דואר פיננסים

200px|ממוזער|שמאל|סמל הבנק הקודם
ד.י. דואר פיננסים בע"מ, שנודעה במשך שנים רבות בשם בנק הדואר, היא חברת בת של דואר ישראל הפועלת כבנק המספק שירותים פיננסיים מצומצמים ללקוחות עסקיים, גופי ממשלה ולכלל הציבור במסגרת סניפי הדואר הפרושים בישראל. בנק הדואר היה בבעלות ממשלתית ונתון לפיקוח משרד התקשורת כמו יתר שירותי הדואר. בשנת 2024 הופרטה החברה ונמכרה לקבוצה בראשות חברת מילגם.

היסטוריה
הקמת הבנק
הקמת הבנק החלה בשנת 1950, ביוזמת ממשלת ישראל. ולצורך הקמתו שכרה כיועץ את שירותיו של אריה (לאון) סימון, ששימש במשך שנים רבות כמנהל שירותי הבנקאות של משרד הדואר הבריטי. אולם הקמתו נדחתה עד הסדרת מסגרת הפעולה החוקית שלו. ביוני 1951 הושלמה חקיקתו של "חוק בנק הדואר, התשי"א-1951". סעיפי החוק קבעו שיוקם שירות בנקאי במסגרת שירות הדואר בשם "בנק הדואר", שמטרתו לעודד חיסכון ולהקל על העברת כספים. בנוסף הוגדר כי בנק הדואר יעסוק בקבלת פיקדונות, קבלת כספים לחשבון עובר ושב והעברת כספים באמצעות המחאות דואר. באוגוסט 1951 הוקמה מועצת הבנק בראשות לאון סימון, אך הקמתו שוב התעכבה, מאחר שהוחלט ששירות הדואר, שהיה כפוף למשרד התחבורה, יפוצל ויפעל תחת משרד חדש - "משרד הדואר".

באפריל 1953 הוכרז כי הבנק יחל לפעול בקרוב, אך תחילה יעסוק רק בהעברת כספים ובחשבונות סילוקים, ורק בשלב השני יקבל הבנק הפקדות לחשבונות חסכון. הבנק החל את פעולתו ב-1 בנובמבר 1953. שר הדואר יוסף בורג פתח את החשבון הראשון. הבנק החל לפעול עם שלושה סניפים בלבד, בירושלים בתל אביב ובחיפה, וביום העבודה הראשון נפתחו בו אלפי חשבונות. בינואר 1954 החל החשב הכללי במשרד האוצר לבצע העברת כספים באמצעות הבנק לגזברי המשנה של המדינה. עד סוף שנת הכספים 1955/56 נפתחו בו 22,000 חשבונות; סך הפיקדונות הגיע ל-20 מיליון ל"י, והוא פעל באיזון תקציבי.

הרחבת תחומי פעילותו
בינואר 1956 החל הבנק להציע תוכניות חיסכון ששילמו ריבית של 2.5% על הפקדה לשנה ו-6% על הפקדה לחמש שנים. ביצוע פעולות בבנק התאפשר בכל סניפי הדואר בישראל, וגם תשלומי קצבאות המוסד לביטוח לאומי ניתן היה למשוך בבנק. במאי 1959 החלו כל משרדי הממשלה בתשלום המשכורת לעובדים בהמחאות של בנק הדואר, שהיו ניתנות לפדיון גם בכל סניפי הבנקים בישראל.

בסוף שנת הכספים 1960/61 עמד סך המאזן של הבנק על 36 מיליון ל"י, והוא דיווח שמבוצעות בו 20,000 פעולות ביום. ב־1961 הוחלט שהנהלת בנק הדואר תרוכז בירושלים ויבוטלו הסניפים הראשיים בתל אביב ובחיפה, במטרה לחסוך בעלויות ולנהל מסלקה מרכזית אחת לכל פעולות הבנק. בנוסף באותה שנה התאפשר חידוש רישיון נהיגה באמצעות הבנק.

בשנת 1965 אפשר הבנק לראשונה תשלום של חשבונות טלפון לבעלי חשבון, באמצעות הוראת קבע. הדבר התאפשר בקלות יחסית מאחר ששירותי הטלפוניה בישראל באותה עת נוהלו על ידי משרד הדואר. אחר כך החל הבנק להרחיב את אפשרות התשלום בהוראת קבע גם לחשבונות חשמל, מים, ארנונה ודמי ביטוח.

לאחר 1967 החל בנק הדואר לפעול ביהודה ושומרון. תחילה שימש הבנק לתשלום משכרות לעובדי הממשל הצבאי, ואחר כך החל לספק שירותים ב-28 סניפי דואר, כולל במזרח ירושלים. גם ברצועת עזה פעל הבנק עד האינתיפאדה הראשונה.

בשנת 1968 החל הבנק לראשונה להפעיל מערכת מחשוב.

בשנת 1986 החל הבנק לפעול במסגרת "רשות הדואר" שהוקמה כרשות ממשלתית כחלק ממגמה להעברת הפעילות העסקית של משרדי הממשלה לרשות ממלכתית או לחברה. באותה השנה נחקק חוק הדואר להסדרת פעילות רשות הדואר, והבנק החל לשמש כזרוע הפיננסית של הרשות.

בשנת 1990 החלה חברת יבמ ישראל בהקמת רשת מחשבים ארצית עבור שירותי הבנק, במטרה לאפשר שירות העברת כספים אלקטרונית בזמן אמת, באמצעות כל סניפי הדואר בישראל. לאחר פריסת המערכת, גדל במהירות המחזור הכספי שעבר דרך בנק הדואר, והוא הגיע ל-140 מיליארד שקל ב-1997.

כחברה בע"מ
בספטמבר 2003, החליטה ממשלת ישראל על הפיכת רשות הדואר לחברה ממשלתית ופתיחת שוק הדואר לתחרות. במסגרת החלטה זו גם בנק הדואר הפך לחברה בע"מ. לקראת ביצוע ההחלטה על הפיכת הבנק לחברה, במרץ 2006, הוחלט שהפיקוח על בנק הדואר יעבור ממשרד התקשורת לחשב הכללי באוצר. אולם ההחלטה בוטלה כעבור 7 חודשים והבנק נשאר תחת פיקוח משרד התקשורת. בדצמבר 2006 הוכרז על תוכנית להרחבת השירותים פיננסיים שהבנק מספק.

עם הפיכתו של בנק הדואר לחברה בע"מ בשם חברת בנק הדואר בע"מ ומינוי מנכ"ל מקצועי ביקש הבנק לנסות ולפעול באופן תחרותי בשוק הפיננסי מול הבנקים הקיימים. פעולות שונות כבר נעשו במסגרת מגמה זו עוד קודם. כך למשל שודרגה תשתית מערכות המידע במטרה לאפשר ללקוחות הבנק לקבל מידע על פעולותיהם בטלפון ובאינטרנט. במרץ 2003 התקשר הבנק עם חברת כרטיסי אשראי לישראל והחל להנפיק כרטיסי אשראי ללקוחותיו. בפברואר 2004 שופר שירות העברת הכספים לחו"ל, והוא הוצע בעלות נמוכה משמעותית לעומת הבנקים המסחריים.

ביולי 2010 השיק בנק הדואר שירות המאפשר לבעלי חשבון שקלי לנהל חשבון מט"ח (בדולר אמריקאי, יורו ולירה שטרלינג) בתוספת לחשבון העו"ש שמנהל הלקוח בבנק הדואר. באותו חודש גם החל להציע לבעלי עסקים קטנים ובינוניים לקבל שירותי אשראי, במיזם משותף יחד עם חברת פנינסולה (מכיוון שלבנק הדואר עדיין לא היה אישור מהמפקח על הבנקים לתת אשראי בעצמה).

ביולי 2011 השיק שירות של הנפקת כרטיס חיוב בינלאומי, המיועד לשמש את הטסים לחו"ל המעדיפים להימנע מלקחת עמם כרטיס אשראי או מזומן בכמות גדולה. במסגרת השירות ניתן היה לרכוש כרטיס ולהטעין אותו בסכום של עד 2,500 דולר.

בשנת 2024 הופרטה החברה האם, דואר ישראל, ויחד אתה הופרט גם בנק הדואר, שנמכרו שניהם לקבוצה בראשות חברת מילגם.

בפברואר 2025 שינתה חברת בנק הדואר את שמה לד.י. דואר פיננסים בע"מ, המוכרת במותג דואר פיננסים.

הבנק ושירותיו
במהלך השנים התרחבו השירותים והותוו לו יעדים עסקיים אשר אפשרו לו להתחרות בחלק מפעולותיו עם הבנקים המסחריים.

שירותי בנק הדואר כוללים בין היתר:
 שירותי אשנב לתשלומים שונים – אגרות, תשלומי מסים, דמי מנוי וכדומה.
 ביצוע תשלומים לגופים מוסדיים שונים כגון מע"מ, מס הכנסה וביטוח לאומי.
 ניהול חשבונות עובר ושב ללקוחות פרטיים ולגופים עסקיים ומוסדות ציבוריים.
 העברת כספים והפקדת מזומנים לבנק אחר בישראל.
 שירותי מטבע חוץ – קנייה, מכירה, המרה והעברה לחו"ל.
 ביצוע כל הפעולות הכספיות הקשורות לשירותי הדואר.
 העברת בעלות על רכב.

מאפיינים ייחודיים של הבנק
עד הפרטת הבנק, עיקר ייחודו של בנק הדואר היה בהיותו בבעלות ממשלתית ובפיקוח משרד התקשורת. גם העובדה שסניפיו הם אשנב בתוך סניף הדואר מבדילים אותו מהשירות הבנקאי המקובל. מאפיינים אחרים:
 בעבר ניתנו שירותי האשנב לתשלומים ללא עמלה וללא דמי ניהול חשבון, בניגוד לבנקים המסחריים האחרים. החל מינואר 2023 הבנק גובה עמלות על שירותים אלו וכן דמי ניהול.
הנפקת המחאת דואר ללא צורך בחשבון בנק.
 הבנק אינו מספק אשראי. לכן חשבונות עובר ושב של הבנק אינם יכולים להיות במשיכת יתר.
 לבנק הדואר היו כ-700 סניפים בכל רחבי הארץ, המספר הגדול ביותר של סניפים למוסד המספק שירותים פיננסיים. במסגרת תוכנית ההבראה נסגרו עד ינואר 2023 כ-70 סניפים והוצע כי מספר הסניפים יורד בהמשך לכ-350.
 פקידי הבנק הם עובדי רשות הדואר ורובם הגדול אינם בעלי הכשרה בנקאית כמו עובדי הבנקים המסחריים.

בנק הדואר כמתחרה לבנקים הקיימים
החל משנות ה-90 מוצע להשתמש בתשתית הדואר כדי להכניס תחרות לשוק הבנקאי הריכוזי. מרבית הרעיונות התבססו על הפריסה הרחבה של סניפי הדואר ברחבי הארץ. בין הרעיונות שעלו במרוצת השנים ניתן למנות את:
 בשנת 1998 התקיים דיון בוועדת משנה של ועדת הכספים על הפיכת בנק הדואר לבנק. בדיון הוצגו שורה של חסמים טכניים והתנגדות מהותית של המדינה להחזיק בבעלותה בנק.
 בשנת 2007 התנה המפקח על הבנקים מתן רישיון בנקאי לבנק הדואר בהעמדת הון עצמי של 150 מיליון ש"ח והפרטה של הדואר. בהמשך אותה שנה הביע שר התקשורת אריאל אטיאס התנגדות חריפה להפיכת בנק הדואר לבנק עצמאי שיתחרה בבנקים הגדולים. לדבריו, "בנק הדואר אמור לשרת את בני המעמד הבינוני והנמוך ולא לתת אשראי למסחר ולתעשייה".
 בשנת 2008 הגישה חה"כ לימור לבנת הצעת חוק להפיכתו של בנק הדואר לתאגיד בנקאי.
 ועדת אריאב הציעה בשנת 2008 למזג את הבנק באופן חלקי עם בנק קטן (מזרחי, דיסקונט או הבינלאומי).
 בשנת 2011 החל הדואר להעניק שירותי כרטיסי חיוב וכרטיסי PrePaid באופן עצמאי.
 בשנת 2012 אישרה הכנסת את התיקון ה-11 לחוק הדואר שמאפשר לבנק הדואר להציע שירותים פיננסיים של בנקים קיימים. הצעה זו כונתה חוק "הבנק החברתי".
 בשנת 2019 בנק ישראל אישר יוזמה להפוך את בנק הדואר לבנק חברתי-מסחרי
בראשית 2013 האשים מנהל בנק הדואר יואל נווה את בנק ישראל בכך שהוא מונע מהבנק להוות מתחרה למערכת הבנקאית.

לקריאה נוספת
  - מאמר שעוסק בקשיי הפיכתו של בנק הדואר לבנק
 חוק בנק הדואר, התשי"א-1951, באתר משרד התקשורת
 חוק  הדואר, התשמ"ו-1986 , באתר משרד התקשורת

קישורים חיצוניים

  מבצע פדיון מלוות החובה

  יואל נווה מנהל בנק הדואר "בנק הדואר כמנוף לקידום נגישות ותחרות בשירותים פיננסים" מתוך אירוע השנתי של פורום CFO

 הערות שוליים 

קטגוריה:חברות ממשלתיות בישראל
דואר
קטגוריה:דואר ישראל
קטגוריה:ישראל: חברות שהוקמו ב-2006