אוליבר נאסן

אוליבר נאסן (באנגלית: Oliver Knussen; 12 ביוני 1952 - 9 ביולי 2018) היה מלחין ומנצח בריטי.

ביוגרפיה
אביו, סטוארט נאסן, היה נגן קונטרבס ראשי של התזמורת הסימפונית של לונדון. הוא למד קומפוזיציה אצל ג'ון למברט ובנג'מין בריטן עודד אותו להמשיך בכיוון זה. במשך כמה עונות קיץ למד אצל גונתר שולר בפסטיבל המוזיקה בטנגלווד, מסצ'וסטס. בהמשך התמנה לראש פעילויות המוזיקה בת-זמננו בטנגלווד, תפקיד שבו כיהן בין 1986 ל-1998.

הופעתו הראשונה של נאסן כמנצח הייתה בגיל 16, כאשר ניצח על התזמורת הסימפונית של לונדון בנגינת הסימפוניה הראשונה שלו, שכתב כנער, בשנים 1966–1967. נאסן היה מנצח אורח ראשי של התזמורת הפילהרמונית של האג, הולנד) מ-1992 עד 1996, ומנהל אמנותי שותף של פסטיבל אלדבורו בין 1983 ל-1998. עוד היה המנהל המוזיקלי של הסינפונייטה של לונדון בשנים 1998 - 2002 וכן מנצח כבוד שלה. בין היתר עשה סדרת הקלטות עם תזמורת קליבלנד.

נפטר ב- 8 ביולי 2018.

 יצירותיו 
 סימפוניה שנייה (פרס מרגרט, טנגלווד 1971)
 המהומים ושירים של פו הדב (1970 - 1983)
 Océan de Terre (אוקיינוס כדור הארץ) (1972 - 1973)
 מחולות אופליה, ספר 1 (הזמנה ליובל המאה של סרגיי קוסביצקי, 1975)
 חצוצרות (1975)
 תמונה תלת-חלקית (סתיו, קנטטה, שיר ערש לסוניה, 1075 - 1977)
 מרדף (1979)
 סימפוניה שלישית (1973 - 1979)

יצירותיו החשובות משנות ה-80' הן שתי "אופרות הילדים" שלו, "ארץ יצורי הפרא" ו"היגלטי פיגלטי פופ!", שתיהן לליברית מאת מוריס סנדק.

נאסן היה נשוי לסו נאסן, שהייתה מפיקה ובמאית של תוכניות מוזיקה בטלוויזיה הבריטית והמנהלת החינוכית של התזמורת הפילהרמונית של לוס אנג'לס. לזוג נולדה בת בשם סוניה. סו נאסן מתה בשנת 2003. אוליבר נאסן כתב את "שירים לסו" לזכר אשתו המנוחה והיצירה הושמעה בביצוע בכורה עולמי בשיקגו, בשנת 2006.

קישורים חיצוניים

קטגוריה:מנצחים בריטים
קטגוריה:מפקדים במסדר האימפריה הבריטית
קטגוריה:מלחינים בריטים במאה ה-20
קטגוריה:מלחינים בריטים במאה ה-21
קטגוריה:בריטים שנולדו ב-1952
קטגוריה:בריטים שנפטרו ב-2018