אלפרד ויתקון

אלפרד וִיתְקוֹן (וִיטְקוֹבְסקי; 23 בפברואר 1910 – 20 במאי 1984) היה שופט בית המשפט העליון, מומחה לדיני מיסים.

ביוגרפיה
אלפרד ויתקון נולד בשנת 1910 בברלין בירת גרמניה במשפחה יהודית עשירה, בנם השני של אדולף ויטקובסקי ולינה (רחל) לבית חווס.
למד באוניברסיטאות ברלין, בון ופרייבורג, וממנה קיבל ב-1933 תואר דוקטור למשפטים. לאחר מכן המשיך להשתלם במידל טמפל שבלונדון והוסמך כבאריסטר.

ב-1935 עלה לארץ ישראל, כמו שני אחיו, והתגורר ברחוב הפלמ"ח בירושלים. באביב 1936 נישא לגְרֶטָה פיליפסון והיה אב לנעמי געש ולגדעון ויתקון, לימים מנהל ועורך דין, מנכ"ל הסוכנות היהודית ומנכ"ל מינהל מקרקעי ישראל.

עבד כעורך דין במשרד עורכי הדין ש. הורוביץ ושות', עד שבשנת 1948 מונה לנשיא בית המשפט המחוזי בירושלים. במאי 1951 מונה לבית המשפט העליון במינוי זמני, וב-1 באוגוסט 1954 מונה לשופט בבית המשפט העליון. במקביל היה מרצה לדיני מיסים בפקולטה למשפטים באוניברסיטה העברית בירושלים.

ויתקון היה מומחה מובהק לדיני מיסים, וספרו "דיני מיסים", שיצא לאור בארבע מהדורות, נחשב לספר יסוד בנושא בישראל. במבוא לספר זה נתן מענה לשאלה שמטרידה רבים:

פסק דין נודע שלו עוסק בזכותה של דמוקרטיה להתגונן מפני הקמים נגדה:

ממוזער|אלפרד ויתקון, 1965
כשופט בית המשפט העליון ישב ויתקון בהרכב הערעור במשפטו של אדולף אייכמן, כיהן כיו"ר ועדת הבחירות המרכזית לקראת הבחירות לכנסת השביעית, ובשנת 1972 מונה ליו"ר ועדת חקירה ממלכתית לעניין חברת "נתיבי נפט". כמו כן הוא עמד בראש הוועדה לעניין מעצרים מנהליים, הוועדה לבדיקת סעיפי חוק לשון הרע, הוועדה לעניין הפיצויים מגרמניה והוועדה לתכנון שטרי כסף ומעות בבנק ישראל.

בשנת 1980 זכה בפרס צלטנר. באותה שנה, בהגיעו לגיל פרישה, פרש מבית המשפט העליון.

נפטר ב-20 במאי 1984. ב-1988 ראה אור קובץ מאמרים ורשימות פרי עטו.
על שמו רחובות בירושלים ובבאר שבע.

אחיו הגדול של ויתקון, ד"ר ארווין (משה) ויטקובסקי (ויתקון), היה כלכלן, כיהן כנספח הכלכלי הראשון בשגרירות ישראל בוושינגטון (1949–1951) ולאחר מכן היה מנכ"ל בנק אגוד לישראל. בתו הצעירה של ארווין הייתה רעיה הַרְניק, סופרת ילדים, משוררת ופעילת חברה ישראלית, אלמנתו של המוזיקאי ועורך הרדיו מאיר הרניק ואמו של רב-סרן גוני הרניק, שנפל בקרב על הבופור בתחילתו של מבצע שלום הגליל.

כתביו
 דיני מיסים רשימות לפי הרצאותיו של א’ ויתקון; בעריכת מיכאל רעואל, ירושלים: מפעל השכפול [האוניברסיטה העברית], תשי"ד 1954.
 משפט וחברה, תל אביב: דביר (דביר לעם), תשט"ז 1955.
 מבוא לדיני המיסים: מסי הכנסה, עזבון ושבח, ירושלים ותל אביב: שוקן, תשי"ז. (3 כרכים; מהדורה ב מורחבת ומתוקנת, ב-4 כרכים: תשכ"ב; מהדורה ג מורחבת ומתוקנת, בהשתתפות יעקב נאמן: תשכ"ו; מהדורה ד מורחבת ומתוקנת: תשכ"ט.)
 פוליטיקה ומשפט: הרצאה שנייה בסדרת ההרצאות השנתיות לזכרו של הנשיא הראשון של בית המשפט העליון הד"ר משה זמורה ז"ל: דברים שנאמרו ביום י’ באדר ב’ תשכ"כ, ירושלים: האוניברסיטה העברית בירושלים, תשכ"ה.
 משפט ושיפוט: קובץ מאמרים ורשימות, ירושלים: שוקן, תשמ"ח 1988.
 סוגיות פוליטיות בבית המשפט, דבר, 23 במאי 1980
 מי זכאי לפנות לבג"ץ, דבר, 24 בספטמבר 1980
 החוק, ההלכה והתודעה היהודית, דבר, 19 באוקטובר 1981
 בית המשפט העליון בלי משה לנדוי, דבר, 30 באפריל 1982
 ועדות חקירה וחופש הביטוי, דבר, 5 באוקטובר 1982
 זכר ליציאת גרמניה (מדוע לא ראו היהודים את הכתובת על הקיר), דבר, 11 בפברואר 1983
 גם פושעים נהנים מחוק הגנת הפרטיות, 27 במאי 1983
 בשכל בריא ובלב חם (עם פרישתו של יצחק כהן מבית המשפט העליון), דבר, 11 בנובמבר 1983
 ברכה לבטלה (כללי האתיקה של הכנסת אינם אלא כסות עיניים), דבר, 16 דצמבר 1983
 אתיקה פושרת, דבר, 23 בדצמבר 1983

לקריאה נוספת
 קלוד קליין, 'עם פרישתו של ד"ר אלפרד ויתקון מבית המשפט העליון', משפטים י (1980), 194–195.
 אלפרד ויתקון, 'מעולמו של שופט', עיוני משפט ז, 3 (תש"ם), 531–540.
 יוסף גרוס, 'השופט ד"ר אלפרד ויתקון עם פרישתו מבית המשפט העליון', עיוני משפט ז, 3 (תש"ם), 525–530. (על תרומתו לדיני המיסים)

קישורים חיצוניים


 אלפרד ויתקון באתר WorldCat




הערות שוליים

קטגוריה:ישראלים ילידי גרמניה
קטגוריה:אנשי העלייה החמישית
קטגוריה:שופטי בית המשפט העליון
קטגוריה:יושבי ראש ועדות חקירה ממלכתיות
קטגוריה:יושבי ראש ועדת הבחירות המרכזית
קטגוריה:זוכי פרס צלטנר
קטגוריה:נשיאי בית המשפט המחוזי בירושלים
קטגוריה:בעלי תואר דוקטור מאוניברסיטת פרייבורג
קטגוריה:יהודים הקבורים בהר המנוחות
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1910
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-1984