תיגרינית

תִיגרִינית (ትግርኛ, תִגרִניה בתעתיק לעברית) היא שפה שמית ושפתם של התִגְרַים היושבים במחוז תיגראי שבצפון אתיופיה, ובמרכז אריתריאה (הללו מכונים תגרניה) שם היא גם אחת משתי השפות הרשמיות של המדינה. השפה מדוברת גם על ידי הג'בארטה (תיגרינים מוסלמים), ובמדינת ישראל בפי מיעוט מהעולים מאתיופיה (רובם המכריע של העולים דוברי אמהרית). בישראל, יש המכנים את השפה תיגרית בשוגג, ולכן נוצר לעיתים בלבול בינה לבין שפת התיגרה (הקרובה לתיגרינית ומדוברת באריתריאה ובקרן אפריקה).

ספרות והיסטוריה
עד המאה ה-19 כל הספרות הדתית והחילונית כולל הכרוניקות של קיסרי אתיופיה נכתבה בשפת הגעז (אתיופית קלאסית) בלבד. לפיכך כמעט ואין ספרות עתיקה בשפות אחרות, כולל אמהרית, למרות היותה שפת החצר הקיסרית כבר מהמאה ה-13. 

קטע הכתב הקדום ביותר בתיגרינית התגלה בלוגוסרדה שבדרום אריתריאה ומתוארך למאה ה-13.

התיגרינית התפתחה במאה ה-4 לערך, משפת הגעז, השפה השמית הקדומה של אתיופיה. התיגרינית מדוברת בחבל תיגראי שבצפון אתיופיה וברמת אריתריאה, שם היא משמשת כאחת השפות הרשמיות. לתיגרינית מספר ניבים, המדוברים בחבלים שונים בתיגראי ואריתריאה. מספר דובריה כשפת אם עומד על כ-3.5 מיליון אתיופים וכ-3 מיליון אריתראים. כשפה שנייה דוברים אותה כ-2–3 מיליון איש. בישראל דוברים את השפה אלפים בודדים שעלו מאתיופיה ועשרות אלפים מבקשי מקלט ומחוסרי מעמד מאריתריאה.

התיגרינית נכתבת בכתב הגעז בדומה לאמהרית.

+פונמות בתיגרינית סדקי לועי וילוני חכי בתר־מכתשי שִנִּי שפתי(־שִנִּי) אפיɲnm סותם ʔgʷkʷdtʼbpʼ kʼʷ חוכךʤʧʼ חוכך hʕħʒʃzsʼvf מקורב(צדי)wjl רוטטr* פונמה זרה
* תוספת פונמה בהתאמה לסטנדרט

ראו גם
אמהרית

קישורים חיצוניים



קטגוריה:שפות אתיו-שמיות
קטגוריה:תיגראי
קטגוריה:ביתא ישראל: שפות