מאיר עוזיאל

מאיר עוזיאל (נולד ב-13 בינואר 1945) הוא עיתונאי, סאטיריקן, מתרגם, עורך, סופר, איש במה ואיש תקשורת וטלוויזיה ישראלי.

 ביוגרפיה 
 שנותיו הראשונות 
עוזיאל הוא בן למשפחה ארץ־ישראלית ותיקה בת שמונה דורות בירושלים. סבו היה הראשון לציון ורב ראשי של ארץ ישראל בתקופת המנדט הבריטי ולאחר מכן רב ראשי של מדינת ישראל – הרב בן-ציון מאיר חי עוזיאל, ועל שמו הוא נקרא.

נולד ב-13 בינואר 1945 בטריפולי שבלוב, בעת שאביו שירת כקצין ארץ ישראלי בצבא הבריטי. בהיותו בן כשנה וחצי חזרה המשפחה לארץ ישראל. אמו היא ילידת בנגאזי, ממשפחה בעלת נתינות בריטית מצד אביה (שהיה נשיא הקהילה היהודית בטריפולי) ושורשים מליבורנו באיטליה מצד אמה.

בילדותו גדל בשיכון הקצינים בתל אביב.

בגיל 14 עבר עם משפחתו לקיבוץ נצר סרני. כשהשתחרר מצה"ל עסק בגרפיקה ופתח סטודיו לאמנות תפקודית בתל אביב. בשנת 1970, בגיל 25, מונה לעורך הגרפי והמאייר של עיתון מעריב. ב-1974 החל לכתוב את המדור הסאטירי-אישי "שיפודים" ב"מעריב". ב-1978 מונה לעורך מוסף חדש במעריב "קריאת ביניים".

ב-1997 הקים את העיתון מקור ראשון והיה עורכו הראשי הראשון במשך כשנה, עד 1998. ממשיך לעבוד ב"מעריב".

 עבודתו כעיתונאי והמדור "שיפודים" 
החל משנת 1974, החל מאיר עוזיאל לפרסם את המדור "שיפודים" במוסף סופשבוע של מעריב. כתיבתו של מאיר עוזיאל במדור התאפיינה באופי סאטירי-הומוריסטי, והייתה ידועה גם בביקורת הפוליטית שלו, מנקודת מבט ישראלית מיוחדת לו. בטור פורסמה גם "פינת השלולית" בה הופיעו סיפורי אהבה ואכזבה בין "צפרדעים" לבין "נסיכות", רבים מסיפורים אלה נשלחו למאיר עוזיאל על ידי הקוראים. שיפודים פורסם במעריב עד שנת 2014, במשך כמעט 40 שנה. בהופעת המדור במעריב חלה הפסקה בשנת 2005, אבל הוא המשיך מיד באותה המתכונת בעיתון הצופה-מקור ראשון. בשנת 2012 חזר מאיר עוזיאל לכתוב את המדור "שיפודים" במעריב. ב-7 במרץ 2014, שוב הופסק פרסום המדור בעקבות חלופי מו"ל העיתון, ושיפודים חודש שוב במעריב ב-30 בנובמבר 2018, וממשיך להופיע ברציפות מדי שבוע עד היום. פירוש הדבר הוא ש"שיפודים" מופיע כ-50 שנים, בשתי הפסקות קצרות, ובכך הוא המדור האישי הוותיק ביותר הממשיך להופיע בעיתונות העברית. כיום מפרסם מאיר עוזיאל בקביעות גם מאמר דעה אישי כל יום ראשון במעריב, וכן מאמרים וכתבות. בנוסף עסק מאיר עוזיאל כל השנים גם בעריכה עיתונאית, בכתיבת מאמרים, ראיונות וכתבות.

כאמור, בין יתר מפעליו העיתונאיים היה מאיר עוזיאל העורך הראשון של המוסף "קריאת ביניים", מוסף לאנשים צעירים, שהופיע בימי שני ב"מעריב" בסוף שנות ה-70 ותחילת שנות השמונים (הגיליון הראשון הופיע ביום שני, 26 ביוני 1978). היה זה מוסף בעל שפה צעירה ונושאים צעירים אשר גם נתן במה ליוצרים ולכותבים צעירים ישראליים בולטים בגיל 20–35.

מאיר עוזיאל כתב גם באופן קבוע בעיתונים האיטלקיים "לה סטמפה", ו"לה רפובליקה" עד אוקטובר 2024.

 עבודתו הספרותית והאמנותית 
ספריו של עוזיאל מחולקים לשני סוגים – הסוג האחד הוא ספרי סאטירה ובהם סיפורים הומוריסטיים קצרים והסוג השני הוא רומנים.

הרומנים מיוחדים בסגנון שמאיר עוזיאל מגדיר כ"עבר אמיתי-דמיוני" והם: "עובדות על תשוקה מסוימת" (מודן), "מקום קטן עם דבי" (מודן) ו"איש הישר בעיניו" (טוטם). כמו כן כתב מאיר עוזיאל רומן ביוגרפי-ספרותי בשם "הראשון לארץ ציון" (עם עובד ויד בן צבי) על אודות סבו, הרב הראשי הראשון לציון בן-ציון מאיר חי עוזיאל. בשנת 2000 זכה ספר זה בפרס זאב לספרות ילדים ונוער.

ב-1999 החל עוזיאל להפעיל בימה אמנותית בשם "בימת מופעי הספרות" המציגה על הבמה יצירות ספרותיות בבימויו, בעריכתו ובהנחייתו ובשיתוף מיטב אמני ישראל. "בימת מופעי הספרות" של מאיר עוזיאל עולה בעיקר באולמות תיאטרון "הקאמרי", "צוותא" ו"בית אבי חי", אבל גם באולמות גדולים אחרים ברחבי הארץ.

 רדיו וטלוויזיה 
בשנות השבעים הנחה עוזיאל את תוכנית הטלוויזיה לתרבות ואמנות "שמונה וחצי", והשתתף בשעשועוני הטלוויזיה "תשע בריבוע" ו"שחק אותה". כמו כן השתתף בתוכניות סאטירה ברדיו, ובהן "לצון נופל על לצון" ו"יתוש בראש". עוזיאל יצר מספר תוכניות טלוויזיה דרמטיות והיסטוריות גדולות, בהן "חידון המחתרות", "החידון הבינלאומי בנושא הגבורה היהודית במלחמת העולם השנייה", ועוד. בין היתר הגה, יצר וכתב את הסדרה בת תשעת הפרקים "היינו שם איתם", על התנגדות היהודים לנאצים (את הסדרה הנחה ירון לונדון).

 פעילות דיפלומטית וציבורית 
בשנים 1986–1989, נשלח מאיר עוזיאל לרומא על ידי המוסדות הלאומיים לכהן כמנהל הסוכנות היהודית באיטליה. בתפקיד זה הוא סייע לעלייה של יהודי ברית המועצות. בשנים 1994–1996 נשלח לתקופה נוספת, וכיהן כמנהל קרן היסוד באיטליה.

עוזיאל היה חבר בצוות ההקמה של "מצעד החיים", ואף טבע את השם "מצעד החיים". השם מהווה משקל נגד ל"צעדות המוות", כינוי לתהליך הפינוי של אסירי המחנות בשטח שליטתה של גרמניה הנאצית, ממזרח אירופה לכיוון גרמניה, בשלהי מלחמת העולם השנייה, תוך כדי רציחתם.

עוזיאל היה חבר בוועד אגודת הסופרים העבריים בישראל, במועצת הפיס לתרבות ואמנות ובוועד הנאמנים של הפרסים הספרותיים במשרד התרבות. מאז 2011 מנהל את פרס ברנר מטעם אגודת הסופרים.

 חייו האישיים 
נשוי לרותי לבית שטקלמכר (ממשפחת מייסדי רמות השבים), אב לשלושה בנים. מתגורר בתל אביב.

בנו, אוהד, נשוי לשלומית עוזיאל-רז, בתו של טייס הקרב זאב רז.

 ספריו 
 הבית ליד האגם באיטליה, טוטם ספרים, 2023
 איש הישר בעיניו, (רומן) טוטם ספרים, ה'תשע"ד, 2014
 על האש, מבחר שיפודים (הומור וסאטירה), הוצאת אורנית, ה'תש"ע, 2010
 מעומק השלולית, (סיפורים הומוריסטיים קצרים על אהבה) מודן, ה'תש"ס 2000
 הראשון לארץ ציון: סיפורו של הרב עוזיאל, (רומן ביוגרפי) הוצאת עם עובד ויד בן צבי, ה'תשנ"ט 1999. זכה בפרס זאב לספרות ילדים ונוער.
 מקום קטן עם דבי, (רומן) הוצאת מודן, ה'תשנ"ו 1996
 ספר פסיכי, (הומור) הוצאת אורנית, עיצוב ואיורים – ליאורה גרוסמן, ה'תשנ"ג 1993
 עובדות על תשוקה מסוימת, (רומן) הוצאת מודן, ה'תשנ"ב 1992
 ההיףך: סאטירה לא חינוכית, הוצאת אורנית, ה'תשמ"ט 1989
 עשיתי שלולית, (הוצאת רבמכר וספריית מעריב) הומור וסאטירה, ה'תשמ"א 1981
 ספר נגד ג’וקים, ספר שיוציא לך את הג’וקים מהראש ויכניס לך אחרים, (הומור וסאטירה) הוצאת רבמכר, ה'תש"מ 1980
 ספר רע: ידען לפושע המאורגן, (הוצאת רבמכר), הומור, ה'תשל"ח 1978

 תרגומים 
 סיפורי ערש פוליטקלי קורקט, או, אגדות ילדים בלשון סגי נאור, מאת ג'יימס פין גארנר, תורגם מאנגלית על ידי מאיר עוזיאל ואוהד עוזיאל, הוצאת מודן, 1995

 ספריו שתורגמו 
מקום קטן עם דבי, תרגום לרוסית: אפרים באוך. הופיע בדפוס ואזל, ומופיע במהדורה אינטרנטית
 Демоны Хазарии и девушка Деби
 Узиэль Меир

 פרסים והוקרה 
 2000 – פרס זאב לספרות ילדים ונוער.
 2024 – פרס מפעל חיים לעיתונות מטעם אגודת העיתונאים.

לקריאה נוספת
 מאיר עוזיאל, הבחורה שהתאהבה בסלולרי שלה, באנתולוגיה "תמונה קבוצתית" (ספרות ישראלית במאה ה-21), עמ' 336, הוצאת כרמל, 2017

קישורים חיצוניים





 ניצה בן-דב, מדוע עדיפה תקופת השופטים על המלוכה, כיוונים חדשים - כתב עת לציונות ויהדות, כרך 31, דצמבר 2014, עמ' 298-295
 מאיר עוזיאל מתארח בתוכנית "שעה של אנשים", רדיו גלי ישראל, 22 בינואר 2015
 זיוה שמיר, רומן אהבה בלי גיבור? על מאיר עוזיאל - "הבית ליד האגם באיטליה", מעריב, 26 ביוני 2023



הערות שוליים

קטגוריה:סופרים ישראלים
קטגוריה:עורכי עיתונים ישראלים
קטגוריה:סגל מעריב
קטגוריה:סגל מעריב השבוע
קטגוריה:סגל מקור ראשון
קטגוריה:הומוריסטנים ישראלים
קטגוריה:סגל הצופה
קטגוריה:זוכי פרס זאב
קטגוריה:סאטיריקנים ישראלים
קטגוריה:גרפיקאים ישראלים
קטגוריה:מאיירים ישראלים
קטגוריה:בעלי טור ישראלים
קטגוריה:ישראלים ילידי לוב
מאיר
קטגוריה:נצר סרני: אישים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1945