מערך הבקרה האווירית

מערך הבקרה האווירית ופיקוח הטיסה בחיל האוויר הישראלי אחראי על יצירת התמונה האווירית, תמונה של כל כלי הטיס הנמצאים במרחב האווירי של מדינת ישראל וסביבתה. המערך ממונה על בקרת התנועה האווירית בכל המרחב האווירי של ישראל, וכן על גילוי וזיהוי ניסיונות חדירה למרחב האווירי של מדינת ישראל, הפעלת מערכות הנשק השונות והכוונת כלי הטיס המיירטים של החיל וסוללות ההגנה האווירית אל עבר מטרות אוויריות.

המערך מחולק ליחידות בקרה אזוריות (יחידת־בקרה אווירית אֲזורית) בהר מירון (יב"א 506), בקרבת מצפה רמון (יב"א 509), יחידת גילוי על הר בעל חצור (י"ג 503) המסייעת ליב"אות ויחידת בקרה מקומית, דוגמת זו שבבסיס עובדה (בית הספר לבקרה אווירית ופיקוח טיסה), הפרוסות ברחבי הארץ ומספקות כיסוי של המרחב האווירי של מדינת ישראל וסביבתה באמצעות מכ"מים. על כל יב"א מפקד קצין בדרגת סגן־אלוף. בית הספר לבקרה אווירית ופיקוח טיסה 528 הממוקם בבסיס עובדה (בח"א 10) מכשיר קצינים וחיילים לשירות במערך הבקרה של החיל – קציני בקרה אווירית ומש"קי בקרה אווירית, המשרתים ביחידות הבקרה האזוריות וקציני פיקוח טיסה ופקחי טיסה המשרתים במגדלי הפיקוח בבסיסי החיל. מגדלי הפיקוח בבסיסי הטיסה אמונים על ניהול התעבורה ושמירה על בטיחות הטיסה במרחב האווירי של הבסיסים.

בראש מפקדת יחידות הבקרה (מיח"ה 517) עומד קצין בדרגת אלוף־משנה.

 היסטוריה
 במלחמת העצמאות 
ערב מלחמת העצמאות הוחל בארגון גדוד צופי אוויר, שהורכב ממבוגרים שעברו את גיל הגיוס, בעלי כושר קרבי לקוי ונשים. הצופים פוזרו ביישובים שונים. ב־15 במאי 1948 הוקמה יחידת ביטחון אוויר 51 בפיקודו של זאב טובקין. היחידה ישבה בבית הספר ביל"ו בשדרות רוטשילד בתל אביב, ששימש את מרכז האווירייה הבריטי במלחמת העולם השנייה. בהמשך עבר חדר הסינון למוצב הפיקוד של חיל האוויר במלון הירקון. הגילוי התבצע על ידי צופים אנושיים שהוצבו על גגות תחנות משטרה ברחבי הארץ במטרה לזהות את התנועה האווירית בשמיים ולדווח באצמעיים טלפוניים לחדר הסינון שבנה את התמונה האווירית. הצופים גם נועדו לדווח למרכזי הג"א וליישובים. המערך חולק למחוזות צפון, תיכון, דרום וירושלים, ועד הרגיעה בלחימה בינואר 1949 הוקמו 23 מיצפים מתוך 55 שהתכנון המקורי הציע.

במהלך המלחמה הוצב מכ"ם מאולתר בסטלה מאריס, אתר ששימש את הבריטים לפריסת מכ"ם. מכשיר נוסף היה בגבעת אולגה, ששימש את הבריטים לגילוי ספינות מעפילים. יחידת מכ"ם ניידת, שהורכבה ממכ"ם ימי SM-1 נפרסה בבת ים.

באוגוסט 1948 הוקמה טייסת 505 שנועדה לרכז את ענייני המכ"ם. מפקד הטייסת היה משה אטנברג. במקביל הוקמה ועדה מרכזית למכ"ם בראשות אטנברג ובהשתתפות מפקד חיל התותחנים, מפקד חיל הים ונציג חיל המדע. הוועדה הגישה בספטמבר שורת המלצות לרמטכ"ל, בהם הקמת רשת ארצית בת ששה תחנות מכ"ם וארבעה תחנות מכ"ם בחופים, ושהמידע מהן יגיע לוועדת המכ"ם שתעבירו לחיילות השונים לפי הצורך. בנוסף הומלץ על הקצאת שתי יחידות מכ"ם לטובת הנ"מ של חיל התותחנים. תוכנית נוספת הוגשה על ידי ועדה של משלחת צה"ל ארצות הברית, שבחנה את דרישותיו של ארנברג בעת ביקורו במדינה ביוני 1948.

במהלך אוגוסט 1948 עברה טייסת 505 משרונה לצריפין, אליה הועבר גם בית המלאכה למכ"ם. פקודת הארגון לשרות מכ"ם לישראל (טייסת 505) הוצאה בספטמבר 1948, והיא קבעה את הטייסת הן כגוף מבצעי האחראי על גילוי לצורך התרעה לעורף, סיוע בניווט אווירי, מטרולוגיה והצלה, הן כגוף מטה האחראי על עקרונות פעולת המכ"ם בחיל האוויר והן כגוף תחזוקתי האחראי לאחזקת מערכות המכ"ם בחיל האוויר והגשת סיוע ליחידות מכ"ם בחיל הים וחיל היבשה. השירות כלל בהתאם מטה, חדר סינון, בתי מלאכה טכניים, מעבדה ובית ספר למכ"ם. מושב השרות נקבע בצריפין, והיא הוכפפה ליחידת המבצעים של החיל, ומפקדה נקבע כקצין במטה אגף המבצעים החיילי.

באוקטובר 1948 הקים החיל את מחנה נשר בצריפין, שנקבע כבסיסה של בס"א (בסיס אספקה ראשי) 18. טייסת 505 נקבעה כיחידה מתארחת במחנה.

ב־13 במאי 1948 אישר דוד בן-גוריון את רכישתם של ארבעה מכ"מים בעלות של 8,000 דולר. בפברואר 1949 נסגרה יחידת ביטחון אוויר 51.

 בקרה מרכזית 
באוקטובר 1949 הוקם גף 333 במחלקת מבצעי אוויר, אשר בראשו הועמד מפקח האוויר, כמרכז הבקרה והדיווח של חיל האוויר. בינואר 1950 הוקם פיקוד הנ"מ תחת פיקודו של אל"ם בוריס סניור שהוכפף ישירות לסגן הרמטכ"ל. מערך המיצפים ותחנות מכ"ם הועברו לאחריות הפיקוד, ובמאי 1950 הוכפף גם גף 333 מבחינה מבצעית לפיקוד הנ"מ, על אף שהמשיך להשתייך מבחינה חיילית לחיל האוויר.

פיקוד הנ"מ פורק בסוף 1950 ויחידותיו הועברו לחיל האוויר. ב־15 במרץ 1951 הוכפף גף 333 למחלקת מבצעים. ב־1952 עבר מטה חיל האוויר, וחדר השליטה של גף 333, שהפך ליב"מ (יחידת בקרה מרכזית) 333 לרמלה. ב־8 בפברואר 1953 הוכפפה היב"מ לרע"ן אוויר 3.

יחידות המכ"ם בשלב זה פעלו תחת טייסת 505 שהייתה כפופה לקצין אלקטרוניקה חיילי. ב־1952 התבססו יחידות המכ"ם בי"ק (יחידת קשר) 501 בחפץ חיים וי"ק 503 בסטלה מאריס. המכ"מים בשימוש היו מכמ"ים ימיים אמריקאיים מעודפי מלחמת העולם השנייה.

ב־1952 הוכשר הבקר הראשון בחיל האוויר הישראלי, גבי טורנר, שהשתתף בקורס בקרי מכ"ם בצרפת. ב־10 במרץ 1954 מונה טורנר כקצין בד"ח (בקרה ודיווח חיילי) בדרגת סא"ל. הבד"ח איחד תחת פיקודו את יב"מ 333 ואת י"ק 501 וי"ק 503.

במסגת עסקאות הנשק עם צרפת ערב מבצע קדש, נרכשו שני מכשירי מכ"ם חדשים עבור יחידות המכ"ם הקיימות. המכ"מים הצרפתיים החדשים הרחיבו את טווח הגילוי ל־150–180 מייל ושיפרו את יכולות הגילוי. ערב המבצע בוצע היירוט הראשון בהכוונת בקר במסגרת מבצע תרנגול בו יורט מטוס איליושין Il-14 מצרי בו טסו בכירי המטכ"ל המצרי. במהלך המבצע נתפסה תחנת מכ"ם ניידת מצרית מדגם Convoy-21 מתוצרת  האנגלית, ששימש את י"ק 503 בסטלה מאריס ובפריסות עד 1962.

ביולי 1959 עבר מטה חיל האוויר ל, ועימו היב"מ כחלק מיחידת השליטה המבצעית.

 בקרה אזורית 
עם התקדמות חיל האוויר הישראלי ולצידו חילות האוויר הערביים לעידן הסילון במהלך שנות הששים, נוצר צורך לחדש את המערך. המכ"מים הצרפתיים ששימשו את המערך לגילוי מטוסי בוכנה לא התאימו לגילוי מטוסי סילון. לצד זאת, מהירותם העולה של המטוסים הצריכה צמצום הגורמים במעורבים בבקרה.

ב־1961 נחתמה עסקת רכש עם ארצות הברית, בה נרכשו מערכות מכ"ם מדגם FPS-100, לצד מערכות זע"ט ומכ"מים ניידים מדגם TPS-44 ולאחר מכן גם מדגם TPS-43. בנובמבר 1961 בוצע שינוי ארגוני כאשר הבד"ח הפך לענף אוויר 6 תחת מחלקת אוויר.

ב־1962 החל ענף אוויר 6 לפרסם תוכניות לקראת המעבר לבקרה אזורית. בנובמבר 1962 שונה כינויין של יחידות המכ"ם מי"ק (יחידת קשר) לי"ב (יחידת בקרה). ב־1 ביוני 1966 עבר חיל האוויר לבקרה אווירית, כאשר שני הי"ב הפכו ליב"אות, ולצידם החלה י"ב 509 לפעול כיחידת בקרה משימתית הכפופה ליב"א 501 שבחפץ חיים. פריצת מלחמת ששת הימים ב־5 ביוני 1967 וכיבוש סיני במהלכה הביאו לכיבוש יחידת מכ"ם מצרית שפעלה באום מורג'ום והפיכתה לאתר מכ"ם פורס ולאחר מכן ליב"א 511.

בספטמבר 1967 הפכה י"ב 509 ליב"א 509 וקיבלה את האחריות לבקרה במרחב הדרומי, בעוד יב"א 501 הפכה לי"ב 501. באפריל 1968 הצטרפה יב"א 506 שבהר מירון, כשיב"א 503 הורדה למדרגת י"ב ובנובמבר 1968 נסגרה. ביולי 1969 הוכרזה י"ב 511 כיב"א וקיבלה אחריות על מרחב מערב סיני.

ב־1969 בוטל ענף אוויר 6 והוקם במקומו קשל"ב (קצין שליטה ובקרה).

באוקטובר 1969 אישר ביקר ביב"א 511 שיגור הוק על מטוס דרור, לאחר ששכח שמטוס כזה פועל בתחום אחריותו. המטוס הופל וחמשת נוסעיו נהרגו.

 מלחמת יום הכיפורים 
במהלך מלחמת יום הכיפורים נפגעו שתי יחידות הבקרה בסיני. יב"א 511 הותקפה בטילי קלט ב־6 באוקטובר, ב־10 באוקטובר וב־14 באוקטובר. בתקיפה האחרונה נהרסו קרון הפעלה ואנטנה אחת ונהרגו שני טכנאים. י"ב 528 שבג'בל צפרא ליד שארם א-שייח' נפגעה ב־6 באוקטובר על ידי טילי קלט שהשביתו את היחידה והרגו חמישה חיילים. לאחר המלחמה עברה היחידה לבח"א 29 (בסיס אופיר) הסמוך.

לאחר המלחמה שכר חיל האוויר את שירותי חברת הייעוץ IAC של אל"ם יאק נבו ואל"ם שמואל כסלו לצורך תכנון של מנגנון שליטה עתידי בחיל האוויר. בין יועצי החברה היה גם אל"ם מנחם זהבי. לאחר שחברת IAC הפסיקה לספק שירותי ייעוץ לחיל האוויר הקים החיל את המנב"ע (מנהלת הבקרה העתידית) בפיקוד זהבי, שהייתה הבסיס למיח"ה.

ב־1974 נחתם הסכם בין המערך לרשות שדות התעופה שהסדיר את הספקת שירותי בקרה אזרחית על ידי המערך, ואת הצבתם של בקרים לתעופה אזרחית במתקני המערך. ב־1974 עברה יחידת ACC פיקוח תל אביב מחפץ חיים ליב"א 506, וב־1977 הוקמה ACC ביב"א 509 לבקרת התעופה האזרחית בפרוזדור לאילת.

ב־1976 הוקם בית הספר לבקרים בחפץ חיים, ובמקביל התקיימו בבסיס קורסי חוגרים למערך הבקרה וקורסים כלליים של מערך התעופה, בהם מקצועות פיקוח הטיסה, כיבוי אש, צפנות ועוד. הבסיס הפך לביסמ"ת וב־1982 היה לבח"א 501. ב־1988 אוחד הבסיס עם בח"א 10 (עובדה).

ב־1978 הוקמה מיח"ה, מפקדת יחידות הבקרה, שהחליפה את קשל"ב כמפקדת המערך.

הסכם השלום בין ישראל למצרים ב־1979 ונסיגת צה"ל מסיני בעקבותיו הביאו לסגירת שתי יחידות הבקרה בסיני, י"ב 511 וי"ב 528. כחלק מהסיוע הצבאי האמריקאי לישראל במסגרת ההסכם, סיפקה ארצות הברית לישראל ב־1978 ארבעה מטוסי שליטה ובקרה E-2 הוקאיי. המטוסים, שכונו בעברית דיה, השתייכו לטייסת 192 שפעלה בבסיס חצרים ובמסגרתה פעל גף בקרה. במסגרת ההיערכות מחדש של צה"ל הוקמה י"ב 503 בהר בבעל חצור מול ירדן.

בראשית שנות השמונים בוצע שדרוג מקיף למערכות הטכניות של יחידות הבקרה: מכ"מי FPS-100 הוחלפו במכ"מים חדשים, לצד הכנסתן לשימוש של מערכת המחשוב לפיד המכבים ומערכת הקשר הממוחשבת קשר אמיץ. המכ"מים החדשים כללו מכ"ם חיפוש מתוצרת ג'נרל אלקטריק (מכונה סימה, על שם אשתו של מנהל הפרויקט סא"ל יהודה ברון) ומכ"ם עקיבה מתצורת Hughes Air Defense Radar של , שפיתחה גם את מערכת לפיד המכבים. שלב הפיתוח של המערכת החדשה נקרא פרויקט "מגן עורף", והוא נמשך מ־1979 עד 1983.

מלחמת לבנון הראשונה 
במאי 1982, ערב מלחמת לבנון הראשונה, הפכה יחידת הבקרה בבעל חצור ליב"א נפרדת, עם אזור בקרה עצמאי. היחידה קיבלה אחריות על התעבורה במרכז הארץ ונועדה לתגבר את יב"א 506 במהלך המלחמה במידת הצורך.

במהלך המלחמה הנחתה יב"א 506 את מטוסי חיל האוויר במבצע ערצב 19 להשמדת מערך הנ"מ הסורי וקרבות האוויר שלאחריו. המערך השתתף ב־78 מתוך 86 הפלות של חיל האוויר הישראלי.

התרחבות בשנות השמונים והתשעים
נושא התעבורה היה תחת ענף אוויר 6 בימי שמואל כסלו, רע"ן שפעל להרחיב את תחומי אחריותו ככל שעלתה בידו. עם הקמת קשל"ב ב־1969 הפך מדור תעבורה לענף. הענף נדד בין תחומי אחריות שונים, ושויך בשלב מסוים למחלקת תוא"ר, ועם הקמת ענף שליטה במחלקת מבצעים ב־1974 הועבר אליו כמדר תעבורה. ב־1983 הופרדו מדורי תעבורה ופיקוח טיסה מענף שליטה והוקם ענף תעבורה בכפיפות ישירה לראש להק האוויר. ב־1987 קוצץ הענף והועבר לאחריות קצין האג"ם של מיח"ה, שקיבלה אחריות גם על פיקוח הטיסה ומגדלי הפיקוח בבסיסי חיל האוויר.

ב־1992 קלטה מיח"ה את האחריות לטיפול במפגעי ציפורים ממנהל הבטיחות וביקורת האיכות (מבק"א). תחת המערך הופעל מוקד ציפורים במגדל הפיקוח של נתב"ג שריכז את דיווחי רשת צופים שהפעילה רשות הטבע והגנים במימון חיל האוויר. המוקד הועבר ב־2003 לקריה.

ממוזער|בקרי יב"א 509 דרומית במהלך מלחמת חרבות ברזל
ממוזער|פעילות בחדר ביב"א 509 במהלך מבצע "מבצע שומר החומות"

 תפקיד 
בשגרה ממונה המערך על בקרת התנועה האווירית, צבאית ואזרחית, בכל המרחב האווירי של ישראל. יחידות הבקרה מקצות נתחים מהמרחב האווירי, בגבהים ובנתיבים שונים, לכלל סוגי כלי הטיס באוויר, בבטיחות וביעילות, ובמטרה למנוע התנגשות בין כלי הטיס. יש בקרי אוויר אזרחיים, העוסקים בתעבורה האזרחית, בקרי "גובה נמוך" ובקרי "גובה גבוה" השולטים במרבית המרחב האווירי, ובאזורי האימונים של מטוסי הסילון.

 גילוי וזיהוי 

עבודת הגילוי והזיהוי מבוצעים באמצעות כלים טכנולוגים שונים, המופעלים על ידי מש"קי בקרה אווירית וקציני הבקרה.

כל כלי טיס נראה במכ"ם במרחק של יותר מ־200 מייל ימי (כ־360 ק"מ), הרחק מגבולות ישראל. על־פי חוקי התעופה הבינלאומיים, חייב כל כלי טיס שמתקרב למרחק של 80 מייל (120 ק"מ) מגבולות ישראל להזדהות מול מערך הבקרה הישראלי. במקרה שכלי טיס לא מזדהה מול מערך הבקרה או מעלה חשדות שונים, מוזנקים לכיוונו זוג מטוסי או מסוקי קרב, שמתקרבים, ובודקים כי לא מדובר באיום.

 אמצעיים טכניים 
 מכ"מים 
גילוי וניטור השמים מתבצע על ידי מכ"מים הפרוסים ביחידות המערך. אנטנות המכ"מים מוגנות בדרך כלל על ידי ראדומים. המכ"מים מאפשרים לגלות כלי טיס במרחק של כ־200 מייל ימי (כ־360 ק"מ).

 מכ"ם נייד דו־ממדי AN/TPS-44 , תוצרת קרדיון אלקטרוניקס (Cardion Electronics), ארצות הברית.
 מכ"ם נייד תלת־ממדי AN/TPS-43 המספק גם נתוני גובה. תוצרת Westinghouse Defense and Electronic Division, ארצות הברית.
 מכ"ם חיפוש ראשי נייח AN/FPS-100 מותקן בתוך ראדום, תוצרת , ארצות הברית. יצא משירות בראשית שנות השמונים.
 מכ"ם גובה נייח AN/FPS-89 מותקן בתוך ראדום, תוצרת ג'נרל אלקטריק, ארצות הברית.
 מכ"ם D-3 (יצרן וייעוד לא ידועים).
 מכ"ם ימי SO9 Naval RADAR דו־ממדי (2D) ששופץ והוסב על ידי חברת "תומסון" הצרפתית, למכ"ם קרקעי נייד RAMFIS (ראשי תיבות של: "מכ"ם נייד עבור ישראל"). מכ"ם זה יועד לגילוי נמוך של מטרות שטח ואוויר באזור הים, ושימש בעיקר להתרעה מוקדמת. נכנס לשימוש ב-1956 טרם מלחמת סיני.
 מכ"ם ימי מוטס SCR-010 Naval RADAR תלת־ממדי (3D) ששופץ והוסב על ידי חברת "תומסון" הצרפתית, למכ"ם קרקעי נייח RAFIS (ראשי תיבות של: "מכ"ם נייח עבור ישראל"). מכ"ם תלת־ממדי זה, היה בעל טווח מרבי של 60 מייל, עם אפשרות למדידת גובה המטרה. מכ"ם זה פעל במשולב עם מכ"ם ההתרעה המוקדמת RAMFIS הנזכר לעיל, כאשר לאחר איתור המטרה, הופנה המכשיר באופן ידני על ידי המפעיל לכיוון הרצוי ומדד את גובה המטרה. נכנס לשימוש ב-1956 טרם מלחמת סיני.
 מכ"ם נייד SCR-7, תוצרת ארצות הברית (יצרן וייעוד לא ידועים).
 מכ"ם SM, תוצרת ארצות הברית (יצרן וייעוד לא ידועים).
 מכ"ם SC, תוצרת ארצות הברית (יצרן וייעוד לא ידועים).
 מכ"ם מתוצרת "קרדון", לפריסה ולהצבה באתרים רחוקים (דגם וארץ יצור לא ידועים).
 מכ"ם גובה מתוצרת "וסטינגהאוס אלקטריק" (דגם לא ידוע).
 מכ"ם חיפוש מתוצרת ג'נרל אלקטריק (מכונה סימה) – נכנס לשירות בראשית שנות השמונים.
 מכ"ם עקיבה מתוצר מתצורת Hughes Air Defense Radar של  – נכנס לשירות בראשית שנות השמונים.
 מכ"ם מזג האוויר – בתחילת שנות התשעים פותח עליו מוד ציפורים לסיוע בניטור נדידת ציפורים.

מערך הבקרה עשה לעיתים שימוש במכ"מים של מערך ההגנה האווירית כמו מכ"מי סוללות הוק, לצורך תגבור וכיסוי "שטחים מתים" ברשת הגילוי המכ"מית.

 בלוני תצפית 
בנוסף למכ"מים הקרקעיים פועלת במערך הבקרה יחידת בלוני תצפית הנושאים מכ"ם ושייכת ליב"א 509 הדרומית. י"ג 511 הוקמה בספטמבר 1990 והבלון הראשון נכנס לשירות במרץ 1991. המכ"ם בבלון צופה כלפי מטה ומשלים את התמונה האווירית על ידי גילוי כלי טיס בגובה נמוך. בלון התצפית הוא בגודל 71 מטר העשוי מסיבי דקרון־פוליאסטר בעלי ציפוי מיוחד. הבלון עמיד למים, זליגות גז וקרינה אולטרה־סגולה. הבלון קשור כל הזמן לכבל המחובר למערכת עגינה מיוחדת, או למערכת העגינה ישירות. מלבד החזקת הבלון, מספק הכבל את החשמל ואת התקשורת לבלון באמצעות סיבים אופטיים והוא מוחלף פעם בשלוש שנים. לכבל יש סיכוך, כך שגם אם ברק יפגע בכבל, הבלון לא ייפגע. המכ"ם הנישא כיום על הבלון מבוסס על מכ"ם "אורן ירוק" של מערכת ה"חץ 2" שפותח על ידי חברת "אלתא". המערכות שעל הבלון מספקות גם מידע מטאורולוגי לחיל האוויר, באמצעות גף כמוס.

הבלון מוצב באזור הדרום, במרחק גדול מיב"א 509 ונראה בקלות בכל האזור.

בלונים ישנים של צה"ל שימשו את יחידת המסוקים של משטרת ישראל.

ב-2022 נוסף למערך בלון התצפית "טל שמיים" המאפשר לגבש תמונה מדויקת ורחבה של המרחב האווירי, גם בטווחים רחוקים ובגבהים נמוכים יחסית. הוא מופעל מאתר ייעודי בצפון ישראל, שהקים אגף ההנדסה והבינוי במשרד הביטחון ונושא מערכת מכ"ם שפותחה בחברת אלתא. הבלון נפגע במהלך מלחמת חרבות ברזל והושבת.

מערכות מחשוב
בשנות ה־70 נכנסה לשירות מערכת "לפיד המכבים" דור א', מערכת מחשוב לעיבוד ותצוגת תמונה אווירית מתוצרת חברת יוז איירקראפט האמריקאית. בתחילת שנות השמונים נכנסה לשימוש מערכת לפיד המכבים דור ב', במקביל לשדרוג מערכות המכ"ם.

מערכות קשר 
קשר אמיץ – מערכת קשר ממוחשבת תוצרת חברת אלביט מערכות שנקלטה בראשית שנות השמונים.

 יחידות המערך 
 30px מיח"ה (מפקדת יחידות הבקרה) 517 – מפקדת המערך
 30px יב"א 506, היב"א הצפונית ‒ על הר מירון.
 30px יב"א 509, היב"א הדרומית ‒ על הר אריכא בקרבת מצפה רמון.
 30px גדוד הגילוי 503 – בשנת 2023 התמזגו ליצירתו, היחידות י"ג 503, י"ג 511 וטל שמיים (י"ג 547).
 30px בית הספר לבקרה אווירית ופיקוח טיסה 528.
 – מפעילה מטוסים בהם מותקנים מערכות מכ"ם. שוכנת בבסיס נבטים.
 מב"א (מכלול בקרה אוגדתי) 143 באוגדה 143, מב"א באוגדה 91, מב"א באוגדה 80.

 יחידות בקרה, גילוי ול"א בעבר 

30px י"ב 155 ‒ יחידת איכון והכוונה שפעלה מבסיס פלמחים. כמו כן פרסה במקומות רבים ושונים ובהם אום חשיבה.
 30px טייסת 192 (טייסת ההוקאיי) – טייסת מטוסי שליטה ובקרה שפעלה בבסיס חצרים מ־1978 עד 1994.
 יחידת בקרה מרכזית 333 (יב"מ 333) ‒ במטה חיל האוויר (בתחילה ברמלה ולאחר מכן ב). הפכה ליחידת שליטה מרכזית (יש"מ) 333 וכיום נקראת יחידת השליטה והמבצעים.
 30px יב"א 501 ‒ בסיס חפץ חיים ליד גדרה. הוקמה ב־1952 וחדלה לשמש כיב"א ב־1967. שימשה כבסיס הדרכה של המערך וב־1982 הפכה לבח"א 501. ב־1988 נסגרה ואוחדה עם בח"א 10 (עובדה).
 יב"א 503 ‒ על הר הכרמל בבסיס סטלה מאריס. פעלה ממלחמת העצמאות עד נובמבר 1968.
 30px י"ג 503 ‒ על הר בעל חצור. הוקמה ב־1978 וב-2023 התמזגה אל גדוד הגילוי.
 י"ב 505 ‒ יחידת גילוי ול"א על הר חרמון.
 30px י"ג 511 – במחנה כמוס ליד דימונה, ב-2023 התמזגה אל גדוד הגילוי.
 30px יב"א 511, החלה את דרכה כ־י"ב 511, על הר אוּם מרג'ום במערב סיני ופורקה ב־1979, בעקבות הסכם השלום עם מצרים. היחידה הוקמה מחדש כי"ג (יחידת גילוי) 511 בשנת 1991.
 י"ב 518 ‒ בסמוך לימת ימת ברדוויל או על ג'בל עתקה.
 30px י"ב 528 ‒ על הר צפרא, אזור שארם א-שייח' שבדרום סיני. נסגרה ב־1979. ב־2003 נפתחה מחדש בשנת 2003 בבח"א 10 (עובדה). בשנת 2020 הפכה היחידה לבית הספר לבקרה אווירית ופיקוח טיסה.
 ימ"צ (יחידת מצפים) 539 – יחידת צופים במילואים ששכנה בחפץ חיים. הופעלה באופן סדיר בגבול ישראל–לבנון לאחר ליל הגלשונים.
 30px י"ב 545 ‒ יחידת ל"א אזורית על הר אום חשיבה, מערב סיני.
 י"ק 546 – יחידת גילוי במילואים שהשתייכה לי"ק 503.
 י"ב 547 ‒ יחידת גילוי חלופית (של חיילי מילואים) על ג'בל יעלק, מערב סיני.
 י"ב 548 ניידת ‒ הוצבה לפי הצורך בהרי יהודה כדי לצפות לעבר ירדן.
 י"ק 549 – יחידת גילוי במילואים שהשתייכה לי"ק 501.

 מפקדי המערך 
 שם תקופת כהונה הערותקצין בד"חסא"ל גבריאל טורנר1953סא"ל צבי אורן1959בנובמבר 1961 הפך לרע"ן אוויר 6רע"ן אוויר 6סא"ל שמואל כסלו1962קשל"בסא"ל מנחם זהבי1969סא"ל אריה רביב1972סא"ל עמי אילון1973מפקדי מיח"האל"ם שמעון לסר1978אל"ם צבי ימי1981אל"ם יעקב אלמוג1983אל"ם עוזי רום1985אל"ם רן כץ1989אל"ם בני כהן1995אל"ם אלי שרמייסטר1999לימים קצין חינוך ראשי בדרגת תא"לאל"ם איל כהן2001אל"ם מאיר בן שיה2004אל"ם משה מנור2007אל"ם רן תורג'מן2010אל"ם ערן זליגמן2014–אוקטובר 2018אל"ם א'2019–2021אל"ם א'2021–2024אל"ם ר'2024–הווה

 סמלי יחידות המערך 

 סיכות בקרי אוויר, מש"קי בקרה וקציני פיקוח טיסה 

 ראו גם 
 בקרה אווירית קדמית
 חוליית בקרת אוויר טקטית

 לקריאה נוספת 
 יורם רומם, "אני לוקח", הוצאת כנרת זמורה-ביתן דביר, שנת 2021, "מגן עורף", עמודים 162–201





 קישורים חיצוניים 

 .
 .
 .
 .
 .
 .
 .
 .
 .

 הערות שוליים 

*
קטגוריה:יחידות חיל האוויר הישראלי
קטגוריה:פיקוד ושליטה
קטגוריה:בקרה אווירית