שתיקת הכבשים

"שתיקת הכבשים" (באנגלית: The Silence of the Lambs) הוא סרט קולנוע אמריקאי מסוגת מותחן פסיכולוגי משנת 1991, בבימויו של ג'ונתן דמי. התסריט, שנכתב על ידי טד טלי, מבוסס על רומן באותו השם מאת תומאס האריס.

עלילת הסרט עוסקת בחוקרת מתחילה, קלריס סטארלינג (ג'ודי פוסטר), המנסה להבין ולהתמודד עם רוצח סדרתי המכונה "באפלו ביל" (טד לוין) וקניבל (אנתוני הופקינס) כלוא שהיא מנסה לדובב על מנת לסייע בלכידתו. הסרט מתמקד ביחסים המורכבים בין החוקרים לפושעים, בחקירה של מניעים פסיכולוגיים ובמתח הנוצר מחקירה של פשעים אלימים במיוחד. העלילה עוסקת בחקירת רוצחים סדרתיים תוך בחינת ההשפעה של טראומות עבר על התנהגות ההווה והקשרים בין דמויות מרכזיות. הסרט ניחן לדעת רבים בדמויות מורכבות, ובמתח פסיכולוגי גבוה.

הסרט זכה להצלחה רבה ובין השאר זכה בפרס אוסקר לסרט הטוב ביותר ובפרסי אוסקר נוספים לדמי, לטלי ולשחקנים הראשיים, ג'ודי פוסטר ואנתוני הופקינס.

הצלחת הסרט הובילה להפקת סרטים נוספים שהתבססו על ספריו של תומאס האריס: "חניבעל", שהוא סרט המשך, פריקוול בשם "מקור הרוע", וכן "דרקון אדום", בו ללקטר מקום משני שהובלט בסרט.

הפוסטר הציג רפרף גולגולת המת עם דוגמה שונה על גבו בהתבסס על "In Voluptas Mors" של סלבדור דאלי, המתאר שבע נשים היוצרות גולגולת; סימן "ראש המוות" על הפרפר מהווה התייחסות לסיפור קצר של אדגר אלן פו "החיפושית הזהובה", הכולל חרק עם דוגמת גולגולת.

"שתיקת הכבשים" הפך לביטוי שגור, הבא לבקר שתיקה של אדם או ציבור לנוכח מצב או תופעה שליליים, במקום להשמיע קול מחאה. למשל: "נאום שתיקת הכבשים".

עלילה
קלריס (ג'ודי פוסטר), טירונית FBI צעירה שטרם השלימה את הכשרתה, נשלחת על ידי מפקדה, ג'ק קרופורד (סקוט גלן), האחראי על היחידה למדע התנהגותי ב-FBI, לתחקר רוצח סדרתי הכלוא במתקן פסיכיאטרי, שסירב לשתף פעולה לפני כן עם חוקרי ה-FBI. הרוצח, חניבעל לקטר (מגולם בידי אנתוני הופקינס), הוא פסיכיאטר שנהג לאכול מבשר קורבנותיו. מפקדה של קלריס, קרופורד, מבקש לשאוב מלקטר מידע, באמצעות שאלון שהודפס מראש, על רוצח סדרתי שטרם נתפס בשם "באפלו ביל" (טד לוין), הנוהג לכלוא נשים צעירות לשלושה ימים, לפשוט פיסות מעורן ולהשליך את גופותיהן.

בין קלריס ללקטר מתפתח דו-קרב מילולי, ולבסוף מספק לקטר לקלריס רמז ראשון לכיוון חקירה שרמזיו מניבים פרי. ה-FBI מנסה לדלות מלקטר פרטים נוספים באמצעות קלריס. הלחץ גובר עוד יותר, כאשר קתרין מרטין, בתה של הסנטורית רות מרטין (דיאן בייקר), נחטפת על ידי "באפלו ביל", ועל ה-FBI מוטלת המשימה להצילה בטרם תמות מידי הרוצח.

לקטר מסכים לסייע בחקירה תמורת העברה למוסד אחר, עם תנאים משופרים והרחק מצ'ילטון, מנהל המוסד הנוכחי המתאכזר אליו, ודו-שיח אישי עם קלריס. בעודו מספק את הפרופיל הפסיכולוגי של "באפלו ביל", מנתח לקטר גם את קלריס, ודורש ממנה בתמורה למידע שתספר לו על חוויות אישיות טראומטיות מילדותה.

מעט לפני מסירת הזהות האמיתית של "באפלו ביל", צ'ילטון, מנהל המוסד המבקש לעצמו את התהילה בזיהוי הרוצח, מפסיק את הראיון, אך לקטר מצליח להגניב לקלריס פיסת מידע קריטית אחרונה המרכיבה את פרופיל פעילותו של הרוצח. בעזרת המידע היא מבינה כי הנרצחת השלישית שנמצאה היא למעשה הראשונה שנרצחה, ועל פי אבחנותיו של לקטר - הנרצחת הייתה אדם ש"באפלו ביל" הכיר. אבחנות קודמות של לקטר כבר מיקדו את ה-FBI באדם המבקש לשנות את זהותו המגדרית אך נדחה מספר פעמים בבקשתו לבצע ניתוח לשינוי מין. הרוצח תוקף נשים כבדות משקל, מרעיב אותן מספר ימים כדי להקל על ההפרדה בין עורן לבשרן, הורגן ותופר חתיכות מעורן למעין "חליפה" בעזרתה יוכל להשיג את השינוי בו חפץ - שינוי מינו לנקבה.
לקטר אף משקר לגבי זהותו של "באפלו ביל" ואומר ששמו האמיתי הוא לואיס.

ה-FBI מאתר חשוד אפשרי - ג'יימי גאם - שלמעשה מתגלה לבסוף בשמו הבדוי "באפלו ביל", וכוח פריצה ממהר לביתו, בעוד שקלריס ממשיכה לתחקר את חברותיה של הנרצחת הראשונה. היא מגיעה לביתו של אדם המזדהה כ"ג'ק גורדון", אך עד מהרה מבינה כי זהו למעשה גאם, הרוצח. גאם מנסה להרגה בביתו אך קלריס יורה בו, הורגת אותו ומוצאת את בתה של הסנאטורית חיה.

במקביל למאמצי ה-FBI לקטר מנצל את השמירה המופחתת עליו במעבר לבית־כלא חדש, כתמורה על שיתוף הפעולה שלו, פורץ את מנעול האזיקים שלו, תוקף את שני השומרים שהוצבו עליו, הורגם ופושט מעל אחד מהם את עור פניו. כאשר שומרים נוספים מגיעים למקום הם מוצאים את גופת אחד השומרים ולצדה מה שנראה כשומר השני הסובל מפצעים קשים - למעשה זהו לקטר, אשר לבש את עורו כדי להתחזות לו. בעודו מובהל באמבולנס מצליח לקטר להימלט.

מעט מאוחר יותר, במהלך טקס לכבוד השלמת הכשרתה כסוכנת, מקבלת קלריס טלפון מלקטר, המספר לה כי הוא נופש באיי בהאמה ורומז כי בכוונתו לתקוף ולאכול את צ'ילטון, מנהל המוסד בו שהה בבידוד, ועבר עינויים.

 ליהוק 
במהלך הפקת הסרט, נשקלו מספר שחקנים לתפקידים מרכזיים שנדחו בסופו של דבר. ג'ין הקמן רכש את זכויות הרומן בתחילה, במטרה לביים ולגלם את ד"ר חניבעל לקטר או את ג'ק קרופורד, אך פרש לאחר שצפה בקטע מעבודתו הקודמת שהדגיש תפקידים אלימים. שחקנים כמו סר ג'ון הרט, כריסטופר לויד, דסטין הופמן, סר פטריק סטיוארט, לואיס גוסט ג'וניור, רוברט דובאל, ג'ק ניקולסון, רוברט דה נירו, סר קנת' בראנה, סר דרק ג'קובי, סר דניאל דיי-לואיס, מורגן פרימן וסר שון קונרי נשקלו לתפקיד לקטר. ג'רמי איירונס דחה את התפקיד בשל רצונו להימנע מדמות אפלה נוספת. ג'ודי פוסטר הייתה חלק מעסקה עם אוריון פיקצ'רס שכללה הרשאה לביים סרט משלה, איש קטן ושמו טייט (1991). מישל פייפר דחתה את תפקיד קלריס סטרלינג בשל תשלום נמוך. מג ראיין, ברוק סמית' וניקול קידמן נבחנו גם הן לתפקיד. אד האריס דחה את תפקיד ג'ק קרופורד, ומייקל קיטון, מיקי רורק וסר קנת' בראנה נשקלו עבורו.

 צילום 
הסרט צולם בעיקר בפיטסבורג, פנסילבניה, בשל מגוון הנופים והארכיטקטורה, כולל סצנות פנימיות בבית הכלא בבולטימור ובאולם שבו לקטר כלוא, שצולמו באנדרטת החיילים והמלחים. חלק מהסצנות צולמו בבל אייר, אוהיו, עיר הולדתו של טד לוין. משרדו של מנהל ה-FBI הוצג באמצעות משרדה של מזכירת העבודה אליזבת דול בוושינגטון די.סי. סצנת האמבולנס של לקטר צולמה במחסן בנמל התעופה הבינלאומי ממפיס. המטוס שברקע הוא Short 330. הסצנה הסופית צולמה באי צפון בימיני, איי הבהאמה, כאשר לקטר עוקב אחר צ'ילטון בכביש המלכה. הבניין ששימש כחזית בית החולים הפסיכיאטרי נסגר ונהרס עשר שנים לאחר מכן, ושימוש חוזר בצילומים ממנו שימש בדרקון אדום (2002). המיקום של מרכז מחקר מחלות בעלי חיים בפלום איילנד (ניו יורק) הוא מתקן אמיתי ליד מונטוק, ניו יורק. כלי הרכב כוללים פורד פינטו 1975 אפורה של סטרלינג עם אור בלם פגום, וולוו 164 1974 של קתרין, ודודג' טריידסמן מקסיוואן 1979 של באפלו ביל.

 השפעה תרבותית 
הסרט קשור למספר יצירות ותרבות פופולרית אחרות. הוא השפיע על דמותה של דנה סקאלי בתיקים באפלה (1993), עם מחווה בפרק הסופי של העונה התשיעית. דמות ג'יים גמב השפיעה על שיר "ליידי אין דה פיט" של בונקייג'. השורה "יש לך את הכוח" של דיאן בייקר שומשה בשיר "גילה קופטר" של רבולטינג קוקס. הסרט השפיע על שיר "קלריס" של להקת ונום ב-1992, מנקודת מבטו של לקטר. הסרט הושווה למאנהנטר (1986), עם שינויים כמו לבוש לבן של לקטר וסצנות שיא דומות. סדרת הטלוויזיה קלריס (2021) ממשיכה את הסיפור, עם שינויים כמו אמה של קלריס בחיים.

פרסים
סרט זה היה לסרט השלישי והאחרון, נכון ל-2024, שזכה בטקס פרסי אוסקר בכל חמשת הפרסים הגדולים - הסרט הטוב ביותר, הבמאי הטוב ביותר, השחקן הטוב ביותר, השחקנית הטובה ביותר, התסריט הטוב ביותר. קדמו לו: "זה קרה לילה אחד" (1934) ו"קן הקוקייה" (1975).

קישורים חיצוניים



  פסטיבל כאן: תוכנית רדיו המוקדשת לסרט "שתיקת הכבשים", בהגשת דני מוג'ה ויונתן גת

קטגוריה:סרטי 1991
קטגוריה:סרטי אימה מ-1991
קטגוריה:סרטי אימה אמריקאיים
קטגוריה:זוכי אוסקר: הסרט הטוב
קטגוריה:זוכי אוסקר: התסריט המקורי הטוב
קטגוריה:סרטי פשע אמריקאיים
קטגוריה:לקות נפשית באמנות
קטגוריה:סרטים בשימור ספריית הקונגרס
קטגוריה:סרטי מותחן פסיכולוגיים
קטגוריה:סרטי אתחול
קטגוריה:סרטי המשך אמריקאיים
קטגוריה:סרטי מותחן אימה אמריקאיים
קטגוריה:חניבעל לקטר
קטגוריה:סרטים אמריקאיים מבוססי ספרים
קטגוריה:סרטי פולחן
קטגוריה:סרטים זוכי פרס סאטורן: אימה
קטגוריה:תומאס האריס
קטגוריה:סרטים עם מוזיקה מאת הווארד שור
קטגוריה:סרטים המבוססים על ספרי מתח אמריקאים
קטגוריה:סרטי ג'ונתן דמי