אוניברסיטת וינה

ממוזער||250px|אנשי אס אה במדרגות הכניסה לאוניברסיטה, מחזיקים ידיים ומונעים מפרופסורים וסטודנטים יהודיים להיכנס (24 בספטמבר 1938)
ממוזער|250px|על המדרגות שבהן עמדו חיילי האס אה וחסמו את כניסת היהודים לאוניברסיטה, נערך ב-24 בספטמבר 2024 צילום קבוצתי של קורס "משפט מבוים במשפט עברי" שנערך באוניברסיטת וינה (בהשתתפות סטודנטים מהאוניברסיטה העברית, אוניברסיטת תל אביב, אוניברסיטת וינה ובית הספר למשפטים קרדוזו (ניו-יורק).
שמאל|ממוזער|250px|ספריית האוניברסיטה

אוניברסיטת וינה (בגרמנית: Universität Wien) היא אוניברסיטת מחקר ציבורית בעיר וינה, בירת אוסטריה. האוניברסיטה, שנפתחה בשנת 1365 על ידי הדוכס רודולף הרביעי, היא אחת הוותיקות והחשובות בקרב העולם דובר הגרמנית. האוניברסיטה מציעה למעלה מ-130 מסלולי לימוד, ומונה בין שורותיה כ-91,000 סטודנטים. עד היום, יצאו מהאוניברסיטה שמונה חתני פרס נובל. האוניברסיטה נקראת בפי אוסטרים רבים "האוניברסיטה המרכזית" ("Hauptuni") באופן בלתי-פורמלי. האוניברסיטה ידועה ביחסה הטוב לישראל. שני חוקרים ישראלים ילידי וינה, פרופ' חנה אנגלברג-קולקה ופרופ' יצחק ויץ, אף זכו בתואר דוקטור לשם כבוד מטעמה.

היסטוריה
האוניברסיטה הוקמה ב-12 במרץ 1365 על ידי הדוכס רודולף הרביעי ואחיו אלברכט השלישי ולאופולד השלישי, והייתה לאוניברסיטה הוותיקה ביותר במרכז אירופה, לאחר אוניברסיטת קארל בפראג, צ'כיה, והראשונה מבין האוניברסיטאות הגרמניות.

בשנת ההקמה, התנגד האפיפיור אורבן החמישי לייסוד שלב דוקטורט באוניברסיטה, דוגמת זו של אוניברסיטת פריז, אשר עודדה בידי רודולף הרביעי. ההתנגדות התעוררה בעיקר ביחס לפקולטת התאולוגיה הנוצרית, וכנראה גם בשל הלחץ של הקיסר קרל הרביעי, אשר רצה להימנע מתחרות עם אוניברסיטת פראג. האישור הושג לבסוף מהאפיפיור לאחר שנתיים, והאוניברסיטה קיבלה מעמד של אוניברסיטה מלאה, כולל פקולטת התאולוגיה הנוצרית. בשנת 1385 נפתח בניינה הראשון של האוניברסיטה.

הבניין המרכזי הנוכחי של האוניברסיטה שברחוב רינגשטראסה נבנה בין השנים 1877 ו-1884 על ידי היינריך פון פרסטל. הבניין המרכזי הקודם מאוכלס כיום על ידי כנסיית האוניברסיטה הישנה והאקדמיה האוסטרית למדעים.

נשים התקבלו כסטודנטיות באוניברסיטה מאז 1897, אם כי הוגבלו בתחילה לפילוסופיה בלבד. שאר המקצועות אושרו ללמידת נשים מאוחר יותר, אך בעיכוב ניכר של עשרות שנים: רפואה ב-1900, משפטים ב-1919, תאולוגיה פרוטסטנטית ב-1923, ולבסוף תאולוגיה קתולית ב-1946. 8 שנים לאחר כניסת הסטודנטיות הראשונות לאוניברסיטה, ב-1905, קיבלה אליזה ריכטר את התואר פרופסור לשפות רומיות, ובכך הייתה האישה פרופסור הראשונה באוניברסיטה, ואף בעולם.

מיד לאחר האנשלוס (סיפוח אוסטריה לגרמניה) ב-1938, פוטרו ממשרותיהם הפרופסורים היהודים באוניברסיטה. חלק מחברי הסגל הבכיר של האוניברסיטה (למשל דיקן הפקולטה לרפואה אדוארד פרנקופף) היו בין התומכים הנלהבים של המשטר הנאצי.

מיקום
המתקנים האקדמיים של האוניברסיטה מפוזרים בכ-60 מיקומים ברחבי וינה. הבניין ההיסטורי המרכזי ברחוב רינגשטראסה מהווה את מקומה של הנהלת האוניברסיטה, וכמוכן את רוב המשרדים המנהליים.

מעמד בין-לאומי של האוניברסיטה
האוניברסיטה נהנית משם בין-לאומי בזכות שורה ארוכה של חוקרים ואנשי רוח שלימדו בה בעבר. בין הנודעים שבהם: מייסד הפסיכואנליזה זיגמונד פרויד, הפסיכולוגים אלפרד אדלר וויקטור פראנקל ופילוסוף המדע קרל פופר.

בדירוג האקדמי לאוניברסיטאות העולם של אוניברסיטת ז'או טונג שאנגחאי של 2005 דורגה האוניברסיטה במקום ה-85 בעולם ובמקום ה-27 באירופה, בדירוג אוניברסיטאות העולם של המוסף להשכלה גבוהה בעיתון הטיימס של 2005 דורגה במקום ה-65 בעולם ובמקום ה-19 באירופה, ובדירוג האוניברסיטאי הבין-לאומי G-factor של 2006 דורגה במקום ה-117 בעולם וב-29 באירופה. לעומת זאת, בשנת 2006 דירג העיתון הגרמני די צייט את האוניברסיטה במקום נמוך יחסית, ואף קבע כי הביולוגיה הכימיה והפיזיקה באוניברסיטה הם ברמה בסיסית בלבד. האוניברסיטה חברה בגילדת האוניברסיטאות האירופאיות עתירות המחקר.

חתני פרס  נובל
רוברט באראני (1876–1936), רפואה 1913
יוליוס וגנר-יאורג (1857–1940), רפואה 1927
הנס פישר (1881–1945), כימיה 1930
קרל לנדשטיינר (1868–1943), רפואה 1930
ארווין שרדינגר (1887–1961), פיזיקה 1933
ויקטור פרנץ הס (1883–1964), פיזיקה 1936
אוטו לוי (1873–1961), רפואה 1936
קונרד לורנץ (1903–1989), רפואה 1973
פרידריך אוגוסט פון האייק (1895–1992), חתן פרס אלפרד נובל לכלכלה לשנת 1974
אליאס קנטי (1905–1994), ספרות 1981
אלפרידה ילינק (1946), ספרות 2004
אנטון זיילינגר (נולד ב-1945), פיזיקה 2022

פקולטות
באוניברסיטת וינה ישנן 17 פקולטות: תאולוגיה קתולית; תאולוגיה פרוטסטנטית; משפטים; עסקים, כלכלה וסטטיסטיקה; מדעי המחשב; מדעים היסטוריים-תרבותיים; מדעים פילולוגיים-תרבותיים; פילוסופיה ומדעי החינוך; פסיכולוגיה; מדעי החברה; מתמטיקה; פיזיקה; כימיה; מדעי כדור הארץ, גאוגרפיה ואסטרונומיה; מדעי החיים; לימודי התרגום וספורט.

בוגרים ידועים
ברונו בטלהיים - סופר ופסיכולוג ילדים
בנימין זאב הרצל - הוגה רעיון הציונות המדינית
יוזף ברוייר - פיזיקאי ופסיכואנליטיקאי
אליאס קאנטי - סופר
היינץ פישר - פוליטיקאי, נשיא אוסטריה
זיגמונד פרויד - פסיכולוג
קורט גדל - מתמטיקאי וסופר
פאול פייראבנד - פילוסוף של המדע
פרנץ גרילפרצר - משורר
רות גריצבאוך - אסטרונומית
ירג היידר - פוליטיקאי
הוגו פון הופמנסטאל - סופר, משורר, מחזאי ומסאי
אלפרידה ילינק - סופרת ומחזאית
קרל קראוס - סופר
ארתור קסטלר - סופר, הוגה דעות פוליטי ופילוסוף
רודולף קירכשלגר - פוליטיקאי
קרל קאוטסקי - פילוסוף
קרל לנדשטיינר - חתן פרס נובל בפיזיולוגיה ורפואהגוסטב מאהלר - מלחין
פאול לאצארספלד - סוציולוג
ליזה מייטנר - פיזיקאית
ריכרד קון - ביוכימאי
טומאש מסריק - מדינאי 
גרגור מנדל - גנטיקאי
פיוס השלישי - אפיפיור
וולפגנג שיסל - פוליטיקאי, קנצלר אוסטריה לשעבר
קרל פופר - פילוסוף
 רוברט פישר - מחלוצי תחום הקרדיולוגיה והאלקטרוקרדיוגרפיה בארץ ישראל
וילהלם רייך - פסיכיאטר, פסיכואנליטיקאי וסופר
ארתור שניצלר - סופר
אוטו ויינינגר - פילוסוף
פרנץ מסמר - רופא
הולדריך צווינגלי - איש דת
הילדה זלוסצר - היסטוריונית ואגיפטולוגית
יוסף שכטר - פילוסוף ב"חוג הוינאי" הוגה ומחנך בישראל
ישראל אלדד - פילוסוף, סופר ומשורר
יאן קולאר - משורר, סופר, פוליטיקאי וארכאולוג.
 קרל הולובר - דרמטולוג פרופסור לרפואת עור ומין ומנהל מחלקת עור בבית החולים הדסה בירושלים, פרופ' להיסטוריה של הרפואה ודרמטולוגיה באוניברסיטת וינה
הנס ליאו פשיברם - זואולוג, מייסד וראש המכון למחקר ביולוגי בווינה

 קישורים חיצוניים 




 אתר האוניברסיטה (אנגלית וגרמנית)

הערות שוליים

*
וינה
קטגוריה:וינה: חינוך
קטגוריה:וינה: מבנים
קטגוריה:גילדת האוניברסיטאות האירופאיות עתירות המחקר