ולדימיר הורוביץ

ולדימיר הורוביץ (Vladimir Horowitz; 1 באוקטובר 1904 – 5 בנובמבר 1989) היה פסנתרן יהודי רוסי-אמריקאי, אחד מגדולי הפסנתרנים של המאה ה-20.

קורות חיים

הורוביץ נולד בעיר קייב שבדרום-מערב האימפריה הרוסית (כיום בירת אוקראינה) למשפחה יהודית אמידה ומתבוללת, והתגלה כילד פלא שיודע לנגן בעל פה יצירות שלמות של רחמנינוב. את השכלתו המוזיקלית הבסיסית רכש בעזרת אמו הפסנתרנית, והמשיך ללמוד בקונסרבטוריון של קייב.
שמאל|ממוזער|200px|ולדימיר הורוביץ בצעירותו

פרסומו הראשון היה כשניגן את הקונצרט הראשון שלו ב-1922 בחארקוב, ומאז החל להיות פסנתרן מבוקש באוקראינה וברוסיה. במשך שנתיים ניגן ב-70 קונצרטים הכוללים יצירות בסגנונות שונים. בעקבות המהפכה הבולשביקית איבדה משפחתו את רכושה, והמצב הכלכלי הקשה במדינה דחק אותו ב-1924 להגר מהמדינה. במשך שנים אחדות ערך מסע הופעות בגרמניה, צרפת, הולנד ואנגליה. ב-1928 נסע הורוביץ לארצות הברית, שם הוזמן על ידי הנשיא הובר לנגן בבית הלבן.

מבקרי המוזיקה התפעלו מהמיומנויות הטכניות של הורוביץ ומרגישותו המוזיקלית. "מצטיין באינטרפרטציות לבאך וליסט אך יכול לנגן בצורה מושלמת גם את ראוול ודביסי" כתבו, והישוו את נגינתו לענקי הפסנתרנים של התקופה. כישרונו נמתח על פני טווח רחב של סגנונות מוזיקליים, אך הוא היטיב במיוחד לבצע רפרטואר רומנטי – שופן, צ'ייקובסקי, שומאן. הביצועים שלו ליצירות של רחמנינוב היו מושלמים עד כדי כך שרחמנינוב עצמו אמר עליו כי אין טוב מהורוביץ לנגן את יצירותיו. בהופעות עצמן בלטה במיוחד הדרך שבה ניגן – גב זקוף ללא תנועה, ופנים חתומות מהבעה, רק אצבעותיו מטיילות על קלידי הפסנתר בעוצמה הנכונה ליצירה.

ב-1932 בחר בו המנצח ארטורו טוסקניני לנגן בניצוחו את הקונצ'רטו "הקיסר" של בטהובן, ובמהלך החזרות התפתח רומן בין הורוביץ לוונדה טוסקניני, בתו של המנצח. השניים נישאו ונולדה להם בת. נטייתו ההומוסקסואלית של הורוביץ, ופרשיות רומנטיות סוערות שהיה מעורב בהן, לא הפרידו ביניהם, והם המשיכו להתגורר תחת קורת גג אחת במשך מרבית שנות חייהם.

הורוביץ פיתח תכונות של אמן קפריזי והתפרסם בדרישות המוזרות שהגיש לתזמורות אשר ביקשו אותו לנגן עמן. הוא גם דרש סכומי כסף גבוהים ביותר עבור הופעותיו, אהב את מנעמי החיים וצבר רכוש רב. פעמים אחדות פרש מהופעות אך שב להופיע, ובין פרישה להופעה סבל מבעיות נפשיות, אושפז בבתי חולים ואף טופל בנזעי חשמל. ב-9 במאי 1965 הופיע ברסיטל מפורסם בקרנגי הול בניו יורק בקאמבק הגדול ביותר שלו, אחרי 12 שנות פרישה שבהן שהה בשווייץ. מאז הספיק לנדוד במסע הופעות בעולם, שכלל בין היתר הופעה בלתי נשכחת ברוסיה, לאחר שעזב אותה 60 שנה קודם לכן.

ממוזער|200px|הורוביץ באירוע שנערך לכבודו בבית הלבן באוקטובר 1986
בשנות ה-70 הוחתם הורוביץ על חוזי הקלטה עם החברות הגדולות בעולם. תקליטי RCA, דויטשה גרמופון, וסוני התחרו על ביצועיו, וכל אחת מהן שילמה לו בתורה מחירים אסטרונומיים עבור הקלטות שנמכרות עד היום. לאורך השנים זכה בפרסי גראמי רבים. ב-1982 זכה בפרס וולף לאמנות, ב-1986 זכה במדליית החירות הנשיאותית וב-1990 בפרס גראמי על מפעל חיים.

הורוביץ נפטר בניו יורק בנובמבר 1989, במהלך חזרות להקלטה. נקבר בבית הקברות הגדול במילאנו, בחלקת הקבר של משפחת חותנו, טוסקניני.

קישורים חיצוניים







קטגוריה:פסנתרנים יהודים רוסים
קטגוריה:פסנתרנים יהודים אמריקאים
קטגוריה:מוזיקאים יהודים אמריקאים
קטגוריה:יהודים זוכי פרס גראמי
קטגוריה:זוכי פרס וולף למוזיקה
קטגוריה:יהודים מעוטרי מדליית החירות הנשיאותית
קטגוריה:מעוטרי מסדר ההצטיינות של הרפובליקה של איטליה
קטגוריה:מעוטרי אות לגיון הכבוד
קטגוריה:להט"בים רוסים
קטגוריה:להט"בים אמריקאים
קטגוריה:להט"בים יהודים אמריקאים
קטגוריה:אישים שהונצחו בשדרת הכוכבים של הוליווד: מוזיקה
קטגוריה:יהודים שהיגרו מברית המועצות לארצות הברית
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1903
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1989
קטגוריה:זוכי המדליה הלאומית לאמנויות