סמל אינדונזיה

סמל אינדונזיה נקרא גם "גארודא פאנצ'אסילא". החלק המרכזי של הסמל הוא הגארודה, ציפור מהמיתולוגיה ההינדואית והבודהיסטית, ומגן עם חמישה סמלים. הסמל עוצב על ידי הסולטאן חאמיד השני, והתקבל כסמל הלאומי ב-11 בפברואר 1950.

 המגילה והמוטו 
הגארודה מחזיקה בטלפיה מגילה, ועליה כתוב המוטו הלאומי של אינדונזיה – "Bhinneka Tunggal lka", ביאוונית עתיקה – בחלקים, אך עדיין אחד.

 הגארודה 
הגארודה היא עיט מיתולוגי מוזהב, המשותף למיתולוגיה ההינדית והבודהיסטית. במקור, הגארודה היא כימרה, בעלת כנפיים, מקור ורגליים עיט מוזהבות, אך ללא ידי האדם וזנב הדרקון. היא משמשת כסמל באומות דרום ודרום-מזרח אסיה. השימוש בגארודה מייצג את השלטון ההינדי שהיה באינדונזיה בתקופת הממלכות הקדומות.

לנוצות סידור מיוחד, המייצג את תאריך עצמאותה של אינדונזיה – 17 באוגוסט 1945. ישנן 17 נוצות על כל כנף, 8 על הזנב, 19 בבסיסו של הזנב (מתחת למגן) ו-45 על הצוואר.

 המגן 
המגן הוא סמל צבאי, המייצג את ההגנה על המולדת. הוא מחולק לחמישה אגפים, הצבועים באדום ולבן לפי "דוגמת שחמט", כאשר במרכז נמצא מגן שחור. הקווים השחורים במרכז מסמלים את קו המשווה, החוצה את הארכיפלג.

במרכז – כוכב צהוב על רקע שחור. הצבע השחור מזוהה עם מוחמד, נביא האסלאם, הדת השולטת באינדונזיה. הכוכב גם הוא מזוהה עם האסלאם וגם עם סוציאליזם. הצורה המחומשת מיצגת את ה"פאנצ'א סילא", חמשת העקרונות שהגה הנשיא סוקרנו ומהווים מעין בסיס פילוסופי וחוקתי של אינדונזיה.

בצד ימין למטה – שרשרת על רקע אדום. היא מייצגת את המשכיות דורות האדם, והחוליות מייצגות את הגברים והנשים, כמו גם את האמונה בקשר שבין האנשים.

בצד ימין למעלה – עץ על רקע לבן. זהו עץ פיקוס, המסמל את אחדות אינדונזיה. לפיקוס שורשים רבים מעל האדמה, וכך גם לאומה האינדונזית – שורשים תרבותיים ארוכים ועמוקים הנשלחים רחוק.

בצד שמאל למעלה – שור על רקע אדום. הבנטנג (שור הגדל בדרום אסיה) הוא חיה חברתית, וכך גם האדם, החייב לקבל החלטות תוך שיתוף אחרים. השור הפך גם לסמלן של מפלגות שונות באינדונזיה.

בצד שמאל למטה – אורז וכותנה על רקע לבן. הם מסמלים צדק חברתי, פרנסה ומחייה.

קישורים חיצוניים

קטגוריה:אינדונזיה: סמלים לאומיים
אינדונזיה

אינדונזיה
אינדונזיה
קטגוריה:עיט בתרבות
קטגוריה:שור בתרבות