סוכנות הבילוש של דירק ג'נטלי

סוכנות הבילוש של דירק ג'נטלי (באנגלית: Dirk Gently's Holistic Detective Agency) הוא רומן מאת דאגלס אדמס. בגרסתו האנגלית הוא הוגדר כספר בלשות, רוחות רפאים, אימה, מסע בזמן, רומנטי, מוזיקלי, קומי, אפי. כספרים רבים שכתב דאגלס אדמס, כך גם עלילת "דירק ג'נטלי" מתריסה למעשה כלפי כל הסבר פשטני שהוא.

לספר זה נכתב ספר המשך, שעת התה הארוכה והאפלה של הנפש (1988), שבו פותר דירק ג'נטלי תעלומה בלשית נוספת, ובספר סלמון הספק, אשר יצא לאור לאחר מותו של אדמס, מופיע קטע מסיפור נוסף.

ב-5 בינואר 1992 הופק בסדרה הדוקומנטרית "The South Bank Show", פרק המוקדש לדגלאס אדמס, ובו השתתפו דמויותיהם של דירק ג'נטלי, ריצ'רד מקדאף, המזכירה של דירק והנזיר החשמלי, וכן גם הופיעו מספר דמויות מתוך סדרת הטלוויזיה המבוססת על מדריך הטרמפיסט לגלקסיה.

בשנת 2016 הופיע עיבוד טלוויזיוני של הספר שיצר מקס לנדיס בהפקת BBC America, בכיכובם של סמואל ברנט ואלייג'ה ווד.

עלילה
עלילתו המפותלת של הסיפור מתחילה בהיכרות עם מספר סיטואציות, לא קשורות לכאורה. הקשרים ביניהן מתגלים בהדרגה, אם כי לעיתים רחוקות באופן מובהק. הסדר הכרונולוגי של ההתרחשויות המתוארות להלן אינו בולט לעין עד אמצע העלילה או אף יותר.
 מגדל אפל ושחור שקוע בתוך נהר בוץ, וסביבו אין נפש חיה. לו הייתה כזו, הייתה מבחינה באור אדום אשר מהבהב במעמקי המגדל, מלווה בצליל שעוצמתו כעוצמת האור, ואף הייתה מבחינה לאחר מכן באור קטן היוצא מהמגדל ונע בגובה פני הקרקע, וחוזר חזרה. אף הייתה שמה לב לכך שהאור האדום החל לנצנץ קרוב לראשו של המגדל, כשעוצמתו ועוצמת הצליל גוברים והולכים עד לשיא עוצמתם, ונעלמים לפתע. יש להניח שגם הייתה מבחינה בכך שזמן לא רב לאחר שאור נוסף נראה משוטט ליד המגדל, מחריד פיצוץ עז את כל האזור.
 נזיר חשמלי, בכוכב מרוחק, נע בין סדרה של אמונות מגוחכות. משימתו היחידה היא להאמין בדברים (ובכך לחסוך מבעליו את הצורך להאמין בהם), אך תקלה מכנית גרמה למערכת האמונה של נזיר חשמלי זה, להאמין בדברים באופן אקראי אף אם הם אינם הגיוניים לחלוטין. מאחר שבעליו מגיעים למסקנה שעדיף לקנות נזיר חדש מאשר לתקן את הנוכחי, הוא נשלח רכוב על סוסו אל המדבר, וכעבור זמן מה מבשילה בו אמונה שאי שם במורד הגבעה עליה הוא ממתין רכוב על סוסו, מחכה לו דלת המובילה אל עולם מסתורי ורחוק.
 ריצ'רד מקדאף מבקר בקולג' שבו למד בעקבות הזמנה לארוחת ערב חגיגית, אשר קיבל מפרופסור רג', שחנך אותו עשר שנים קודם לכן. ומגלה, בהגיעו לקולג' כי התנהגותו של הפרופסור מוזרה יותר מבדרך כלל. במהלך הארוחה, המוקדשת למשורר קולרידג' מדברים שניהם על עבודתו של ריצ'רד, ועל סטודנט מוזר אשר נקרא סְבְלַאד שְצְ'יֶילי, וריצ'רד נזכר כי הפרופסור נהג לספר על קורותיו בעבר, כשהוא משוטט סביב נקודה מסוימת ונמנע מלהגיע אליה בפועל.
 פרופסור רג' מנסה לשעשע ילדה משועממת, ולאחר שהילדה מציגה כד ישן שמצאה על חוף ים ביוון, הוא אינו מתאפק ועושה תעלול קסמים בו מלחיה שהוא העלים קודם לכן, מופיעה לפתע בתוך הכד.
 כאשר ריצ'רד ורג' נמצאים בביתו של הפרופסור, שומעים שניהם שומעים רעשים משונים מהקומה העליונה ומגלים כי בחדר האמבטיה ממתין סוס.
 גורדון וויי, נוסע במכונית המרצדס הגדולה שלו ליד קיימברידג', עוצר בתחנת דלק ומדבר עם המתדלק, לאחר שהמשיך לנסוע, בעודו משאיר הודעה במזכירה האלקטרונית של אחותו, הוא מבחין שתא המטען אינו סגור כהלכה. לאחר שעצר את רכבו והלך לבדוק את תא המטען, הופתע למצוא שם דמות אשר ירתה בחזהו משני הקנים של רובה ציד.
 מייקל וונטון-ויקס, בחור צעיר ומפונק אשר לאחר מותו של אביו נאלץ להתרגל לכך שאימו אינה נותנת לו את מה שהוא רוצה, אינו מוכן לוותר על כך שהיא נישלה אותו מהצעצועים האהובים עליו, כולל פאת'ום - עיתון אשר נהג להוציא מדי פעם, ומוכן לעשות הכול לשם כך.
את מציאת ההקשרים בין הדברים, לוקח על עצמו בלש פרטי המכונה דירק ג'נטלי, לאחר שהבחין בידידו ריצ'רד, המטפס בגמלוניות על קיר בית.

עלילת הרומן מתרחשת בשני מישורי זמן שונים. במישור הראשון נעה חללית ממוחשבת ומשוכללת סביב כדור הארץ, במשך ארבעה מיליון שנים, ומערכת המחשוב שלה מתרגמת את כל תנודות החיים למוזיקה מופלאה, ושולחת מדי פעם קטעי מידע אל עבר כדור הארץ. המוזיקה של יוהאן סבסטיאן באך אינה קיימת, את הפואמה קובלא ח'אן כתב קולרידג' ללא הפרעות בהשראת רוח רפאים עתיקה, ובשירו "שירת יורד הים העתיק" מוזכר מטאוריט. במישור השני, הקרוב יותר למציאות הנוכחית, דירק ג'נטלי הוא זה אשר הפריע לקולרידג' במהלך כתיבת "קובלה חאן", החל לדבר על אלבטרוס ובכך נתן לקולרידג' את הרעיון לשלב אלבטרוס בשירו, ואת ההשראה ליצירותיו של באך נתן רג' בעזרת "רמאות קטנה".

שמאל|ממוזער|150px|עטיפת הגרסה האנגלית

הדמויות
 דירק ג'נטלי, אשר שמו המקורי הוא סְבְלַאד שְצְ'יֶילי, הוא בלש פרטי הוליסטי המפעיל סוכנות בילוש. הוא מתמחה במציאת חתולים אבודים ופתרון גירושים שהסתבכו, פועל על פי גישה הוליסטית המבוססת על ראית מכלול ההקשרים בין הדברים, ומשלב מעשי קסמים, היפנוזה, תקשור, מכניקה קוונטית, וניסיונות כושלים לקבל תמורה עבור חשבונות מנופחים אותם הוא מגיש ללקוחותיו. במהלך לימודיו הפיץ שמועות כי יש לו כוחות מיסטיים, באמצעות הכחשה כי יש לו תכונות כאלה, אם כי ניסיון להרוויח כסף בעזרת שכנוע סטודנטים בשכבתו כי יש ביכולתו לנחש את השאלות במבחן הגמר הסתיים במעצרו לאחר שהתברר כי אכן ניחש במדויק את השאלות.
 נזיר חשמלי הוא רובוט, אשר משימתו היחידה היא להאמין בדברים ובכך לחסוך מבעליו את הטרחה להאמין בהם. הוא מעוצב בעיצוב מקורי אשר מתאים לרכיבה על סוס, ועם זאת מלאכותי במובהק - בעל שתי רגליים בלבד, עור ורדרד חלק ורך (במקום ארגמני משונן ומחוספס), פה ואף, ושתי עיניים. תפקודו של הנזיר החל להשתבש לאחר שחובר בטעות למכשיר ווידאו-טייפ, אשר צפה באחד עשר ערוצים בו זמנית.
 ריצ'רד מקדאף הוא מהנדס תוכנה צעיר וחובב מוזיקה, העובד בחברת "טכנולוגיות ווי-פורוורד II" אשר בבעלותו של גורדון ווי. גישתו לתכנות היא לפרק כל רעיון מסוים לרעיונות פשוטים יותר ויותר, עד שאפילו המחשב הפשוט ביותר יוכל לבצע אותן. הפרויקט הנוכחי עליו הוא עובד הוא המנון, גיליון אלקטרוני אשר מסוגל לייצג טורים מספריים כטבלת עמודות, וכולל גם מאפיין המסוגל להמיר מספרים למנגינות. שאיפתו של ריצ'רד היא למצוא דרך לייצג את החיים עצמם כמנגינה.
 פרופסור אוּרבַּן כּרוֹנוֹטיס, המכונה רג' (מלשון רג'יוס, בעל קתדרה לכרונולוגיה), חבר בקולג' סיינט-סד בקיימברידג'. גילו נע "בצד הקשיש יותר של הבלתי-ניתן-להגדרה", והוא בעל נטייה ילדותית למעשי קסמים, וזיכרון גרוע. את הקתדרה הקים המלך ג'ורג' השלישי, כדי לבחון האם יש סיבה מסוימת לכך שדבר מסוים מתרחש אחרי דבר מסוים אחר, והאם יש דרך לעצור את הרצף הזה. תשובותיו של רג' לשאלות אלה ולשאלה שנשאלה לפניהן הייתה "כן, לא, אולי", כך שנותר לו זמן רב לעיסוקיו השונים.
 גורדון וויי, הוא המייסד והבעלים של חברת "טכנולוגיות ווי-פורוורד II", אשר פרויקט הדגל שלה היא התוכנה "המנון", וכן תוכנה הנקראת "היגיון" שבה המשתמש אמור להגדיר מסקנה שאליה ברצונו להגיע, והתוכנה מרכיבה שורה של צעדים הנראים הגיוניים, המחברים בין עובדות אשר מזין המשתמש לבין המסקנה. וויי אדם אשר אינו מסוגל לחשוב מבלי לדבר, וכשעולים בראשו רעיונות, הוא חייב לספר אותם למישהו, או לכל הפחות להתקשר לאותו אדם ולהשאיר את רשמיו על המשיבון שלהם. הוא מעסיק מזכירה שתפקידה היחיד לאסוף את הקלטות, לתמלל אותן, ולערוך את הטקסט. הוא נוהג להתלונן ולהעמיס על הכפופים לו מטען של רגשות אשם. נוסף על כך הוא מת לאחר שנורה בבטנו ומוצא את עצמו כרוח רפאים, אך כיוון שאין לו עם מי לדבר, אינו יודע כיצד להמשיך מכאן.
 סוזאן ווי, אחותו של גורדון ווי וצ'לנית מקצועית. חברתו של ריצ'רד, אך כועסת עליו לאחר שמספר פעמים לא ביטל פגישה איתה.
 מייקל וונטון-ויקס, בנם הצעיר והמפונק של הורים עשירים. הוא בעל פנים רחבות ונוגות, וכאשר הוא משיג את מה שהוא רוצה, הוא נראה נינוח רך, ודומה לפרה נינוחה. אביו, הלורד מאגנה, עמד בראשה של הוצאת ספרים ועיתון המכונה פאת'ום, אשר אותו נהג מייקל להוציא לאור מדי פעם, וברוב הזמן סיפק לו הזדמנות לאכול ארוחת צהרים עם מי שמצא חן בעיניו ולהתחנף עליהם בתירוץ שאולי ירשמו משהו לכתב העת. לאחר שאביו התחשמל למוות, החלה אימו של מייקל לנהל את ההוצאה לאור, וגילתה כי מייקל נהג לפברק את נתוני החשבונות והעיתון שרוי בהפסדים גדולים. לפיכך מכרה את העיתון לגורדון וויי, אשר מינה את אל רוס כעורך העיתון, דבר אשר מייקל אינו מוכן לעבור עליו בשתיקה, ומוכן לעשות הכול כדי להחזיר את הגלגל אחורה.
 סמואל טיילור קולרידג', משורר אשר ברומן זה למד בקולג' סנט-סד ונהג לשוטט מתחת לעצים עם צלוחית לַאוּדַנוּם (משרה של אופיום) ומחברת. שניים משיריו, "קובלה חאן", ו"שירת יורד הים הישיש", מתוארים באופן בולט בעלילה, ול"שירת יורד הים" יש אף חלק מרכזי בקידום העלילה.

אזכורים והרחבות
המוטיב המרכזי בסוכנות הבילוש של דירק ג'נטלי הוא הקישור ההדדי הבסיסי בין כל הדברים. פרטים רבים היכולים להיראות מיותרים, מתגלים כחלק אינטגרלי מהעלילה. ניתן לקשר לרומן זה את תורת הכאוס, כפי שהיא מוצגת באופן מופשט, וכן גם מכניקה קוונטית והפרדוקס של איינשטיין-פודולסקי-רוזן.

ברומן מופיעה ספה התקועה באופן בלתי הפיך בחדר המדרגות המוביל לדירתו של ריצ'רד. לפי הסימולציות שלו, לא היה לה כל אפשרות להגיע לשם מלכתחילה. דבר זה מבוסס ככל הנראה על תקרית שארעה כשדאגלס אדמס למד בקולג' סיינט-ג'ונז של אוניברסיטת קיימברידג'. במהלך שיפוץ מערכת המדרגות הונחו רהיטים בחדרים המשקיפים על הנחל בחצר השלישית. כשהושלמה מערכת המדרגות, התגלה כי לא ניתן יהיה להוציא את הספות מהחדרים כן שהן נשארו שם למשך מספר עשורים.

הסיפור כולל אזכורים משני פרקים של דוקטור הו אשר נכתבו על ידי דאגלס אדמס: "עיר המוות" ו"שאדה".

קישורים חיצוניים
14px ציטוטים בוויקיציטוט: סוכנות הבילוש של דירק ג'נטלי


הערות שוליים

קטגוריה:ספרות בלשית
קטגוריה:דאגלס אדמס
קטגוריה:ספרי 1987
קטגוריה:מסע בזמן בספרות
קטגוריה:רומנים על מסע בזמן