יהודה עציון

יהודה עציון (נולד בל' בכסלו ה'תשי"ב, 29 בדצמבר 1951) הוא מחנך, מחבר ועורך ספרים ישראלי. היה ממנהיגי המחתרת היהודית ועל מעשיו בה הורשע בקשירת קשר לביצוע פשע, בגרימת חבלה חמורה, באחזקת נשק ובפעילות בארגון טרור. 

בשנת תשס"ד זכה בפרס הרב קוק לספרות תורנית.
 תולדות חייו 
יהודה עציון נולד בקיבוץ עין צורים בשם יהודה מינץ, לאברהם ויפה (לבית פלוקסט), וגדל בהרצליה, בפרדס חנה ובגוש עציון. הוא למד בישיבת בני עקיבא כפר הרואה ובמחזור השני של ישיבת ההסדר הר עציון, ושירת בצה"ל בחיל ההנדסה. היה שותף לפעולות ההתנחלויות הראשונות (גרעין אלון מורה), והיה ממייסדי היישוב עפרה. לאחר מכן היה מדריך בבית ספר שדה עפרה, והקים את ענף המטעים של היישוב. לשעבר פעיל מרכזי בעמותת "מכנף דרום לציון", הפועלת להעלאת שארית יהדות אתיופיה, בעיקר בני קהילת פראס מוקרה. בין היתר קיים עם אברהם נגוסה את "מפקד עציון-נגוסה", בו נמנתה לראשונה האוכלוסייה היהודית הנותרת באתיופיה. רואה את עצמו כתלמיד של שבתי בן דב, ואף הוציא את כתביו, "סולם למלכות ישראל השלימה".

נמנה עם חברי המחתרת היהודית, שבשנות ה-80 חבריה פצעו קשה שני ראשי ערים פלסטינים במכוון וחבלן של מג"ב בשגגה (ההתנקשות בראשי הערים הפלסטינים) ותכננו לפוצץ את כיפת הסלע בהר הבית. לאחר שנלכד אמר על תוכניתו: "בהחלצותנו לפעולה זו מתוך כוונה זו להמשיך את המהלך הרוחני שיתחיל בה, רואה אני את הדרך היחידה להיותה של מדינת ישראל בסופו של דבר - מלכות ישראל התיקנית, הראויה והמובטחת". הוא הורשע בקשירת קשר לביצוע פשע, בגרימת חבלה חמורה, בהחזקת נשק ובפעילות בארגון טרור ונשלח למאסר לתקופה של שבע שנים (ועוד שלוש שנות מאסר על תנאי), מהן נוכה שליש על התנהגות טובה. 

למרות דעותיו השונות השתתף עציון בהלווייתו של אמיל גרינצוויג.

עציון המשיך בפעילות ציבורית במאבק לתפילת יהודים בהר הבית, והועמד לדין, פעמים רבות, בגין הפרעה לשוטרים, אך יצא זכאי. ב-23 במרץ 2000 נעצר, יחד עם ברוך מרזל, טירן פולק, נועם פדרמן, וברוך בן יוסף, כאשר ביקשו למחות על פגישת האפיפיור עם הרבנים הראשיים לישראל בהיכל שלמה. הם הועמדו לדין ונמצאו זכאים, ואף נפסקו להם פיצויים על הפגיעה בחירותם.

הקים את תנועת חי וקיים, למאבק למימוש חופש הפולחן ליהודים בהר הבית. בתחילת שנת תשס"ז, זכה בתביעה שהגיש נגד הוואקף, שחויב לשלם לו 5,000 ש"ח כפיצוי על שמנע ממנו להפגין בשערי הר הבית.

בשנת 2008 הופיע בסרט "Religulous" של ביל מאהר.

 חיים אישיים 
עציון הוא תושב עפרה, נשוי ואב לשבעה. אחד מבניו, פנחס, הוא ר"מ במכינת  בני דוד עלי ובנו השני, יעקב, הוא ד"ר באקדמיה ללשון בירושלים.

באירועי פינוי עמונה ב-2006 נפגע עציון מפרש משטרתי, ראשו נחבט בקרקע, ונגרמו לו חבלות מרובות בגופו. על כך קיבל מהמדינה פיצוי בסך 23,000 ש"ח.

חיבוריו
יהודה עציון כתב מספר ספרים וגם ערך והוציא לאור מספר ספרים. בשנת תשס"ד זכה בפרס הרב קוק לספרות תורנית.

כזה ראה וחַדֵש לקידוש ישראל והזמנים, ירושלים, תשנ"ה,
בין לבנון ללבנון - לפשר קללת הדמים של התורדות העורקים, עפרה, תשנ"ט.
דרישת ציון, ספרו של הרב צבי הירש קלישר במהדורה מוערת, מוסד הרב קוק, תשס"ב. 
כתבי שבתי בן דב במהדורה מוערת של ארבעה כרכים גדולים, מעלה אדומים, 2007. 
הגדת ישראל אלדד, המורכבת ממאמרים של ישראל אלדד, שנכתבו במשך השנים על נושאי חג הפסח, שילה-ברכץ, 2009.
בזעתם ודמם, בני משפחות בלינקוב וצ'יזיק בבניין הארץ והגנתה, הקיבוץ המאוחד, תשס"ט.
עלילות המופתי והדוקטור - השיח הציוני מוסלמי בנושא הר הבית והמקדש על רקע פרעות תרפ"ט
לחיות תהלים - עיוני הרב חנן פורת במזמורי תהלים, בתוספת ביאורים והרחבות של יהודה עציון.
 הנני מתתיהו : לוחם לחרות ישראל ביוגרפיה של לוחם לח"י טודי פלאי, הוצאת יאיר, תשע"ז 2013.
 הארנק של יהושע כהן, בית ספר שדה כפר עציון, תשע"ז 2017.

  "לוחם חרות בעט גלות: מכתבים מאפריקה תש"ה-תש"ח", מכתבים שכתב יהושע כהן ממחנות המעצר באפריקה, כפר עציון 2024 (בעריכתו). 
לקריאה נוספת
 חגי סגל, אחים יקרים, הוצאת כתר, 1987.
 נעמי גל-אור, המחתרת היהודית : טרוריזם שלנו, הקיבוץ המאוחד, 1990.

קישורים חיצוניים



 שיחה קצרה עם יהודה עציון אודות הפלאשמורה



הערות שוליים

קטגוריה:מחברי ספרי עיון ישראלים
קטגוריה:עורכים ישראלים
קטגוריה:חברי המחתרת היהודית
קטגוריה:זוכי פרס הרב קוק
קטגוריה:פעילי עלייה
קטגוריה:פעילי הר הבית ובית המקדש
קטגוריה:מייסדי התנחלויות
קטגוריה:סגל בית ספר שדה עפרה
קטגוריה:בוגרי ישיבת הר עציון
קטגוריה:עפרה: אישים
קטגוריה:בוגרי ישיבת כפר הרא"ה
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1951