מעבר קרני

מעבר קַרנִי (בערבית: معبر كارني או معبر المنطار) היה מעבר גבול לסחורה הנמצא בסמוך לעיר עזה, כ-1.5 ק"מ מערבית לקיבוץ נחל עוז, שהיה פעיל בשנים 1994–2011.

היסטוריה
הקמת המעבר
המקום נקרא על שם בית אריזה לפרי הדר שהוקם במקום ב-1967 על ידי היזם והפרדסן יוסף קרני מכפר יונה. בית האריזה הוקם בשטח רצועת עזה, בין הגבול עם ישראל ובין מבואותיה המזרחיים של עזה. ב-1969 עבדו בבית האריזה כ-300 פועלים מעזה. בית האריזה הותקף והוצת כמה פעמים ולאחר מספר שנים נסגר.

בעקבות חתימת הסכם קהיר (הידוע גם כ"הסכם עזה ויריחו תחילה") ב-4 במאי 1994, הוקם מעבר קרני בצידו הפלסטיני של הגבול עם רצועת עזה, ליד גדר הגבול, במקום שבו היה מנחת קרני (שהיה ידוע גם כ"שדה התעופה עזה") מתקופת המנדט הבריטי, ששימש בשנים 1924–1936 כשדה התעופה הבינלאומי הראשון של ארץ ישראל ואחר כך, בשנים 1957–1967, שימש עבור מטוסים של כוח האו"ם ברצועת עזה.

המעבר נוהל על ידי צה"ל בצד הישראלי, ועל ידי ארגון הביטחון המסכל מטעם הרשות הפלסטינית, ופעל במתכונת זו עד מרץ 1999. בנוסף שימש המעבר את תושבי ההתנחלות נצרים, שכן הכביש המוביל אליו נחשב לציר הבטוח היחיד למעבר כלי רכב ישראליים ליישוב החל מאמצע שנות ה-90.

במרץ 1996 נסגר המעבר לתנועה לאחר שהוברח דרכו המחבל המתאבד שביצע את הפיגוע בדיזנגוף סנטר ב-4 במרץ 1996. בעקבות האירוע הוחלט שמעבר קרני ישמש למעבר סחורות בלבד ומעבר ארז למעבר אנשים. במקביל הוסכם על הקמת אזור התעשייה קרני בשטח "שדה התעופה עזה" לשעבר, אזור תעשייה משותף, במטרה לעודד שיתוף פעולה כלכלי אזורי וככלי לתמיכה בפיתוח יחסי שלום ונורמליזציה של קשרי מסחר בין ישראל והפלסטינים. לצורך כך הוחלט על העברתו של המעבר לקו הגבול בשטח ישראל, סמוך לקיבוץ נחל עוז, על שטח של 200 דונם, בו הוקם חניון סטרילי, אתר מפגש לסוחרים, מחסנים ושירותי דרך.
המשך פיתוח המעבר והפעילות בו
במרץ 1997 החליטה ממשלת ישראל להעביר את מעברי הגבול לעזה לניהול רשות שדות התעופה (רש"ת), במטרה שתפעיל אותם על בסיס כלכלי כמשק סגור (כך שההכנסה מאגרות מעבר תכסה את עלות הפעלתו). המעבר החל לפעול בניהול רש"ת באפריל 1999, לאחר שנחתם הסכם על גובה אגרות המעבר שהסוחרים ישלמו עבור השימוש בו. המעבר חולק לשני חלקים עיקריים, צד ישראלי וצד פלסטיני, כשביניהם מתקני שיקוף ואמצעים אחרים המיועדים לבדוק את הסחורה המועברת במשאיות וכן להפריד ככל האפשר בין עובדי המעבר והחיילים המוצבים בו ובין עובדי המעבר הפלסטינים.

במקום הוקם גם מסוף להעברת דלק לרצועה, אותה הפעילה חברת הדלק "דור אלון", לאחר שקיבלה זיכיון מהרשות הפלסטינית לאספקת דלקים.

דרך מסוף הגבול שבמעבר קרני עברו סחורות מרצועת עזה לישראל ומישראל לרצועת עזה בהיקף של מאות משאיות ביום. תוצרת החקלאית ותעשייתית המיוצרת ברצועה יוצאה דרך מעבר קרני לישראל, לגדה המערבית ולעולם. עוד שימש המקום למעבר אספקה הומניטרית אל רצועת עזה. חלק משטחי האיכסון במקום הוקמו על ידי יזמים ישראלים, כולל מסוע להעברת סחורות. גם רבים מהמפעלים שהוקמו באזור התעשייה קרני היו בבעלות ישראלית מלאה או חלקית.
סגירת המעבר
בעקבות השתלטות חמאס על רצועת עזה ביוני 2007, החליטה ממשלת ישראל על הפסקת תעבורת הסחורות לעזה דרך מעבר קרני, כחלק ממדיניות הסגר על רצועת עזה, למעט סיוע הומניטרי ודלק, בדרך כלל יומיים בשבוע בלבד. לטענת הפלסטינים פרנסת 66 אלף עובדים בעזה הייתה תלויה במעבר. בשיאו עברו בו 400 משאיות ביום, בממוצע, מהן 250 מישראל לרצועה ועוד 150 מהרצועה לישראל. חודשים ספורים לפני שנסגר אף הנחה ראש הממשלה אהוד אולמרט להאריך את הפעילות במעבר במשמרת נוספת, כך שיהיה פתוח עד 11 בלילה ויגיע לתפוקה של 600 משאיות.

בינואר 2011, הגיעו ישראל והרשות הפלסטינית להסכם על סגירת המעבר באופן סופי, והעתקת פעילותו למעבר כרם שלום. המעבר הפסיק לפעול בקיץ של אותה שנה, אחר כך בוצעו עבודות פירוק והעברת חלק מציוד המסוף למעבר כרם שלום.

בדצמבר 2022 הוחלט כי המבנים שנותרו במקום יפורקו וייבנה במקום מכשול קרקעי. מבני המעבר פורקו במשך מספר שבועות אחר כך.

פיגועי טרור
לצד מעבר הסחורות שימש מעבר קרני במשך השנים להברחת אמצעי לחימה לרצועת עזה ולהברחת מחבלים וחגורות נפץ מהרצועה לישראל. בנוסף, היווה המעבר יעד מועדף לארגוני הטרור ובסביבתו אירעו התקפות טרור רבות.

אירועים בולטים:
 במרץ 1996 הוברח המחבל המתאבד שביצע את הפיגוע בדיזנגוף סנטר בתוך משאית שהעבירה סחורות.
 בתאריך 20 באפריל 2001 לפנות ערב תקפו 2 מחבלים רעולי פנים חמושים ברובי סער קלצ'ניקוב את אחד מתאי הסינון הצמודים לחומת ההפרדה. מאבטח שהוצב במקום נפצע משישה קליעי רובה. למרות פציעתו, השיב המאבטח אש יעילה לכיוון התוקפים, תוך שהוא מחלץ עצמו ובודקת שהייתה עימו. התוקפים נמלטו לשטח הרצועה.
 ב-15 באפריל 2003 רצח מחבל פלסטיני שני אזרחים ישראליים ופצע אחרים. המחבל, שלפי הערכה, זכה לשיתוף פעולה מהצד הפלסטיני של המעבר, הצליח להיכנס לאחד מתאי הסינון שהיה פתוח לכיוון הפלסטיני וממנו חדר לתא סינון אחר בו שהו הנרצחים. המחבל נורה בפעולה משולבת של מאבטחי המעבר של רשות שדות התעופה וחיילי צה"ל. על גופו של המחבל נמצא היתר כניסה למעבר הפלסטיני על שמו.
 במרץ 2004 הוברחו שני המחבלים שביצעו את פיגוע ההתאבדות הכפול בנמל אשדוד בתוך דופן כפולה של מכולה.
 ב-13 בינואר 2005 אירעה מתקפת טרור במעבר שבה נהרגו שישה אזרחים ישראליים ונפצעו שישה נוספים. מכונית ובה מטען חבלה גדול, במשקל של יותר ממאה ק"ג, התנגשה בקיר המגן המפריד בין הצד הישראלי לצד הפלסטיני של המעבר. הקיר קרס, ובעקבות זאת עברו שני המחבלים המתאבדים לצד הישראלי, כשמטעני נפץ על גופם, ואז פוצצו את עצמם. השניים נהרגו. שיטה דומה הופעלה בניסיון פיגוע כושל במעבר בדצמבר 2005.
 ב-9 באפריל 2008 נרצחו שני אזרחים ישראליים במסוף הדלקים של המעבר.
 ב-8 ביוני 2009 ניסו פעילי ג'ונד אנסאר אללה לבצע פיגוע במחסום, על ידי שלוש משאיות וסוסים ממולכדים. הפיגוע נכשל וחמישה מחבלים נהרגו.

מעבר קרני היה מעבר הסחורות הגדול בזמנו בין ישראל לרצועת עזה (גם במעבר רפיח, בתקופת היותו מעבר גבול משותף לישראל והרשות הפלסטינית, היה אגף מטענים וסחורות, אך אלו עברו בין מצרים לרשות הפלסטינית ולהפך תחת פיקוח ישראלי על פי נספח המעברים שבהסכמי אוסלו). למרות היותו עורק עיקרי לאספקת סחורות ומוצרים מסוגים שונים לרצועה, ספג המעבר התקפות טרור רבות. השערה רווחת היא שארגוני אופוזיציה בתקופת שלטון הרשות בעזה, כגון החמאס, זיהו את המעבר כסמל ליישומם של הסכמי אוסלו ועשו ככל יכולתם כדי לשבשו והעובדה שישראלים ופלסטינים עבדו בו בסמיכות.

 קישורים חיצוניים 


 הערות שוליים 

*
קטגוריה:רצועת עזה: תחבורה
קטגוריה:מעברי גבול בגבול ישראל – רצועת עזה