יוסף פעמוני

יוסף פעמוני (אוסיה גלוקמן) (20 ביולי 1902 – 1 בינואר 1966), היה דוקטור לבקטריולוגיה וממקימי מערכת הבריאות בישראל. מאנשי התנועה הרוויזיוניסטית ובית"ר, מקים מחלקת העזרה הראשונה באצ"ל, ממייסדי "קופת חולים לעובדים לאומיים" (לאומית) ומייסד מכון ז'בוטינסקי.

קורות חיים
פעמוני נולד בסנקט פטרבורג בירת האימפריה הרוסית בשם יוסף גלוקמן, בנם של פרה (לבית צאלקוביץ) ומנחם גלוקמן. למד בגימנסיה והמשיך ללימודי בקטריולוגיה באוניברסיטה. במהלך לימודיו היה פעיל בתנועה הציונית, באגודת הסטודנטים ובארגונים ביולוגיים. עם המהפכה הבולשביקית ב-1917 נאסר בגין פעילותו הציונית, ולא סיים את לימודיו. בשנת 1925 הומר עונש המאסר בגירוש, ובאותה שנה עלה לארץ ישראל.
עם עלייתו הצטרף לתנועה הרוויזיוניסטית עם היווסדה, והיה ממייסדי בית"ר. לבסוף הגיע לדרגת קצין נציבות בית"ר.
בארץ עבד כאסיסטנט במכון פסטר של ד"ר אריה בהם (בעהם) עד שנת 1927, אז נתמנה כמנהל המעבדה המרכזית של קופת חולים של ההסתדרות, ושימש בתפקיד זה עד שפוטר ב-1933, לאחר רצח ארלוזורוב, על רקע השתייכותו לתנועה הרוויזיוניסטית.
בשנת 1934 היה ציר לוועידת היסוד של הסתדרות העובדים הלאומית. שנה לאחר מכן היה ציר בקונגרס היסוד של הצ"ח בווינה.
ב-1935 היה, יחד עם יעקב וינשל ואחרים, ממייסדי "קופת חולים לעובדים לאומיים" (לאומית), וכיהן כמנהלה.
כיהן כרופא בבית החולים הדסה (תל אביב).
בהיותו איש אצ"ל ותומך תנועת בית"ר ארגן את השירות הרפואי של אצ"ל ותמך בו בעזרת מגן דוד אדום ומשאבי בית החולים הדסה.
בסוף שנות ה-30 ייסד את מכון ז'בוטינסקי והיה מנהלו הראשון.
נפטר בתל אביב ב-1 בינואר 1966 לאחר ניתוח קשה, ונקבר בבית הקברות נחלת יצחק.
על שמו נקרא רחוב בשיכון בבלי בתל אביב.
אוסף על שמו שמור בספרייה הלאומית.

הנצחה
 בשיכון בבלי בתל אביב נקרא רחוב על שמו של ד"ר יוסף פעמוני
 חוברת זיכרון - יוסף פעמוני - דיוקן, הוצאת מכון ז'בוטינסקי בישראל, תשמ"ו 1986
 ספר זיכרון - יוסף פעמוני - האיש ופועלו, הוצאת מכון ז'בוטינסקי

משפחתו
פעמוני נשא את אסתר, בתו של אליעזר אליהו פרידמן, מראשוני פעילי הציונות, מייסד היומון העברי "הצופה" שיצא לאור בוורשה ועורכו הראשון, ואחותו של ד"ר יהושע פרידמן, מחנך, עסקן תרבות ומתרגם עברי שתרגם בעיקר מן השירה הרומית הקלאסית.

בתו, יעל העליון, ייסדה וניהלה את בית הספר לאמנויות תל אביב. הייתה נשואה ליעקב העליון, עיתונאי "מעריב" לשעבר בטרם התאבדה באוקטובר 2002.

לקריאה נוספת
 יהושע אופיר (עורך), יוסף פעמוני: האיש ופעלו, תל אביב: מכון ז'בוטינסקי, [תשכ"ח].
 יוסף כרוסט (עורך), יוסף פעמוני: תרס"ב-תשכ"ו 1902–1966: דיוקן, תל אביב: מכון ז'בוטינסקי בישראל, תשמ"ו-1986.
 יוסף פעמוני, "פרקי זכרונות", האומה, ד [16] (תשכ"ו), עמ' 531–536.
 יוסף בן-אהרן, "קופת חולים לעובדים לאומיים ומכון ז'בוטיסקי - מסכת חייו של יוסף פעמוני", בארץ ישראל: מדיניות, חברה, כלכלה, ספטמבר-אוקטובר 1987, עמ' 66–67.

קישורים חיצוניים




הערות שוליים

קטגוריה:רוויזיוניסטים
קטגוריה:נציבי בית"ר
קטגוריה:לוחמי האצ"ל
קטגוריה:בקטריולוגים ישראלים
קטגוריה:בקטריולוגים ביישוב
קטגוריה:מנהלים ישראלים
קטגוריה:פעילי הסתדרות העובדים הלאומית
קטגוריה:סגל שירותי בריאות כללית
קטגוריה:סגל לאומית שירותי בריאות
קטגוריה:אנשי העלייה הרביעית
קטגוריה:אסירי ציון בברית המועצות
קטגוריה:פעילים ציונים ברוסיה]
קטגוריה:אישים הקבורים בבית הקברות נחלת יצחק
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1902
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-1966
קטגוריה:אסירי ציון