התזמורת הסימפונית של סידני

התזמורת הסימפונית של סידני (באנגלית: Sydney Symphony Orchestra) היא תזמורת סימפונית שמושבה הקבוע בסידני שבאוסטרליה. בית האופרה של סידני הוא מקום משכנה של התזמורת.

ממוזער|בית האופרה של סידני, משכנה של התזמורת

 היסטוריה 
התזמורת הסימפונית של סידני התפתחה מקבוצה קטנה של עשרים וארבעה נגנים, שגויסו לנגן בקונצרטים ולספק מוזיקה תוכניתית לתסכיתי רדיו כשאיגוד השידור האוסטרלי נוסד בשנת 1932. בשנת 1934 ביקר באוסטרליה המנצח האירי המילטון הארטי אשר במהלך ביקורו ניצח על קונצרט בביצוע קבוצת הנגנים. בעקבות הצלחת הקונצרט קמה דרישה לתזמורת סימפונית קבועה בסידני.

בשנת 1936 הורחבה תזמורת סידני ל-45 נגנים, עם תגבור ל-70 לצורך הופעות פומביות. אותה שנה גם חנכה התזמורת עונות קונצרטים שנתיות. מחמת אי-היציבות הפוליטית באירופה בשנות ה-30' של המאה ה-20, עשו הרבה אמנים מן השורה הראשונה תקופות זמן ממושכות באוסטרליה. קונצרטים של תזמורת סידני התנהלו תחת שרביטיהם של המנצח ההונגרי אנטל דוראטי והמנצח והבריטי סר תומאס ביצ'ם. בין הסולנים שניגנו עם התזמורת היו ארתור רובינשטיין, ברוניסלב הוברמן וארטור שנאבל.

בסוף מלחמת העולם השנייה, הגיע איגוד השידור להסכם עם מועצת העיר סידני ועם ממשלת מדינת ניו סאות' ויילס להקים תזמורת בסידני. התזמורת הסימפונית החדשה של סידני, ובה 82 נגנים, הופיעה לראשונה בינואר 1946. יוג'ין גוסנס הצטרף לתזמורת כמנצחה הראשי הראשון בשנת 1947. גוסנס חידש קונצרטים תחת כיפת השמיים וניצח על ביצועי בכורה אוסטרליים של מוזיקה חדישה. בשנת 1948 הגה את המילים הנבואיות: "לסידני מוכרח להיות בית אופרה."

אחרי גוסנס באו עוד מנצחים, ביניהם דין דיקסון, משה עצמון והמנצח ההולנדי וילם ואן אוטרלו. בניצוחו של אוטרלו יצאה התזמורת ב-1974 לסיור בן שמונה שבועות באירופה, ששיאו בשני קונצרטים באמסטרדם ובהאג. בהנהגתו עשתה התזמורת את אולם הקונצרטים של בית האופרה של סידני למשכן הקבע שלה.

בשנת 1982 היה סר צ'ארלס מקקראס לאוסטרלי הראשון שהתמנה למנצח ראשי. כשמקקראס חלה בשנת 1985 התייצב המנצח האוסטרלי הצעיר סטיוארט צ'אלנדר על דוכן המנצחים והחליף אותו בכמה קונצרטים. אלה הביאו למינויו של צ'אלנדר כמנצחה הראשי של התזמורת בשנת 1987. הוא נשאר במשרה זו עד מותו בשנת 1991.

בשנת 1994 קיבלה התזמורת מן הממשלה הפדרלית תמיכה מוגברת, שאפשרה לה להגדיל את מספר הנגנים ל-110, להוסיף סיורים והקלטות ולשפר את משכורות חברי התזמורת. אותה שנה, נתמנה המנצח ההולנדי אדו דה וארט למנצח ראשי ומנהל אמנותי. הוא החזיק במשרתו עד 2003. בולטים בתקופת כהונתו בסידני ביצוע "הטבעת" של ריכרד וגנר בגרסה קונצרטית וסיורים באירופה (1995), יפן (1996) וארצות הברית (1998).

התזמורת מופיעה ב-150 קונצרטים בשנה לקהל של כ-350,000 איש.

מפברואר 2004 עד שנת 2008 היה ג'אנלואיג'י ג'למטי המנצח הראשי והמנהל האמנותי של התזמורת, אחריו שימשו כמנצחים ראשיים ולדימיר אשכנזי ודייוויד רוברטסון.

משנת 2022 המנצחת הראשית של התזמורת היא סימון יאנג. זאת הפעם הראשונה בתולדות התזמורת שבה אישה משמשת בתור מנצחת ראשית.

 מנצחים ראשיים 
 סימון יאנג (2022–ממשיכה)
 דייוויד רוברטסון (2014–2019)
 ולדימיר אשכנזי (2009–2013)
 ג'אנלואיג'י ג'למטי (2004–2008)
 אדו דה וארט (1993–2003)
 סטיוארט צ'אלנדר (1987–1991)
 זדנייק מאצאל (1986–1987)
 צ'ארלס מקקראס (1982–1895)
 לואי פרמו (1979–1982)
 וילם ואן אוטרלו (1971–1978)
 משה עצמון (1967–1971)
 דין דיקסון (1964–1967)
 ניקולאי מאלקו (1957–1961)
 יוג'ין גוסנס (1947–1956)

 פרסים ומועמדויות 
פרסשנהקטגוריהעבורתוצאהמקורפרס המוזיקה של ARIA2025האלבום הקלאסי הטוב ביותרMahler: Symphony No. 2 / Barton: Of the Earth

 קישורים חיצוניים 


הערות שוליים

סידני
קטגוריה:תזמורות אוסטרליות
קטגוריה:סידני: תרבות