חיים צינוביץ'

חיים אלעזר צינוביץ' (נולד ב-27 בספטמבר 1967) הוא מוזיקאי, זמר, מלחין, מדבב וקריין ישראלי.

ביוגרפיה
נולד וגדל בראשון לציון כבן יחיד לרחל צינוביץ' שהייתה מורה, מנהלת בית ספר ודור חמישי למייסדי המושבה ולסולומון (סמי) נחמיאס עולה חדש ממרוקו שהיה סוחר תכשיטים. כשהיה צינוביץ' כבן שלוש עזב אביו את הבית, השתקע בארצות הברית וניתק קשר עם משפחתו. בעקבות עזיבת אביו בחר חיים לשנות את שם משפחתו מנחמיאס לשם נעוריה של אמו, צינוביץ'. 

עוד בהיותו ילד בבית הספר היסודי הרבה להשתתף בטקסים, וגם לשיר ולנגן בגיטרה.

את שירותו הצבאי עשה צינוביץ' בלהקת חיל האוויר.

לאחר שחרורו מהצבא הוציא צינוביץ' את שירו הראשון, "ציפור שלי טורפת", שאותו כתב והלחין. את השיר עיבד צינוביץ' עם טל הרצברג. בשיר השתתפו דודי לוי בגיטרות, ניר צדקיהו בתופים, זוהר פרסקו בכלי הקשה וגיל לנדאוי בפסנתר. השיר יצא על גבי תקליט שדרים, אך לא זכה להצלחה רבה.

ב-1989 השתתף צינוביץ' כמלווה של ורדינה כהן בשירה "שביל הזהב" בקדם אירוויזיון שהתקיים באותה השנה.

ב-1990 השתתף צינוביץ' במופע "העיקר זה הרומנטיקה", בו בוצעו שירים חדשים וישנים של המלחין יוני רכטר. המופע תועד על גבי אלבום באותו השם שיצא ב-1991 ובו שר צינוביץ' את השירים "בלעדייך", "הכל קלוי" ו"שיר התשובה".

בין השנים 1990- 1991 הנחה צינוביץ' את התוכנית "עד פופ" ששודרה בערוץ הראשון.

ב-1992 השתתף בתפקיד אורח בסדרה "עניין של זמן" בתפקיד דורון, החבר של גלי (אסתי ירושלמי). כמו כן, השתתף בתור עצמו בתפקיד אורח בסיטקום הישראלי, "שתוק שואו" וגם השתתף בתוכנית "מוצ"ש".

אלבומו הראשון של צינוביץ', "פרויקט הג'יבריש", יצא בפברואר 1993. האלבום כלל שירים בשפת הג'יבריש בסגנונות עמים שונים כגון צרפתית, בולגרית וצפון אפריקאית. השיר הידוע ביותר באלבום היה "סוניה". בשנת 2006 יצא האלבום בהוצאה מחודשת, לאחר שבמשך שנים ניתן היה להשיגו רק בחנויות יד שנייה ובמחירים גבוהים. באותה שנה הוא השתתף בפסטיבל עין גב עם השיר "בשדות בית לחם".

ב-1994 יצא אלבומו השני "קצת פורקן קצת חום קצת אהבה". האלבום נכתב ביחד עם הגיטריסט המלחין והמעבד רוני הלפרין המשלב את סגנון מטאל. האלבום רווי גיטרות והטקסטים בו חדורי זעם; השירים הידועים מהאלבום הם "לך עם הכעס" ו"תן לו בראש".

שני אלבומיו הראשונים של צינוביץ' קיבלו עם השנים מעמד של אלבומי קאלט, בעיקר בשל היותם נדירים וכן בשל שינוי הסגנון והפריצה למיינסטרים בתפקיד "השרוף" (ראה להלן).

ב-1993 צינוביץ' השתתף בקלטת לילדים "אצלנו בפסנתר" שהורכבה משירי נעמי שמר לצד משה בקר, מיקי קם ורינת גבאי, ושר את "שיר הזרעונים" (מילים ולחן – עוזי חיטמן) בקלטת של סמדר שיר "ילד בא מאהבה" שיצאה באותה השנה.

בין השנים 1993- 1994 צינוביץ' הנחה את תוכנית הילדים "ילדי הקשת" בערוץ 2 עם מיקי קם. 

ב-1994 התארח בפרק 17 בסדרה "סטרייט ולעניין", בתפקיד פרסומאי.

ב-1996 הקליט צינוביץ' את השיר "גדל הילד" שנכלל בפסקול הסרט "צעירים לנצח".

ב-1997 הפיק והשתתף צינוביץ' באלבום של להקת "Human Beat Box", להקה בת שלושה אחים שהתבססה על סימפול קולות אנושיים. במקביל הקים אולפן מצליח להפקת פרסומות ולדיבוב, והתפרנס מכתיבת ג'ינגלי פרסומת ומוזיקה לתוכניות טלוויזיה (כגון "הכספת"). חיים צינוביץ' דיבב את דמותיהם של קרלו החתול של תנובה, מקס האריה של גלידת שטראוס וצ'סטר הצ'יטה של צ'יטוס, ובנוסף, קריין את הפרסומות בכיכובן של דמותיהם ועיבד ושר את הג'ינגלים לפרסומות.

ב-1998 התארח בעונה הראשונה של הסדרה הקומית "שמש" ששודרה בערוץ 2 גילם רופא רוחני.

הוא דיבב בשני סרטי דיסני, "חתולים בצמרת" ו"מולאן", ושירים שהלחין השתתפו בסדרות ובסרטים של רשת הטלוויזיה האמריקאית HBO

שמאל|ממוזער|250px|חיים צינוביץ' בהופעה
שמאל|ממוזער|250px|חיים צינוביץ' ולהקתו
פרשת השרוף
במשך כמה חודשים במהלך שנת 2000 התחזה צינוביץ' ל"השרוף" – לכאורה אמן חדש בזמר המזרחי, שמאחוריו סיפור חיים בלתי רגיל של נכות והתאכזרות של הממסד. הסינגל הראשון של "השרוף", "שקר החן והבל היופי", שיר רוק בסגנון מזרחי, זכה להצלחה גדולה ולהשמעות רבות ברדיו. צינוביץ' התראיין לכתבת שער במוסף "7 ימים" של העיתון "ידיעות אחרונות" כשכל גופו חבוש בתחבושות לבנות וכשהוא חובש מסכה, כביכול בשל ה"כוויות הקשות שעל גופו". הוא סיפר שבלון גז התפוצץ בביתו וכי הוא לא יכול היה לברוח מהשריפה כי הוא משותק ברגליו מאז שנפל מפיגום. הוא סיפר כי רק השירה מוסיפה מעט טעם לחייו המדוכאים. 

לאחר מספר שבועות בהם גילו כלי התקשורת עניין בסיפור, חשף צינוביץ' בראיון טלוויזיוני בתוכנית יאיר לפיד ששודרה ב-4 במאי 2000 את פרצופו האמיתי של "השרוף" והסיר את המסכה בשידור חי. התרמית (בדיה עיתונאית) גררה פולמוסים רבים בנוגע ליחס התקשורת לאמנות ולביקורת על אופן התייחסות המדיה בכלל ל"סקופ" עיתונאי ללא חשיבות לטיב התוכן וללא בדיקה עיתונאית מעמיקה כנדרש מהעיתון. צינוביץ' עצמו טען בראיונות כי התרמית נועדה לחשוף את נטייתם של כלי התקשורת להתעניין בסיפורים הסנסציוניים שסביב האמנים ולא במוזיקה עצמה. כמו כן טען שחש בעצמו "שרוף" מבחינה נפשית, וכן מבחינת תעשיית המוזיקה לאחר שיצירתו זכתה להתעלמות מצד התקשורת וחברות התקליטים.

לאחר פרשה זו קיבל את הכינוי השרוף, וכך הוא מוכר עד היום.

לאחר חשיפת זהותו של "השרוף", שפגעה באמינות "ידיעות אחרונות", פרסם העיתון המתחרה, "מעריב", כתבת שער במוסף "סופשבוע", שעסקה בפירוט רב בתרמית. כותרת הכתבה הייתה "המצית".

אלבומו של "השרוף" נקרא "הדמעות של היום הן הדבש של מחר". צינוביץ' כתב את רוב שירי האלבום והלחין ועיבד אותם יחד עם תומר בירן. פרט ל"הבל החן שקר היופי", הצליחו מהאלבום גם השירים "אהבה" ו"הקשיבי לקול". באלבום נכללה גם גרסת כיסוי לשירה של להקת איפה הילד? "נפלת חזק".

בשנת 2001 הוציא צינוביץ' אלבום שני תחת הכינוי "השרוף", "ושהאש תמשיך לבעור". באלבום בלט בעיקר השיר "מכונת הלהיטים". באלבום נכלל קרדיט לצינוביץ' עצמו.

בשנות האלפיים
צינוביץ' יצר מוזיקה לפתיחים ולנעימות נושא של תוכניות טלוויזיה רבות. ביניהן "ארץ נהדרת", "הישרדות", "מפרץ האהבה" ("האם זו אהבה" של דנה אינטרנשיונל), "המרוץ למיליון", "הכספת", "רק בישראל" ו"הערב עם גיא פינס".

בשנת 2009 התארח בשיר "המראה" מתוך האלבום השני של רגב דהן, "הרדיו של סבתא".

בספטמבר 2021 התארח בהופעה של להקת "ויתרתי" בפסטיבל TELEPORT.

ביוני 2025 לאחר 25 שנה מ"פרשת  השרוף" הכריז צינוביץ' על קאמבק של "השרוף" במסגרתו יוציא סינגלים חדשים וסבב הופעות חדש תחת דמות השרוף אך הפעם באופן גלוי ללא מסיכה.

ב-6 באוגוסט 2025 יצא הסינגל הראשון לקראת אלבום חדש במסגרת הקאמבק בשם: "יא משוגעת". 

ב-10 בספטמבר 2025 הוציא את הסינגל: "לא עונה" אשר הופק יחד עם קליפ, בו השתתפה בת זוגו לשעבר מורן אייזנשטיין.

ב-22 בדצמבר 2025 הוציא את המיני-אלבום "השרוף 2025", הכולל חמישה סינגלים.

 חיים אישיים 
בתחילת דרכו צינוביץ' היה בזוגיות עם השדרנית לאה עוז.

צינוביץ' ניהל במשך שנתיים מערכת זוגית עם מורן אייזנשטיין.

ב-2012 נישא להודיה יריומין הצעירה ממנו ב-21 שנים. ב-2019 נולדה לשניים בת בכורה בשם אליאנה, וב-2025 נולדה לשניים בת שנייה.

מתגורר בשכונת ביצרון בתל אביב.

דיסקוגרפיה
אלבומי סולו
 חיים צינוביץ' בפרויקט הג'יבריש (1993; הוצאה מחודשת ב-2006)
 קצת פורקן קצת חום קצת אהבה (1994)
 צ'ינו מציג את יומן ביטבוקס (1997)

בתור "השרוף"
 הדמעות של היום הן הדבש של מחר (2000)
 ושהאש תמשיך לבעור (2001)
 השרוף 2025 (2025)

אלבומי צ'ינו וטומי
 Travels With My Amps 2005
 Invisible Things 2006
 Want To Funk You 2007
 Symphonic Rock 2008

קישורים חיצוניים

 ש. פוגל, "האמירה האומנותית של השרוף" באתר האייל הקורא, 6 במאי 2000






הערות שוליים

קטגוריה:בדיות עיתונאיות
קטגוריה:זמרים השרים בעברית
קטגוריה:זמרים ישראלים
קטגוריה:אמנים ישראלים הידועים בשם במה
קטגוריה:בוגרי הגימנסיה הריאלית
קטגוריה:חברי להקת חיל האוויר
קטגוריה:ראשון לציון: מוזיקאים
קטגוריה:ביצרון: אישים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1967