן-ארי, הספריה החדשה, הקיבוץ המאוחד / ספרי סימן קריאה, 1990.
 Valentino  (1957) עברית: ולנטינו (ארבעה רומנים קצרים), תרגם מירון רפופורט, הספריה החדשה, הקיבוץ המאוחד / ספרי סימן קריאה, 2001.
 Sagittario  (1957)
 Le voci della sera  (1961) עברית: קולות הערב (שלושה רומנים קצרים: "כך זה קרה", "קולות הערב", "הדרך אל העיר"), תרגם מירון רפופורט, הספריה החדשה, הקיבוץ המאוחד / ספרי סימן קריאה, 1994.
Le piccole virtù  (1962)  עברית: המידות הקטנות, תרגם יונתן פיין, הוצאת תשע נשמות, 2019, (מסות).
 Lessico famigliare  (1963) עברית: לקסיקון משפחתי, תרגמה מרים שוסטרמן, הוצאת עם עובד, 1988. ב-2012 יצא לאור בספריה החדשה בשם "אמרות משפחה", תרגמה מרים שוסטרמן-פדובאנו, מתרגם שותף - מנחם פרי.

Cinque romanzi brevi e altri racconti  (1964) עברית: חמישה רומאנים קצרים וסיפורים אחרים, תרגמו מירון רפופורט, יונתן פיין, מנחם פרי. הוצאת הספריה החדשה, ספרי סימן קריאה / הקיבוץ המאוחד, 2021. הנוסח העברי כולל סיפור שנכנס למהדורה האיטלקית ב-1993.
 Mai devi domandarmi  (1970) עברית: אל תשאלי אותי לעולם, תרגמה אספיר מילמן, הוצאת מאגנס, 2021.
 Caro Michele  (1973) עברית: מיקלה שלי, תרגם מירון רפופורט, הספריה החדשה, הקיבוץ המאוחד / ספרי סימן קריאה, 1995.
 Vita immaginaria  (1974)
 La famiglia Manzoni  (1983)
 La città e la casa  (1984) עברית: העיר והבית, תרגם אלון אלטרס, הספריה החדשה, הקיבוץ המאוחד / ספרי סימן קריאה, 1998.
איפה הכובע שלי? (כל המחזות: א), תרגמה שירלי פינצי לב, הוצאת הספריה החדשה, הקיבוץ המאוחד / ספרי סימן קריאה 2021.
הדלת הלא-נכונה (כל המחזות: ב), תרגמה שירלי פינצי לב, הוצאת הספריה החדשה, הקיבוץ המאוחד / ספרי סימן קריאה 2021.
(1989)  Serena Cruz o la vera giustizia עברית: סֶרֶנָה קרוּז או הצדק האמיתי. תרגמה שירלי פינצי לב, הוצאת הספריה החדשה, הקיבוץ המאוחד 2023

לקריאה נוספת
 קשה לאדם לדבר על עצמו - שיחות עם נטליה גינצבורג, עריכה: צ’זארה גארבולי וליזה גינצבורג. תרגום מאנגלית: יעל ענבר, הוצאת כרמל, 2005.
 אמרות משפחה - נטליה גינצבורג. הספריה החדשה, 2012.
 סנדרה פֶטריניָאני, הפיראטית: דיוקן של נטליה גינצבורג, תרגמה מאיטלקית שירלי פינצי לב, הוצאת הקיבוץ המאוחד, 2024.

קישורים חיצוניים



 טקסט של הספר : "Natalia Ginzburg: A Voice of the Twentieth Century" 

 פטרישיה עקובס, 





 אריק גלסנר, על "אמרות משפחה", של נטליה גינצבורג, הוצאת "הספרייה החדשה", באתר "מבקר חופשי", פורסם במקור במדור לספרות שב"7 לילות" ב"ידיעות אחרונות", 25 בינואר 2013



מנחם פרי, שיחת טלפון עם נטליה גינצבורג, באתר הספריה החדשה
מנחם פרי, למה דווקא מדגסקר? הערות בשולי 'אִמרות משפחה' של נטליה גינצבורג, באתר מנחם פרי, פורסם לראשונה באתר הספריה החדשה ב-3 בדצמבר 2021.
נטליה גינצבורג, "אומר לך את האמת" - קטע מתוך הערת המחברת בפתח 'איפה הכובע שלי?', מאיטלקית: שירלי פינצי לב, באתר הספריה החדשה


סיגל נאור פרלמן, תיאטרון של מילים, על שני ספרי מחזות של נטליה גינצבורג, פנס מוסף לביקורת ספרות, ינואר 2022.




הערות שוליים

קטגוריה:סופרים יהודים איטלקים
קטגוריה:פוליטיקאים יהודים איטלקים
קטגוריה:פעילות פוליטיות
קטגוריה:זוכי פרס סטרגה
קטגוריה:סופרות איטלקיות
קטגוריה:יהודים חברי הפרלמנט של איטליה
קטגוריה:חברות בית הנבחרים של איטליה
קטגוריה:סופרות יהודיות
קטגוריה:פוליטיקאיות איטלקיות
קטגוריה:ילידות 1916
קטגוריה:איטלקים שנולדו ב-1916
קטגוריה:נפטרות ב-1991
קטגוריה:איטלקים שנפטרו ב-1991