חמאת בוטנים

חמאת בוטנים הוא ממרח שעשוי מבוטנים קלויים המרוסקים לכדי משחה. הממרח הוא מזין ועתיר קלוריות אך גם אלרגני.

קיימים מתכונים שונים להכנת הממרח המתאימים להכנת חמאת בוטנים חלקה או עם שבבי בוטנים וכן חמאה עם בת-טעם מתוקה או מלוחה.

בארצות הברית ובמדינות אנגלוסקסיות נהוג לאכול כריך אגוזן וריבה.

מלבד היות אגוזן ממרח, הוא משמש למגוון רחב של מאכלים ובעיקר קינוחים.

בישראל משווקות ארבע גרסאות נפוצות של אגוזן; קלאסי, עם דבש, עם שוקולד ועם שברי אגוזי אדמה. אגוזן נותן את הטעם העיקרי לחטיף הידוע "במבה" אף כי הוא מהווה רק את הציפוי הדק לחטיף העשוי תירס.

 היסטוריה 
חמאת בוטנים הופיעה לראשונה בתרבויות האצטקים והאינקה, שטחנו בוטנים קלויים לעיסה.

בשנת 1890 הוחל בשווק מסחרי של חמאת בוטנים כתוסף חלבונים לאנשים שלא יכלו ללעוס חלבון ממקור אחר עקב בעיות שיניים.

איש עסקים מסנט לואיס בשם ג'ורג' בייל ייצר ומכר חמאת בוטנים בצורה של חטיף בשנת 1894. עד 1917, צרכנים אמריקאים השתמשו במוצרי בוטנים בתקופות של קיצוב בשר, עם מבצעים ממשלתיים של " ימי שני ללא בשר " כאשר חמאת בוטנים הייתה בחירה מועדפת.

דוגמה חדשה יותר לכך היא הפלאמפינאט, מזון מבוסס-בוטנים המשמש לטיפול בתת-תזונה, שנהגה בידי אנדרה בריינד, מדען צרפתי, בשנת 1999. זהו סוג של חמאת בוטנים העשירה בחלבונים ובקלוריות, שמופץ בעטיפות נייר הניתנות להעברה לילדים בבתיהם במקום בתחנות הזנה מיוחדות כמקובל בעבר. ניתן אף לאוכלו בלא כל הכנה ובלא כל אמצעים נוספים. טעמו כשל חמאת-בוטנים מתוקה. פלאמפינאט הוגדר על ידי ארגון הבריאות העולמי בתור מזון-תרפויטי-מוכן-לשימוש (RUTF).

מכונות מוקדמות לייצור חמאת בוטנים פותחו על ידי ג'וזף למברט, שעבד בסנטוריום באטל קריק של ג'ון הארווי קלוג, וד"ר אמברוז שטראוב שקיבל פטנט על מכונה לייצור חמאת בוטנים בשנת 1903.

כינוי סלנג לחמאת בוטנים במלחמת העולם השנייה היה "חמאת קופים".

 סוגים 
בין סוגי חמאת בוטנים הנפוצים נמצאים:
 חמאת בוטנים רגילה, המורכבת ממלח, סוכרים ושמן צמחי מוקשה.
 חמאת בוטנים פריכה, הכוללת שברי בוטנים טחונים גס להענקת מרקם נוסף.
 חמאת בוטנים חלקה, שבה הבוטנים נטחנים בצורה אחידה, אולי בתוספת סירופ תירס ושמן צמחי, ליצירת מרקם סמיך וקרמי כמו חמאה.
 חמאת בוטנים טבעית, המכילה בדרך כלל רק בוטנים (לפעמים בתוספת מלח) ונמכרת ללא חומרים מתחלבים הקושרים את שמני הבוטנים עם משחת הבוטנים, ולכן לעיתים קרובות דורשת ערבוב כדי לשלב מחדש את המרכיבים לפני הצריכה.

 ביהדות 
חמאת בוטנים רגילה נחשבת כשרות פרווה אבל הופכת לחלבית כשמוסיפים לה חלב או תוספות חלביות.

באתר "פרשת" מובא כי חמאת בוטנים, יש לברך עליה ברכת 'שהכל נהיה בדברו', על פי המבואר בספר הליכות ברכות (סימן ר"ב אות מ"ו) היות שלא ניכר תואר וצורת הבוטנים. וגם אם יש מעט חתיכות בוטנים בחמאת בוטנים, ברכתה 'שהכל נהיה בדברו', היות שהעיקר זה החמאה והבוטנים טפלים. בדעת השולחן ערוך יש להסתפק האם נחשב שנשתנה שמו כמו חטיף או עוגייה, והוא הדין הכא נעשה חמאת מריחה, או אולי נחשב שלא נשתנה שמו אלא רק צורתו. שנראה שבצירוף יש לומר שייתכן שאין לו חשיבות של פרי מחמת שכל אכילתו הוא רק בתורת ליפות ולא בפני עצמו, ועוד מכיוון שדעת תורמת הדשן שעל כל פרי מרוסק שלא ניכר צורתו ברכתו 'שהכל', לכן יש לצדד שאף לדעת השולחן ערוך ברכתו 'שהכל נהיה בדברו'. עבר ובירך עליו ברכת 'בורא פרי האדמה', כתב בספר הליכות ברכות (שם) שיצא ידי חובה.

ראו גם
 פלאמפינאט

קישורים חיצוניים


דברים מפתיעים שאפשר לעשות עם חמאת בוטנים, באתר בא במייל, 16 בפברואר 2020
כיצד נולדה חמאת הבוטנים?, באתר אנציקלופדית אאוריקה

 הערות שוליים 

קטגוריה:המטבח האמריקאי
קטגוריה:מאכלי בוטנים
קטגוריה:ממרחים
קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה