עזריאל הילדסהיימר

הרב ד"ר עזריאל הילדסהיימר (בגרמנית: Esriel Hildesheimer; כ"ז באייר תק"ף, 11 במאי 1820 – ד' בתמוז תרנ"ט, 12 ביוני 1899) היה ממנהיגי אסכולת תורה עם דרך ארץ (או 'נאו-אורתודוקסיה') בגרמניה, ומייסד בית המדרש לרבנים בברלין. כן כיהן כרבה של אייזנשטט בהונגריה וכרב קהילת 'עדת ישראל' בברלין.

 רקע, חינוך והשכלה 
הילדסהיימר נולד בהלברשטאדט שבממלכת סקסוניה לאימו גולדה ולאביו יהודה לייב (בנו של משה גלֵיי, בן מאיר גליי) יוצא העיר הילדסהיים, ממנו התייתם בנעוריו. כילד למד בבית הספר "השארת צבי" בעירו, המוסד החינוכי האורתודוקסי הראשון בקרב יהודי אשכנז שהוכנסו בו לימודי חול (המייסדים חששו מנוהגן של משפחות מסורתיות רבות, כמו הוריו של רש"ר הירש, לשלוח את ילדיהם להתחנך אצל נוצרים). מגיל 17 למד בישיבתו של הרב יעקב אטלינגר באלטונה. חכם יצחק ברנייס שימש לו מודל כדרשן. במקביל למד שפות קלאסיות. ב-1840 חזר להלברשטאדט ולמד בגימנסיה של דום. לאחר מכן המשיך את לימודיו באוניברסיטת ברלין והצטרף לפקולטה לשפות שמיות ולמתמטיקה. ב-1842 עבר להאלה (Halle) והמשיך שם את לימודיו עד לקבלת דוקטורט בנושא פרשנות התנ"ך. עם סיום לימודיו חזר להלברשטאט ושם נישא להנרייטה הירש.

 עבודתו הרבנית 
ב-1851 החלה הקריירה הרבנית של הילדסהיימר, כשהתמנה לרבה של אייזנשטט, אז בממלכת הונגריה. בבואו לעיר החל מיד בפעילות חינוכית והקים בעיר בית ספר לבנים, בו לצד ללימודי קודש למדו גם לימודי חול. הלימודים בבית ספר זה התקיימו בגרמנית. לאחר מכן הקים בית מדרש להכשרת רבנים, שצמח מ-12 תלמידים ב-1851 עד ל-128 תלמידים ב-1868, ולמדו בו אף תלמידים מארצות הברית. דרכו של הילדסהיימר עוררה התנגדות בקרב הקנאים בהונגריה. אלה (כמו הרב הלל ליכטנשטיין וחתנו עקיבה יוסף שלזינגר) האמינו כי הילדסהיימר מהווה סכנה גדולה עוד יותר מהנאולוגים המתעצמים, שכן היה אורתודוקסי שהעניק לגיטימיות ללימודי חול וטמיעה תרבותית. ב-1873, כשתמך הילדסהיימר ביוזמה להקים בתי ספר בירושלים, השווה אותו הרב ליכטנשטיין ל"חזיר הפושט טלפיו."

ב-1869 הוזמן על ידי הקהילה האורתודוקסית עדת ישראל בברלין לכהן כרבה. בתפקיד זה היה עליו להתמודד עם ד"ר אברהם גייגר הרפורמי, ששימש כרב הקהילה המרכזית של העיר. בברלין הייתה גם קהילה רפורמית בדלנית קטנה בראשות עמנואל היינריך ריטר, שירש את התפקיד מהרב שמואל הולדהיים. הילדסהיימר המשיך בברלין את מפעליו; הוא פתח בית מדרש להכשרת רבנים, ובעזרת מאיר (מרקוס) להמן – עורך העיתון דער איזראעליט – הוציא ספרים ומאמרים נגד התנועה הרפורמית.

 פעילותו למען ארץ ישראל 
"בתי מחסה" – בשנת תקצ"ו 1836 נוסד "כולל הו"ד" (הולנד ודייטשלנד) כדי לתמוך ביהודים בארץ ישראל. לימים היה הרב הילדסהיימר לאחד ה"גבאים" של הכולל, והעלה את הרעיון לייסד בירושלים רובע יהודי שיעמוד ברשות עצמו. הוא הגיע להסכמות עם הגבאים האחרים ב"כולל" וכן עם אחדים מאנשי ירושלים. בשנת תרי“ח 1858 הם רכשו "מגרש בעל 000 13 אמות מרובעות במחיר של 84.000 גרוש טורקי", בקרבת בית החולים רוטשילד, שהוקם זמן קצר קודם לכן. על שטר המכירה שנחתם ביום 24 באוגוסט 1859 הופיעו הקונים: ד"ר הילדסהיימר והכולל הו”ד, והם שנרשמו כבעלי המגרש ברשימות הרשויות. על המגרש הוקמו "בתי מחסה", ולמשפחת הילדסהיימר נשמרה "חזקה" על דירה אחת בשכונה.

"למען ציון" – בשנת תרמ"ח 1888 ייסד הרב הילדסהיימר את אגודת "למען ציון", שנקראה כך על פי הפסוק . מטרת העמותה הייתה לסייע בפרנסתם של יהודים בארץ ישראל. האגודה סיפקה ליהודים שרצו בכך כלי מלאכה, הלוואות לייסוד או לפיתוח עסקים, חינוך מקצועי לנערים, וכן "להציל את המשוקעים ברשתות שטמנו להם המסיתים (המסיונרים) והסכנה הגדולה שיאבדו חלילה מתוך הקהל, לדורי דורות...". בשנת תרנ"א 1891 תמכה אגודת "למען ציון" בכ-30 משפחות של יהודים בעיר רמלה (בעקבות בקשה של דוד ילין), וכן תמכה בדייגים יהודים בטבריה. בשנת תרנ"ג 1893 תמכה האגודה בחייט יהודי שעבר לנצרת כדי לייסד בה קהילה יהודית.

שחרור אליעזר בן יהודה מהכלא הטורקי – בשנת תרנ"ד 1894 נעצרו אליעזר בן יהודה וחותנו על ידי השלטונות הטורקים, בעקבות מאמר שפרסם החותן והתנערות ממנו של ראשי היישוב הישן בירושלים: הרב יעקב שאול אלישר והרב שמואל סלאנט. ידידיו של בן יהודה פנו למנהיגי הקהילות היהודיות בעולם והם, ובכללם הרב הילדסהיימר, כתבו מאמרים ולחצו על ממשלה הטורקית, וגזר הדין בוטל.

מתוך מאמר שפרסם המורה והסופר אהרון פירסט, אנו למדים שלרב הילסדהיימר "יצאו לו מוניטין בכל ארצות הגולה בגלל פעולותיו המבורכות לטובת הפלשים בחבש", אולם אין פרטים על פעילותו זו.

 מותו והנצחתו 
עזריאל הילדסהיימר נפטר בד' בתמוז ה'תרנ"ט (1899) בברלין.

על שמו נקרא מושב עזריאל, וכן רחובות בירושלים, בבני ברק ובתל אביב-יפו.

 משפחתו 
הילדסהיימר נשא לאישה את הנרייטה (יטיכן) הירש, בתו של אהרן הירש-גטינגן, סוחר מתכות אמיד מהלברשטט. נולדו להם תשעה ילדים. בנם מאיר היה ממנהלי בית המדרש לרבנים. בנם נפתלי צבי הירש הילדסהיימר, היה עורכו של העיתון היהודי "Jüdische Presse" ומורה בבית המדרש לרבנים. בנם יהודה נישא לבתו של הגביר ישראל ברודסקי  והזוג התגורר באודסה. אחד מחתניהם היה המזרחן יעקב ברט, שלימד גם הוא בבית המדרש לרבנים. הנרייטה נפטרה בט"ז בסיוון ה'תרמ"ג (1883).

אחותו של הילדסהיימר, שיינכא רחל, הייתה נשואה לדיין ר' אליהו מונק, רב ה'קלויז' באלטונה (סבו של ר' אליהו מונק), שעמו הִרבה הרב הילדסהיימר להתייעץ. לימים החליף בנם, הרב עזרא מונק, את הרב הילדסהיימר ברבנות קהילת "עדת ישראל".

 כתביו 
עוד בחייו הדפיס הילדסהיימר ספרים בגרמנית בנושאים שונים. אחרי מותו נותרו כתבים תורניים שלו בכתבי יד. נכדו שנקרא על שמו עלה ארצה ואיתו כתבי היד של סבו; בני המשפחה הוציאו כתבים אלה לאור במהלך המאה העשרים:
 שו"ת רבי עזריאל, חלק א': אורח חיים ויורה דעה (תל אביב תשכ"ט); חלק ב': אבן העזר וחושן משפט (תל אביב תשל"ו).
 חידושי רבי עזריאל, חלק א': על יבמות וכתובות (מכון ירושלים תשמ"ד); חלק ב': על נדרים, נזיר, סוטה, גיטין וקידושין (מכון ירושלים תשנ"ב); חלק ג': על ברכות וסדר מועד (מכון ירושלים תש"ס).

 לקריאה נוספת 
ר' עזריאל ד"ר הילדעסהיימער, בתוך: 
 דוד אלינסון, Rabbi Esriel Hildesheimer and the Creation of a Modern Jewish Orthodoxy. University of Alabama Press, 1990.
 מרדכי אליאב, אגרות רבי עזריאל הילדסהיימר, מפרסומי המכון ע"ש ליאו בק, ירושלים תשכ"ו, 1965.

 קישורים חיצוניים 



 פרופ' מרדכי אליאב, ""תורה עם דרך ארץ" בהונגריה (על הישיבה של הרב עזריאל הילדסהיימר באייזנשטאט)", סיני נא, תשכ"ב.
 הספד בעיתון ג'ויש כרוניקל 16 ביוני 1899




 הערות שוליים 

קטגוריה:רבנים אורתודוקסים גרמנים
קטגוריה:רבנים אשכנזים
קטגוריה:כולל הו"ד
קטגוריה:נאו-אורתודוקסיה (יהדות)
עזריאל הילדסהיימר
קטגוריה:אישים שעל שמם יישובים בישראל
קטגוריה:סגל בית המדרש לרבנים בברלין
קטגוריה:מהדירי ספרות תורנית
קטגוריה:מחברי ספרי שו"ת
קטגוריה:הממונים בגולה על מעות ארץ ישראל
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1820
קטגוריה:גרמנים שנפטרו ב-1899