חטיבת כרמלי

חטיבת כרמלי – (חטיבה 2; בעבר נקראה חטיבה 165 וחטיבה 612) היא חטיבת חי"ר במילואים בצה"ל, ואחת משלוש חטיבות יוצאי חטיבת גולני, יחד עם חטיבת אלכסנדרוני וחטיבת עודד. החטיבה כפופה לעוצבת המפץ, אוגדת מילואים בפיקוד צפון.

בימינו מצטרפים אל החטיבה יוצאי גדוד 13 של חטיבת גולני.

הקמת החטיבה (תש"ח)
בפקודת המבנה הארצי מנובמבר 1947 החליט דוד בן-גוריון להקים מתוך גדודי ופלוגות החי"ש בערים ובמחוזות ארבע חטיבות סדירות, שהפכו בהמשך לשש, ולהתחיל בגיוס כל הכוח המסוגל ללחימה. בצפון הקימה מפקדת "ההגנה" את חטיבת לבנוני שנקראה בתוכניות המוקדמות "חטיבת הצפון" וכללה את כל המרחב שמזכרון יעקב וצפונה. מפקד החטיבה היה משה זליצקי (לימים משה כרמל) והיא כללה את כל כוחות החי"ש במרחב.

ב-28 בפברואר 1948 פוצלה החטיבה לחטיבת גולני בנפת יזרעאל, הכנרת, גלבוע ועד תל חי וחטיבת כרמלי (על שם הר הכרמל) באזור חיפה ונפת זבולון (כלומר חיפה והגליל המערבי). במקביל פעלה בגזרה חטיבת יפתח של הפלמ"ח.

למסגרת החטיבה הוכפפו שלושה גדודים – 21 (שגרעינו בני נשר-יגור, נהריה והקריות שמצפון לחיפה), 22 (שגרעינו סטודנטים מהטכניון) ו-23 (שהוקם מיחידת "הדרי" – חיל משמר העם של חיפה ועולים חדשים, בעיקר שארית הפליטה). במהלך המלחמה הוקם גדוד נוסף – 24, גם הוא על בסיס יחידת "הדרי" ועולים חדשים (שארית פליטה).

עם הקמת המדינה מנתה חטיבת כרמלי 2,238 חיילים ומפקדים.

פעילות החטיבה במלחמת העצמאות
עיקר פעילותה של החטיבה הייתה בכוננות לקראת תפיסת הבסיסים הלוגיסטיים של הבריטים בסביבת חיפה עם עזיבתם ובמיוחד הנמל ודרכי הגישה אליו ובתי הזיקוק. החטיבה ערכה פעולת נקם כנגד הכפרים בלד א-שייח' (בימינו בתחומי נשר) לאחר טבח בתי הזיקוק ב-30 בדצמבר 1947 שבו נהרגו כמה מתושבי הכפר. ב-14 במרץ 1948 פוצצו חיילי גדוד 21 של החטיבה את מנהרות הרכבת בראש הנקרה וזאת כדי למנוע מעבר כוחות מלבנון דרך המסילה. ב-27 במרץ 1948 יצאה שיירה של החטיבה שנודעה בשם שיירת יחיעם, לעקוף את עכו ולהביא אספקה ליישובי הצפון. השיירה הותקפה סמוך לנהריה ונגרמו לה אבדות קשות. באפריל 1948 התמודדה החטיבה עם צבא ההצלה בקרבות משמר העמק ורמת יוחנן. באפריל 1948 סיימה החטיבה בהצלחה את הקרב על חיפה, הודות לתכנון המדויק ולהיכרות עם הסביבה והמתקנים. כך הצליחה החטיבה תוך פחות מ-24 שעות לתפוס את כל הבסיסים הבריטיים והמפעלים האסטרטגיים בעיר. החטיבה הכניעה את ההתנגדות הערבית והשתלטה על העיר. החטיבה צרה על עכו למשך כחודשיים והכניעה אותה לאחר פלישת צבאות ערב ולאחר מבצע בן עמי (שנקרא על שם בן עמי פכטר שהיה מפקד גדוד בחטיבת כרמלי ונפל בשיירת יחיעם). מפקד החטיבה הראשון היה משה כרמל והשני היה מרדכי מקלף, לימים הרמטכ"ל השלישי של צה"ל.

עם הקמת צה"ל הפכה כרמלי לחטיבת צה"ל. לאחר הכרזת המדינה השתתפה החטיבה בפיקודם של משה כרמל ולאחר מכן בפיקודו של מרדכי מקלף, בכל קרבות חזית הצפון ובטיהור כל אזור הגליל, במהלך מלחמת העצמאות. בנוסף נטלה חלק במבצעי יצחק, דקל, ברוש וחירם. החטיבה ספגה אבדות כבדות בניסיון שכשל לכבוש את ג'נין במבצע יצחק וגם בנפילת שיירת יחיעם.

גדודי כרמלי (תש"ח)
 מספר הגדוד הרכב תאריך הקמה פעילות עיקרית מפקדים ואנשי מפתח 21 גדוד "נפת זבולון" כלל 3 פלוגות, פלוגה 11 חבל נהריה מפקדה: יעקב פונדק, פלוגה 12 – חבל קריות מפקדה חיים בן-דוד. פלוגה 13 – חבל יגור מפקדה חנן זלינגר (על שמו שכונת תל חנן בעיר נשר), ולאחר נפילתו יוסי האס. דצמבר 1947 אבטחת התחבורה בגזרת מפרץ חיפה והגליל המערבי. פעולת הגמול בבלד א-שייח' (נשר), שיירת יחיעם, מבצע בן עמי. קרבות רמת יוחנן, מבצע דקל והדיפת הצבא העיראקי ליד ג'נין. בן עמי פכטר, אהרן יריב 22 אנשי חי"ש טכניון ("פלוגת הסטודנטים"), ותיקי חי"ש ומגויסים מהעיר חיפה. דצמבר 1947 אבטחת תנועה בחיפה, פעולת הגמול בבלד א-שייח' (נשר), מבצע ביעור חמץ לשחרור חיפה, מבצע בן עמי. לאחר הקמת צה"ל, קרבות משמר הירדן ומבצע חירם. מרדכי מקלף ואחריו בן ציון ענבר 23 אנשי חי"ם מחיפה (פלוגת "הדרי") וחיילים משוחררים מהצבא הבריטי דצמבר 1947 סיוע לחטיבת "עודד" בקרבות משמר הירדן, מבצע ברוש מקסים כהן, צבי בן ארי 24 גדוד המשמר הנייד של חי"ם חיפה דצמבר 1947 אבטחת הכרמל מקיבוץ יגור ועד עתלית, כיבוש עין חוד. עם הקמת צה"ל הוסב לגדוד סיוע חטיבתי (כלל פלוגת סיור ופלוגת משוריינים) שמעון יפתח
גדוד 21 – נפת זבולון
250px|ממוזער|שמאל|הנצחת לוחמים בני נשר מגדוד 21 שנפלו במלחמת העצמאות
גדוד 21 ששמו היה "נפת זבולון" הוקם רשמית כגדוד ג´ של חטיבת "לבנוני" ביום 25 בדצמבר 1947 במסדר שנסקר על ידי מפקד הגדוד בן עמי פכטר בגבעת שמיר ליד רמת יוחנן ליד בניין ששימש לפני כן כמרכז אימונים (בימינו חוות הצופים). תחום החבל היה מנקודה שבין שער העמקים וג'למי עד מבואות חיפה, ומחרייבה שעל הר הכרמל ועד מבואות עכו. היישובים שנכללו בחבל היו: יגור, כפר חסידים, נשר, רמת יוחנן כפר המכבי, אושה, שמיר (לפני מעברו לגליל), קריית אתא, חרייבה, מחצבות 4.5, צ'ק פוסט, הקריות אפק (לפני כן משמר הים), כפר מסריק ועין המפרץ.

לאחר סיום מלחמת העולם השנייה שלח ארגון ההגנה את אנשיו לקורסים ואימונים. לקראת סוף שנת 1947 התקיימו גיוסים בצפון הארץ. אנשי החי"ש נשלחו למשקי הגליל המערבי לקדם פלישה. למחרת כ"ט בנובמבר התגייס חלק מהגדוד והוקמו הבסיסים בנשר, רמת יוחנן, חרייבה, מחצבות 4.5 בקריות ובגליל המערבי. החבל הכיל יישובים יהודים, יישובים ערבים כוחות צבא בריטיים וכוחות הלגיון הערבי. לחבל נודעה חשיבות משום שישב על דרכים חיוניות ומפעלים חשובים כגון בתי הזיקוק, מפעל נשר למלט, בית המלאכה של הרכבת בתי המלאכה של סולל בונה ועוד. הגיוסים לגדוד נעשו בשלבים. בתחילה גיוסים קטנים במבנה כוחות של כוננות ולאחר מכן במסגרות גדולות יותר. הגיוסים כללו את בני המקום שגדלו בארץ וגם עולים חדשים ששהו מספר חודשים בארץ והתגוררו ב"מעון עולים" בנשר.

הגדוד כלל שלוש פלוגות:
פלוגה 11 – חבל נהריה – מפקדה היה יעקב פונדק (שועל). לפלוגה היו שלושה בסיסים – בסיס מצובה שמפקדו היה גדעון דוניץ, בסיס יחיעם מפקדו היה משה שינרמן, בסיס שבי ציון מפקדו משה שואבי.
פלוגה 12 – חבל קריות מפקדה היה חיים בן-דוד. לפלוגה היו שלושה בסיסים – בסיס רמת יוחנן שמפקדו היה יעקב שאודר, בסיס כפר המכבי מפקדו היה יעקב ברסלב, בסיס אפק מפקדו מיכאל מנייביץ.
פלוגה 13 – חבל יגור מפקדה היה חנן זלינגר שנהרג ב־1 בינואר 1948 בפעולת התגמול בבלד א-שייח' על טבח בתי הזיקוק. מחליפו היה יוסי האס. לפלוגה היו חמישה בסיסים – בסיס יגור שמפקדו היה דב פיק, בסיס "ח'רייבה" (מחצבה של בית חרושת נשר למלט) מפקדו היה אברהם בורנשטיין, בסיס נשר מפקדו יוסקה גלילי, בסיס ק"מ 4.5 מפקדו היה יוסקה וונדרמן, בסיס צ'ק פוסט מפקדו היה שלמה קמינקר (קמין)

בעת הקמתו היו בגדוד 140 לוחמים. רק 40% מהם צוידו בנשק. הנשק עבר בין הלוחמים על פי פעילות הגדוד.

בקרבות מלחמת העצמאות נהרגו 149 לוחמי הגדוד על פי הפירוט הבא.
שמאל|ממוזער|250px|אנדרטת הנצחה לגדוד 22 בחיפה, ליד גשר גדוד 22 המקביל לגשר רושמיה
 מס' קרב תאריך הקרב  מספר לוחמים שנהרגו בקרב 1  קרב על בלד א-שייח'  1 בינואר 1948  1 2 התקפה על טמרה  19 בינואר 1948 1 3  קרב על יחיעם 20 בינואר 1948  4 4  משוריין הנוטרים ליחיעם20 בינואר 1948  6 5  שיירת יחיעם 27 במרץ 1948  47בדף של שיירת יחיעם רשום 46 צריך לאמת 6  קרב רמת יוחנן  14–16 באפריל 1948 13 7  קרב שיירת הלגיון במבואות יגור  22 באפריל 19481 8  קרב על משטרת אל-באסה  25 באפריל 1948  2 9  הקרב על חיפה  22 באפריל 1948  18 10 קרב על אכזיב  14 במאי 1948 1 11  קרב על סמריה 14 במאי 1948 3 12 הקרב על ג'נין  3 ביוני 1948  45 13 קרבות אל-בירווה 24 ביוני 1948 10 14  קרב על עין ע'זאל 8 ביולי 1948 1 15  מבצע דקל – קרב על ספוריה  16 ביולי 1948  1 16 קרב על תרשיחא 19 ביולי 1948 5 17 קרבות מנרה  23 באוקטובר 19487

לאחר מלחמת העצמאות
לאחר מלחמת העצמאות התארגנה החטיבה מחדש והפכה לחטיבת מילואים צפונית עם בסיס בעמקים. החטיבה תפקדה כחטמ"ר העמקים (או בשמו האחר "חטמ"ר צמח") עד לשנת 1974.

מלחמת ששת הימים

במהלך מלחמת ששת הימים החזיקה החטיבה מוצבים בגזרת הירדן ונטלה חלק במערכה על כיבוש צפון השומרון מוצבי הסורים בחוף המזרחי של הכנרת ודרום רמת הגולן.

ב-9 ביוני פקד דוד אלעזר, אלוף פיקוד הצפון, על מפקד חטמ"ר 2, יהודה גביש, לתקוף את המוצבים הסוריים תאופיק התחתונה ותאופיק העליונה כחלק המאמצים המשניים בתוכנית "מקבת". המשימה הוטלה על גדוד נח"ל 908, בפיקוד שלמה חלמיש. הגדוד נע על כביש צמח – מעגן – תל קציר – האון. עוד בטרם החלה ההתקפה נפתחה על הגדוד הפגזה מתאופיק העליונה. בהפגזה איבד הגדוד שני חיילים, ביניהם המג"ד חלמיש, וכמה חיילים נפצעו. המח"ט הורה לעצור את התקדמות הגדוד לכיוון תאופיק. ב-10 ביוני נעה החטיבה מעין גב צפונה, לאורך חוף הכנרת, תוך שהיא תופסת את כורסי ללא קרב ומגיעה לבקעת הבטיחה.

מלחמת ההתשה

עם סיום מלחמת ששת הימים (ב-19 ביוני 1967) התגלה מטען חבלה סמוך לקיבוץ גשר שהיה תחת מרחבה של מפקדת חטיבת המילואים. וכך הצטרפה החטיבה לשיטת המרדפים שפיתח חטיבת הבקעה.

במהלך המלחמה הפכה מפקדת חטיבת המילואים לחטמ"ר 612 – חטמ"ר העמקים, שהגן על מרחב עמק הירדן ועמק בית שאן.

 מלחמת יום הכיפורים 

במלחמת יום הכיפורים נטלה החטיבה (אז חטיבה 612) חלק בהגנת העמקים ורמת הגולן. לאחר המלחמה הופרדה החטיבה מחטמ"ר העמקים ונקראה חטיבה 165. עד מלחמת של"ג ביצעה החטיבה תעסוקה מבצעית בגזרת לבנון וצפון רמת הגולן, בסיני ובבקעת הירדן.

 מלחמת שלום הגליל 
במלחמת שלום הגליל, תחת פיקוד צבי פולג, נלחמה החטיבה בגזרה המערבית, בציר צור–צידון, צידון, עין אל חילווה וביירות. בתקופת מלחמת של"ג ואחריה ביצעה החטיבה תעסוקה מבצעית במרחב ביירות ועל כביש ביירות–דמשק.

בשנת 2005, בעקבות דרישה של הלוחמים הוותיקים ומפקדי החטיבה, הוחזר לחטיבה השם ההיסטורי "חטיבה 2". בימינו מורכבת החטיבה ברובה מיוצאי גדוד 13 של חטיבת גולני.

במלחמת לבנון השנייה ב-2006 השתתפה החטיבה בלחימה בגזרות המרכזית והמערבית בדרום לבנון תחת אוגדה 91 ובקרב עייתא א-שעב.

 מלחמת חרבות ברזל 
במלחמת חרבות ברזל גויסה החטיבה עם פרוץ המערכה, מחשש למימוש תוכנית ההתקפה של חזבאללה לתוך שטח ישראל. החטיבה נערכה בהגנה במשך כמה חודשים בגבול הצפון תחת אוגדה 146, ובחלק מהזמן קבלה תחת אחריותה חלק מגזרת חטיבה 300. במהלך קרב ההגנה הכווינו גדודי החטיבה תקיפות ארטילריה וחיל האוויר אל עבר יעדי חזבאללה הסמוכים לגבול והרגו מחבלי חזבאללה שניסו לירות לעבר הגליל וכמו כן לחדור לשטח הארץ. במספר אירועים נפגעו לוחמי החטיבה מירי טילי נ"ט וירי תלול מסלול. במהלך קרב ההגנה הרגו לוחמי גדוד 22 מחבלים באמצעות מרגמות בעת שהיו ערוכים לירי לעבר הצפון. במהלך אפריל 2024 המשיכה החטיבה את גיוסה לסבב נוסף תחת אוגדה 99 בכדי להחליף את אוגדה 162 בהגנה על מסדרון נצרים. במהלך הלחימה הושמדו מאות מבני טרור, חוסלו למעלה ממאה מחבלי חמאס וגא"פ ובוצעו עשרות פשיטות פלוגתיות וגדודיות במרחב דרום העיר עזה ובהן חוסלו בקרבות פנים מול פנים עשרות מחבלים. במהלך חודש יוני 2024 השלימה החטיבה מבצע אוגדתי במרחב זייתון ושכונת צברא בעזה.

 התמרון הקרקעי בדרום לבנון 

ב-7 באוקטובר 2024 הצטרפה החטיבה ללחימה הקרקעית בלבנון כחלק מכוחות אוגדה 146. החטיבה פעלה בגזרה המערבית של דרום לבנון, כבשה את רכס הסולם בצידו הלבנוני שנבנה כחלק מתוכנית חזבאללה לכיבוש הגליל בשטחי סבך מבוצרים. במהלך המבצע הראשון ארבעת הגדודים של החטיבה הוציאו מאות כלי נשק שונים והשמידו תשתיות אויב והחלו את תוכנית חישוף השטח הסבוך אל מול הגבול.

ב-19 באוקטובר בשעה 06:00 כבשו לוחמי גדוד 22 את ג'בל בלאט, מעוז חזבאללה שמתנשא לגובה של 754 מטרים מעל זרעית (מוצב כרכום מתקופת רצועת הביטחון) ללא נפגעים ובהשמדה ובריחה של מחבלי חזבאללה. ב-23 באוקטובר בשעה 16:50 נתקל כוח של גדוד 22 מחטיבת כרמלי שפעלה במפנה צפוני יותר בחוליית מחבלים בפיר תת-קרקעי שהפעילו מטענים וזרקו רימונים אל עבר הכוח. לוחמי הפלוגה זרקו רימונים והרגו את חמשת המחבלים. אירוע זה היה האירוע היחידי במבצע חיצי הצפון בהיתקלות בתוך שטח סבוך ומבוצר. במהלך חילופי האש נהרגו ארבעה לוחמי הגדוד: רס"ב (מיל') מרדכי חיים אמויאל, רס"ם (מיל') שמואל הררי, רס"ר (מיל') שלמה אביעד ניימן, ורס"ל (מיל') שובאל בן-נתן. בנוסף נפצעו שישה לוחמים נוספים – שלושה מהם קשה ושלושה בינוני. במהלך אחד עשר ימי המבצע כבש גדוד 22 את ההר וטיהר את חלקיו השונים לרבות העיירה מרווחין. גדודים 21, 23 ו־24 פעלו בהמשך הרכס הסוני לקראת הרחבת המבצע על ידי חטיבת גולני בכיבוש הרכס השיעי. בסיכום מבצע חיצי הצפון הוציאה החטיבה אלפי פריטי תחמושת והושמדו כליל עמדות חזבאללה.

בסיכום שני המבצעים, מלבד השמדה ולקיחה של התחמושת הרבה והריגת מחבלים, נקבע כחלק מהפסקת האש ששני המקומות אותם כבשו לוחמי החטיבה: השטח השולט על שלומי המכונה מגן יהודה, וג׳בל בלאט שנכבש על ידי גדוד 22 שנקרא מגן יואב הם שתיים מתוך חמש הנקודות שצה״ל יישאר בהן בכדי להגן כחיץ לתושבי הצפון.

כעבור שלושה חודשים הוקפצה החטיבה לסבב חמישי במלחמה אשר במהלכה הגינו על הגבול ברמת הגולן על ידי גדוד 24 ושטח החיץ בסוריה וגדודים 21, 22 ו־23 הגנו על ישובי הצפון מול לבנון בגזרה המערבית ובמהלכה המשיכה שיטת החישוף של הצד הלבנוני והוצאת אמצעי הלחימה במבצעים חשאיים.

בחודש נובמבר עד לחודש דצמבר 2025, חטיבת כרמלי ירדה שוב לרצועת עזה וביצעה את שלב עיצוב המרחב בעיירה ג׳באליה באחריות גדוד 22 ובשכונת סג׳אעיה על ידי גדודי החטיבה. במהלך המשימה השישית חיסלו כוחות החטיבה לרבות גדוד 22 שהייתה תחת פיקוד חטיבה צפונית למעלה מ-35 מחבלים והשמידו אלפי תשתיות טרור והקימו חמישה מוצבים באזור ״הקו הצהוב״ של הסכם הפסקת האש הזמני בעזה.

מפקדי החטיבה
שםתקופת כהונההערות משה כרמל  נובמבר 1947 – 20 במאי 1948  לימים מפקד פיקוד הצפון מרדכי מקלף  20 במאי 1948 – יולי 1948  לימים הרמטכ"ל ה-3 מקסים כהן  יולי 1948 – 20 באוגוסט 1948  צבי גרמן  1 בדצמבר 1948 – 15 בספטמבר 1949  יחזקאל פנט  15 בספטמבר 1949 – 13 בינואר 1950  לימים ראש הג"א נחמיה ברוש  1 ביוני 1950 – 15 ביוני 1952  לימים דובר צה"ל צבי גרמן  יוני 1952–1953  חיים בר-לב  25 בפברואר 1953 – 1 באפריל 1954  לימים הרמטכ"ל ה-8 משה נצר  10 באוקטובר 1954 – 11 באוקטובר 1955  ישעיהו גביש  15 בנובמבר 1955 – 10 ביוני 1956  לימים מפקד פיקוד הדרום יובל נאמן  10 ביוני 1956 – 1 באוגוסט 1956  צבי זמיר  1 באוגוסט 1956 – 15 בנובמבר 1958  לימים מפקד פיקוד הדרום וראש המוסד דן לנר  1958–1960  יהונתן דותן  15 בפברואר 1960 – 1 בינואר 1962  רם רון  1 בינואר 1962 – 15 במאי 1963  חיים אבינועם  1 בנובמבר 1963 – 1 בספטמבר 1964  יונה אפרת  1 בספטמבר 1964 – 24 ביולי 1966  לימים מפקד פיקוד המרכז יהודה גביש  24 ביולי 1966 – 12 במאי 1968  לימים נשיא בית הדין הצבאי לערעורים עמנואל שקד  26 במאי 1968 – 27 באוגוסט 1969  לימים קצין חי"ר וצנחנים ראשי יעקב אלעזרי  27 באוגוסט 1969 – 15 בספטמבר 1971  יוסף קסטל  15 בספטמבר 1971 – 3 באוגוסט 1973  אורי שמחוני  3 באוגוסט 1973 – 31 באוגוסט 1973  לימים ראש מחלקת ההדרכה יחזקאל רביד  31 באוגוסט 1973 – 19 ביולי 1974  דוד כהן  19 ביולי 1974 – 17 בינואר 1975  אליעזר רם  דצמבר 1974 – דצמבר 1976  יצחק זמיר  1976–1978  עמוס קוצר  1978–1980  שמואל ארד  1980–1981  לימים מפקד פיקוד העורף צבי פולג  1981–1982  לימים מפקד אוגדת עזה גבי אופיר  1982–1984  לימים מפקד פיקוד העורף עדי אדירי  אוגוסט 1984 – אוקטובר 1986  אלישע ילין 1986–1989  רפי כפרי  1989–1993  גדי איזנקוט  1993–1996  לימים הרמטכ"ל ה-21 שמואל זכאי  1996–1997  לימים מפקד אוגדת עזה שמואל אביבי  1997–2000  משה נידם  מרץ 2000 – נובמבר 2002  יואלי אור  2002–2005  אילן אטיאס  2005–2008  הושע פרידמן בן-שלום  2008–2011  לימים קצין מילואים ראשי דודי אוברמן  2011–2014  לימים סגן מפקד אוגדת איו"ש פיני יוסף  2014 – ספטמבר 2018  לימים מפקד המכללה לפיקוד טקטי ארז אלקבץ  ספטמבר 2018 – ספטמבר 2020  עדי גנון  ספטמבר 2020 – ספטמבר 2022 לימים מפקד חטיבת גולניעמרי רוזנקרנץ  ספטמבר 2022 – ספטמבר 2024  מפקד החטיבה במלחמת חרבות ברזלדביר דיאמונדספטמבר 2024 – מכהןמפקד החטיבה במבצע חיצי הצפון

הנצחות החטיבה

החטיבה והגדודים השונים מונצחים בשמות של רחובות, גשרים וכיכרות בישראל.
 גשר גדוד 22 בחיפה, לזכרם של לוחמי הגדוד שנפלו בקרב על חיפה
 מחלף גדוד 21 בחיפה בין מחלף הקריות לגשר פז על כביש 4. המחלף מנציח את גדוד 21 שגם לחם בחיפה
 קטע כביש 4 בכניסה לנהריה מדרום עד צומת נהריה, שמו גדוד 21
 רחובות בשם חטיבת כרמלי קיימים בערים: חיפה, כרמיאל, חדרה, אשדוד, אופקים
 רחוב על שם גדוד 21 ביישוב בן עמי בגליל מערבי
 כיכר גדוד 21, חטיבת כרמלי בכביש 7212, בעיר נשר
 רחוב גדוד 22 בעיר עכו
 אנדרטת מלחמת העצמאות בעכו ברחוב בן עמי. מנציחה את הנופלים מגדוד 21 וגדוד 22 מחטיבת כרמלי

לקריאה נוספת
חטיבת כרמלי במלחמת הקוממיות, הוצאת "מערכות"
 מרדכי נאור (עורך ראשי), לקסיקון כח המגן ההגנה, 1992
 צדוק אשל, מערכות ההגנה בחיפה, תל אביב תשל"ח - תולדות חטיבת כרמלי
 בן-ציון דינור (עורך ראשי), ספר תולדות ההגנה. הוצאת מערכות, 1955–1972 כרכים ג' ו-ד'
 מאיר פעיל, התפתחות כוח המגן העברי, אוניברסיטה משודרת, 1987
 יהודה ואלך, אטלס כרטא לתולדות ארץ ישראל מראשית ההתיישבות ועד קום המדינה, ירושלים, 1974 עמודים 59, 106, 115
 יוסקה גלילי העורך, בעקבות לוחמי תש"ח גדוד 21 - חטיבת כרמלי, 1988
 אלישיב שמשי, "עוד ניצחון כזה... על רוח לחימה במלחמת לבנון השנייה", הוצאת מודן והוצאת משרד הביטחון, 2013

 אריה יצחקי, "גדוד 21 בעקבות לוחמים", שנת הוצאה 2017, בהוצאת נווה ים: א"י
 מאיר פינקל, הפקת לקחים ברמה הטקטית במלחמת העצמאות - חלון לשני דפוסי ארגון צבאי, בתוך: מלחמה המעצבת הראשונה - שבעה מאמרים במלאת שבעים שנה למלחמת העצמאות, מודן, משרד הביטחון וצה"ל/המחלקה להיסטוריה, 2018, עמודים 113–150

קישורים חיצוניים

חטיבת כרמלי - מורשת החטיבה, אלבום תמונות
 חגי הוברמן, המחלקה הדתית הנשכחת, מצב הרוח, גיליון 630, 14.4.2021, עמודים 17–20
מלחמת לבנון השנייה - צבר כתבות באתר החטיבה

אלעד ארדן, חשיפה לצפון, במחנה, 14 באוגוסט 2006, כפי שפורסם באתר החטיבה

 תמונות מאוסף גדוד 21-22 מתוך האוספים הדיגיטליים של ספריית יונס וסוראיה נזריאן, אוניברסיטת חיפה
 תמונות מאוסף שמעון זהר - גדוד 22 מתוך האוספים הדיגיטליים של ספריית יונס וסוראיה נזריאן, אוניברסיטת חיפה

  אבשלום קור, באופן מילולי במלחמה: מדוע חט' 7 נקראת חטיבה 7? (על כינויי החטיבות במלחמת העצמאות), גלי צה"ל, 2 בינואר 2025



 הערות שוליים 

*
קטגוריה:עוצבת המפץ
כרמלי
קטגוריה:חטיבות צה"ל במלחמת העצמאות