הר ריינייר

הר רֶיינְיֵיר (באנגלית: Mount Rainier) הוא הר געש במחוז פירס של מדינת וושינגטון, כ-87 ק"מ דרומית-מזרחית לסיאטל, בארצות הברית. ריינייר הוא ההר הגבוה ביותר ברכס הקסקייד ומתנשא לגובה 4,392 מטר. שכבת הלבה המוקדמת ביותר היא בת 840,000 שנה. הרישום האחרון לפעילות בהר הגעש היה בין 1820 ל-1854, אך עדי ראייה רבים דיווחו על פעילות גם בשנים 1858, 1870, 1879, 1882 ו-1894. ההתפרצות האחרונה של הר הגעש הייתה בשנת 1450.

בפסגתו שני לועות געשיים בקוטר של כ-300 מ' כל אחד. אגם לוע קטן – הגבוה באמריקה הצפונית (4,329 מ') – שוכן מתחת לשכבת הקרח בחלקו התחתון של הלוע המערבי, והוא נגיש רק דרך המערות.

פארק לאומי
250px|ממוזער|מפת הפארק הר ריינייר, מקרא: אפור = זרמי לבה וזרמים פירוקלסטיים, צהוב = זרמי בוץ, כתום = להאר, אדום = להאר, לא בהכרח ממקור געשי

במטרה להגן על הנוף ולספק הנאה כמו גם לתרום להגדלת מספר הנוסעים במסילת הרכבת ולעסקים המקומיים, הוחלט ב-2 במרץ 1899 להכריז על ההר כפארק לאומי בשם הפארק הלאומי הר ריינייר. הכרזה זו של נשיא ארצות הברית, ויליאם מקינלי הפכה את הר ריינייר לפארק הלאומי החמישי בארצות הברית. שטח הפארק הוא כ-950 קמ"ר. נמצאים בו 26 קרחונים, בהם קרחון קרבון (Carbon Glacier) שהוא הקרחון הגדול ביותר ב-48 המדינות הדרומיות של ארצות הברית (Contiguous United States).

קישורים חיצוניים




הערות שוליים

קטגוריה:רכס קסקייד
ריינייר
ריינייר
קטגוריה:אגמי לוע
ריינייר
קטגוריה:הרי געש פעילים