המערך

המערך של מפלגת העבודה הישראלית ומפלגת הפועלים המאוחדת (המערך השני) היה רשימה משותפת וסיעה משותפת בכנסת של שתי מפלגות: מפלגת העבודה ומפ"ם, ואליה הצטרפו בסוף דרכה רצ, הליברלים העצמאים ויחד.

 היסטוריה 
המערך השני הוקם ב-20 בינואר 1969, לקראת הבחירות לכנסת השביעית, כשנה לאחר יסוד מפלגת העבודה. הסיעות שהקימו את המערך השני בסוף הכנסת השישית מנו 55 חברי כנסת של העבודה (45 חברי המערך הראשון ועוד 9 חברי רפ"י ללא בן-גוריון שנשאר מחוץ למפלגת העבודה כסיעת יחיד וכן מנדט נוסף של יזהר הררי שפרש ממפלגת ליברלים עצמאיים והצטרף למפלגת העבודה) ושמונה חברי כנסת של מפ"ם. בבחירות לכנסת השביעית שהתקיימו בסוף השנה זכה המערך השני ב-56 מנדטים.

שתי המפלגות שמרו על עצמאות מפלגתית מוחלטת לרבות מוסדות נפרדים, רשימות מוניציפליות נפרדות, סיעות שונות בהסתדרות, עיתונים יומיים נפרדים, מערכות פיננסיות נפרדות וכו'.

הגוש הפרלמנטרי התבטא בכך ששתי המפלגות התמודדו לכנסת באותה רשימה מאוחדת (וכן בבחירות להסתדרות), בה שוריינו מקומות לנציגי שתי המפלגות כפי שסוכם בין מנהיגיהן, ופעלו כסיעה אחת בכנסת בכל הנוגע להצבעות, חקיקה, יוזמות פרלמנטריות, משאים ומתנים קואליציוניים, הצבעות בוועדות השונות ושאילתיות לממשלה.

חברי מפ"ם היו משובצים באופן קבוע במקומות: 5, 10, 19, 26, 33, 40, 46, 59 ומקומות כבוד בעשיריות האחרונות. גם אם חבר כנסת נוסף הצטרף למפלגת העבודה, הוא שובץ תחת המכסה של מפלגת העבודה מבלי לפגוע בשיבוצי מפ"ם.

יחסי הכוחות בתוך המערך היו ברורים, מפלגת העבודה שהייתה מטבע הדברים גדולה יותר ובעלת תמיכה ציבורית רחבה הייתה השותף הבכיר ומפ"ם שירדה מהישגה ההיסטורי של 19 מנדטים בבחירות לכנסת הראשונה ופחדה להפוך למפלגה שולית, מה שקרה בסופו של דבר, הצטרפה על תקן השותף הזוטר. הריצה המשותפת לכנסת שירתה את מטרות שני הצדדים – יו"ר מפלגת העבודה היה מועמד של גוש פרלמנטרי רחב לראשות הממשלה ולא של מפלגתו בלבד, ומפ"ם כאמור נהנתה ממקומות בכנסת שקיבלה כתוצאה משריונים שנעשו במסגרת ההסכם עם מפלגת העבודה.

בתוך מפ"ם היו רבים, בעיקר בקרב הצעירים, שהתנגדו להליכה המשותפת עם מפלגת העבודה שנכפתה על התנועה בשל לחץ רב מהנהגת המפלגה. מפ"ם, שהייתה שמאלית מהעבודה, התנגדה להתנחלויות, תמכה בהתערבות גדולה יותר של הממשלה במשק ובכלכלה, דגלה בשיתוף ערביי ישראל בחיי הממשל והתנגדה למלחמת לבנון הראשונה – עקרונות שסתרו את דרכה של מפלגה העבודה. מפאת לחצים כבדים שהופעלו מההנהגה בטיעון שמפ"ם לא תגיע להישגים של ממש מבחינה אלקטורלית בתור רשימה עצמאית, נשארה המפלגה חלק מהמערך.

בעקבות היחלשותה הפוליטית והאלקטורלית וגירעונות כספיים, הצטרפה המפלגה הליברלית העצמאית לישראל (ל"ע) למערך לקראת הבחירות לכנסת האחת עשרה. במהלך הכנסת העשירית הצטרפה תנועת רצ של שולמית אלוני אל המערך גם היא, אך פרשה לפני הבחירות.

בנוסף ללחץ הפנימי שהצטבר בתוך שורות מפ"ם, ולאחר שהתיקו בבחירות לכנסת האחת עשרה הביא להקמת ממשלת אחדות לאומית, פרשה מפ"ם באופן סופי מן המערך, ובבחירות שלאחר מכן התמודדה באופן עצמאי לכנסת. מפ"ם זכתה בשלושה מנדטים בלבד, מה שאימת את חששות מנהיגי המפלגה, והביא בהמשך הקדנציה לאיחוד בין מפ"ם, רצ ושינוי והקמת מרצ כגוש פרלמנטרי ולאחר מכן כמפלגה. במהלך הכנסת ה-11 התמזגה סיעת יחד של עזר ויצמן במפלגת העבודה.

מפלגת העבודה המשיכה לשמור על השם המערך כשם הרשימה בבחירות לכנסת ה-12 ב-1988 והשם נשאר בשימוש על ידי הסיעה בכנסת עד אוקטובר 1991, שאז שונה השם לסיעת העבודה.

הצבעים הכחולים בסמליל המפלגה שונו לעיתים קרובות בצבעים אדומים או צהובים לצד הכחול (ולעיתים נדירות ללא הכחול כלל).

 נציגי המערך בכנסת 
 כנסת חברי כנסת הערות הכנסת השישית (1965) 63 מנדטים:
העבודה: לוי אשכול, קדיש לוז, ישראל גלילי, גולדה מאיר, בכור-שלום שטרית, יגאל אלון, זלמן ארן, פנחס ספיר, אבא אבן, אליהו ששון, משה כרמל, עקיבא גוברין, חיים גבתי, חיים יוסף צדוק, ראובן ברקת, ישראל ישעיהו-שרעבי, מרדכי ביבי, מרדכי נמיר, אהרן בקר, דוד הכהן, רות הקטין, ישראל קרגמן, דב סדן, אריה אליאב, אהרן ידלין, זאב צור, דבורה נצר, משה ברעם, שמואל שורש, מרדכי סורקיס, משה ארם, זאב שרף, מנחם כהן, צבי דינשטיין, מרדכי זר, גבריאל כהן, אשר חסין, רחל צברי, ברוך אזניה, דוד פתל, אברהם ביטון, שולמית אלוני, מרדכי עופר, אהרן אוזן, יוסף פישר, משה ורטמן, שושנה ארבלי-אלמוזלינו, אמנון לין, דוד גולומב, שמעון פרס, יצחק נבון, אריה בהיר, עמוס דגני, מרדכי בן-פורת, יזהר הררי
מפ"ם: מאיר יערי, יעקב חזן, ויקטור שם-טוב, שלמה רוזן, ראובן ארזי, אמה תלמי, עבד אל-עזיז א-זועבי, נתן פלד ב-23 בינואר 1968 התאחדו המפלגות מפא"י ואחדות העבודה-פועלי ציון שהרכיבו את סיעת המערך (הראשון), יחדיו עם מפלגת רפ"י, והקימו את מפלגת העבודה. ב-28 בינואר 1969 הקימו המפלגות העבודה ומפ"ם את סיעת המערך (השני).
 ב-26 בפברואר 1969 נפטר לוי אשכול. החליף אותו ארי אנקוריון. הכנסת השביעית (1969) 56 מנדטים:
העבודה: גולדה מאיר, יגאל אלון, אבא אבן, משה דיין, פנחס ספיר, יעקב שמשון שפירא, זאב שרף, ישראל גלילי, חיים גבתי, שמעון פרס, ישראל ישעיהו-שרעבי, יוסף-אהרן אלמוגי, אליהו ששון, ראובן ברקת, גד יעקבי, משה כרמל, אהרן בקר, משה ברעם, ישראל קרגמן, חיים יוסף צדוק, מרדכי בן-פורת, יצחק בן-אהרן, אהרן ידלין, אריה לובה אליאב, צבי דינשטיין, מנחם כהן, יצחק נבון, עדה פיינברג-סירני, משה ורטמן, אברהם זילברברג, זינה הרמן, צבי גרשוני, מרדכי ביבי, דוד קורן, מרדכי זר, עוזי פיינרמן, מרדכי עופר, שלום לוין, מטילדה גז, שושנה ארבלי-אלמוזלינו, ארי אנקוריון, זאב הרינג, יצחק קורן, יהונתן יפרח, בן-ציון חלפון, עדיאל אמוראי, מרדכי סורקיס, אברהם עופר, יזהר הררי, משה שחל, אביעד יפה, מאיר אביזוהר
מפ"ם: מאיר יערי, יעקב חזן, ראובן ארזי, דב זכין, שלמה רוזן, חייקה גרוסמן, עבד אל-עזיז א-זועבי ב-1 בספטמבר 1971 נפטר מרדכי עופר. החליף אותו משה שחל.
 ב-5 באפריל 1972 נפטר ראובן ברקת. החליף אותו אביעד יפה.
 מאיר אביזוהר הצטרף לסיעה ב-17 ביולי 1973 (לאחר שפרש מהרשימה הממלכתית ב-25 באפריל 1972). הכנסת השמינית (1973) 51 מנדטים:
העבודה: גולדה מאיר, יגאל אלון, אבא אבן, משה דיין, פנחס ספיר, ישראל ישעיהו-שרעבי, שלמה הלל, ישראל גלילי, יוסף-אהרן אלמוגי, שמעון פרס, אהרן ידלין, משה ברעם, ישראל קרגמן, חיים יוסף צדוק, יצחק נבון, יצחק בן-אהרן, יצחק רבין, אריה לובה אליאב, אברהם עופר, ארי אנקוריון, מטילדה גז, משה כרמל, אהרן יריב, משה ורטמן, אברהם זילברברג, צבי גרשוני, גד יעקבי, שושנה ארבלי-אלמוזלינו, נוזהת קצב, שלום לוין, יוסי שריד, אסתר הרליץ, עדיאל אמוראי, מרדכי בן-פורת, מנחם הכהן, עוזי פיינרמן, משה שחל, בן-ציון חלפון, דוד קורן, אברהם גיבלבר, מיכה חריש, אליהו מויאל, אורה נמיר, אביעד יפה, חביב שמעוני, יעקב ז'אק אמיר, עמוס הדר, יעקב פרנק, סנטה יוספטל, יחיאל לקט, צבי אלדרוטי
מפ"ם: מאיר תלמי, דב זכין, חייקה גרוסמן, אהרן אפרת, עבד אל-עזיז א-זועבי, יהודה דרניצקי, אליעזר רונן
רשימת ערבים לבדואים וכפריים: חמאד אבו רביעה
קידמה ופיתוח: סיף א-דין א-זועבי, ג'בר מועדי ב-14 בפברואר 1974 נפטר עבד אל-עזיז זועבי. החליף אותו חביב שמעוני.
 ב-26 בפברואר 1974 הצטרפו חברי סיעות רשימה ערבית לבדואים וכפריים וקידמה ופיתוח למערך.
 ב-10 ביוני 1974 פרשה מהכנסת גולדה מאיר. החליף אותה יעקב ז'אק אמיר.
 ב-8 באפריל 1975 נפטר עוזי פיינרמן. החליף אותו עמוס הדר.
 אריה לובה אליאב פרש מהסיעה ב-29 באפריל 1975. ב-3 ביוני באותה השנה הצטרף לחברי רצ בהקמת סיעת יעד.
 ב-12 באוגוסט 1975 נפטר פנחס ספיר. החליף אותו יעקב פרנק.
 סיף-אלדין אל-זועבי וג'בר מועדי פרשו מהמערך ב-8 ביוני 1976 והקימו שוב את סיעת קידמה ופיתוח.
 ב-1 בספטמבר 1976 נפטר צבי גרשוני. החליפה אותו סנטה יוספטל.
 ב-3 בינואר 1977 נפטר אברהם עופר. החליף אותו יחיאל לקט.
 ב-4 בינואר 1977 פרש חמאד אבו רביעה מהמערך והקים שוב את הסיעה לבדואים וכפריים.
 מרדכי בן-פורת פרש מהסיעה ב-15 במרץ 1977.
 ב-10 באפריל 1977 פרשו אהרון אפרת, חייקה גרוסמן-אורקין, יהודה דרניצקי, דב זכין, אליעזר רונן ומאיר תלמי מהמערך והקימו שוב את סיעת מפ"ם העצמאית. יומיים לאחר מכן חזרו למערך.
 ב-16 במאי 1977 פרש מהכנסת אהרון יריב. החליף אותו צבי אלדרוטי. הכנסת התשיעית (1977) 32 מנדטים:
העבודה: שמעון פרס, יגאל אלון, אבא אבן, שלמה הלל, חיים יוסף צדוק, משה דיין, שושנה ארבלי-אלמוזלינו, יצחק נבון, חיים בר-לב, גד יעקבי, אהרן ידלין, יהושע רבינוביץ, ירוחם משל, תמר אשל, עמוס הדר, דניאל רוזוליו, יצחק רבין, מנחם הכהן, אליהו מויאל, משה שחל, אליהו שפייזר, עוזי ברעם, יעקב ז'אק אמיר, יחזקאל זכאי, אורה נמיר, יוסי שריד, עדיאל אמוראי, מיכה חריש, אברהם כ"ץ-עוז, זאב כץ, אסתר הרליץ, יהודה חשאי, דוד גולומב, מאיר עמית
מפ"ם: מאיר תלמי, נפתלי פדר, חייקה גרוסמן, משה עמאר, אמרי רון משה דיין פרש מהמערך ב-5 ביולי 1977.
 ב-2 בינואר 1978 פרש חיים יוסף צדוק מהכנסת. החליף אותו אמרי רון.
 ב-18 באפריל 1978 פרש מהכנסת יצחק נבון עם בחירתו לנשיא המדינה. החליף אותו אברהם כ"ץ-עוז.
 ב-12 בינואר 1979 פרש מהכנסת אהרן ידלין. החליף אותו זאב כץ.
 ב-14 באוגוסט 1979 נפטר יהושע רבינוביץ'. החליפה אותו אסתר הרליץ.
 דוד גולומב ומאיר עמית הצטרפו לסיעת העבודה ב-13 במאי 1980 מהתנועה לשינוי ויוזמה.
 ב-29 בפברואר 1980 נפטר יגאל אלון. החליף אותו יהודה חשאי. הכנסת העשירית (1981) 47 מנדטים:
העבודה: שמעון פרס, שושנה ארבלי-אלמוזלינו, אבא אבן, יצחק רבין, חיים בר-לב, רפאל אדרי, משה שחל, ירוחם משל, נאוה ארד, מרדכי גור, גד יעקבי, אליהו שפייזר, עוזי ברעם, אריה נחמקין, משה חריף, דניאל רוזוליו, שלמה הלל, אורה נמיר, חיים הרצוג, מנחם הכהן, עדיאל אמוראי, יוסי שריד, יעקב ז'אק אמיר, אהרן הראל, יחזקאל זכאי, אברהם כ"ץ-עוז, יעקב צור, מיכה חריש, דב בן-מאיר, שבח וייס, יעקב גיל, נפתלי בלומנטל, תמר אשל, יהודה חשאי, מיכאל בר-זוהר, אורי סבג, רפאל סוויסה, אהרן-רפאל נחמיאס, רענן נעים, חמד חלאילה, עדנה סולודר, נחמן רז, חיים רמון, אמנון לין, יצחק פרץ
מפ"ם: ויקטור שם-טוב, דב זכין, יאיר צבן, אלעזר גרנות, מוחמד ותד, אמרי רון, נפתלי פדר
רצ: שולמית אלוני ב-16 בנובמבר 1981 הצטרפה שולמית אלוני חברת רצ למערך. ב-14 במאי 1984 פרשה מהסיעה וחזרה והקימה את סיעת רצ.
 ב-16 בינואר 1982 נפטר משה חריף. החליפה אותו עדנה סולודר.
 אמנון לין ויצחק פרץ פרשו מהליכוד ב-26 באוקטובר 1982 והצטרפו למערך.
 ב-22 במרץ 1983 פרש חיים הרצוג מהכנסת עם בחירתו כנשיא המדינה. החליף אותו נחמן רז.
 ב-16 במאי 1983 פרש מהכנסת דניאל רוזוליו. החליף אותו חיים רמון. הכנסת האחת עשרה (1984) 44 מנדטים:
העבודה: שמעון פרס, יצחק נבון, יצחק רבין, חיים בר-לב, אבא אבן, ישראל קיסר, גד יעקבי, שושנה ארבלי-אלמוזלינו, מרדכי גור, משה שחל, רפאל אדרי, שלמה הלל, אורה נמיר, אליהו שפייזר, עוזי ברעם, אריה נחמקין, אברהם כ"ץ-עוז, יעקב צור, יצחק פרץ, מנחם הכהן, נאוה ארד, יוסי שריד, יעקב ז'אק אמיר, מיכה חריש, שבח וייס, אמנון לין, עדיאל אמוראי, דוד ליבאי, דב בן-מאיר, חיים רמון, אפרים שלום, נחמן רז, עדנה סולודר, אהרן הראל, עבד אל-והאב דראושה, שמחה דיניץ, אהרן-רפאל נחמיאס, יעקב גיל, אברהם בייגה שוחט, אורי סבג
מפ"ם: ויקטור שם-טוב, אלעזר גרנות, יאיר צבן, אמירה סרטני, מוחמד ותד, חייקה גרוסמן
הליברלים העצמאיים: יצחק ארצי
יחד: עזר ויצמן, בנימין בן אליעזר, שלמה עמר ב-22 באוקטובר 1984 פרשו ששת חברי מפ"ם מהסיעה המשותפת, והצטרפו חברי יחד בנימין בן אליעזר, עזר ויצמן, ושלמה עמר. בנוסף פרש יוסי שריד והצטרף לרצ.
 עבד אל-והאב דראושה פרש מהעבודה ב-15 בפברואר 1988 והקים סיעת יחיד. ב-7 במרץ 1988 ניתן לה השם מד"ע.
 יצחק ארצי פרש מהמערך ב-15 במרץ 1988 והצטרף לשינוי.
 ב-15 במרץ 1988 פרש מהכנסת שמחה דיניץ. החליף אותו יעקב גיל.
 ב-10 במאי 1988 פרש מהכנסת אהרון הראל. החליף אותו אברהם בייגה שוחט.
 ב-1 בנובמבר 1988 פרש מהכנסת עדיאל אמוראי. החליף אותו אורי סבג. הכנסת השתים עשרה (1988) 39 מנדטים:
העבודה: שמעון פרס, יצחק רבין, יצחק נבון, ישראל קיסר, עזר ויצמן, שלמה הלל, עוזי ברעם, משה שחל, אורה נמיר, שושנה ארבלי-אלמוזלינו, גד יעקבי, יעקב צור, מרדכי גור, חיים רמון, אברהם כ"ץ-עוז, דוד ליבאי, חיים בר-לב, עמיר פרץ, רפאל אדרי, אריה לובה אליאב, אברהם בורג, אברהם בייגה שוחט, שמעון שטרית, מיכה חריש, בנימין בן אליעזר, אלי דיין, נאוה ארד, יוסי ביילין, גדליה גל, שבח וייס, אלי בן-מנחם, מיכאל בר-זוהר, עמנואל זיסמן, אפרים גור, נואף מסאלחה, חגי מירום, רענן כהן, מיכה גולדמן, עדנה סולודר, סאלח טריף ב-25 בדצמבר 1990 פרש אפרים גור מהסיעה והקים את סיעת היחיד "אחדות למען השלום והעלייה" שלאחר מכן הצטרפה לליכוד.
 ב-7 באוקטובר 1991 שינתה סיעת המערך את שמה לסיעת העבודה.
 ב-3 בפברואר 1992 פרש עזר ויצמן מהכנסת. החליף אותו סאלח טריף.

 קישורים חיצוניים 


 מגילות היסוד של מפא"י, המערך לאחדות פועלי ארץ ישראל, מפלגת העבודה, והמערך בין מפלגת העבודה ומפ"ם באתר ארכיון מפלגת העבודה

הערות שוליים

קטגוריה:מפלגת העבודה
קטגוריה:סיעות החברות בממשלת ישראל ה-14
קטגוריה:סיעות החברות בממשלת ישראל ה-15
קטגוריה:סיעות החברות בממשלת ישראל ה-16
קטגוריה:סיעות החברות בממשלת ישראל ה-17
קטגוריה:סיעות החברות בממשלת ישראל ה-21
קטגוריה:סיעות החברות בממשלת ישראל ה-22
קטגוריה:סיעות החברות בממשלת ישראל ה-23
קטגוריה:מפלגות שהוקמו ב-1969