שמואל בורנשטיין

רבי שמואל בורנשטיין מסוכטשוב (ד' בחשוון ה'תרט"ז, 16 באוקטובר 1856 – כ"ד בטבת ה'תרפ"ו, 10 בינואר 1926) היה האדמו"ר השני בחסידות סוכטשוב, מחבר הספר "שם משמואל" על התורה ומועדי השנה. בנו היחיד של רבי אברהם בורנשטיין (מייסד חסידות סוכטשוב) ונכדו של הרבי מקוצק.

הוא שימש כאדמו"ר נערץ בחייו, ותורותיו המקוריות, ובעיקר ספרו "שם משמואל", תפסו מקום מרכזי בארון הספרים החסידי גם לאחר פטירתו.

 תולדות חייו 
ממוזער|מצבת ה"אבני נזר" וה"שם משמואל" בסוכטשוב
ממוזער|האוהל על קברו ביום ההילולה ה-100 - כ"ד טבת ה'תשפ"ו
נולד בשנת ה'תרט"ז (1856) בעיירה קוֹצְק. כשהיה כבן 3 שנים נפטר סבו, הרבי מקוצק. בגיל 8 עבר עם משפחתו לפרצ'וב, בתקופה זו הייתה עניות גדולה בביתם, ולפעמים היה הולך ללמודיו בלי לאכול פת לחם. בגיל 12 עברו לגור בקרושנוביץ ושם הציע רבי שלמה'לי אלתר, נכדו של בעל חידושי הרי"ם לשדכו ליוטא לאה בתו של רבי ליפמאן ליטמנוביץ מרדומסק, חתן רבי שלמה רבינוביץ - התפארת שלמה מרדומסק, וחסיד קוצק. אביו, ה"אבני נזר", לא רצה בתחילה בשידוך זה, אך לאחר שחמותו (אשת הרבי מקוצק), אמרה לו ששמעה מגיסה (החידושי הרי"ם) לפני פטירתו שנכדה שמואל יהיה חתנו של רבי ליפמאן, נענה האבני נזר מיד, והסכים לשידוך. הם נישאו בשנת ה'תרל"ג (1873). לאחר פטירתה, בי"ג בכסלו ה'תרס"ב (24 בנובמבר 1901), נישא בשנית בשנת ה'תרס"ג למרים (מירל) בת הרב משה נתן נטע כהנא שפירא רבה של קשוינז ומחבר הספר שמן למאור, שהיה מחסידי סוכטשוב, ומתלמידי אביו ה'אבני נזר'.

יחד עם אביו הרביץ תורה בישיבה בקרושנוביץ, ולפרנסתו עסק בעיקר במסחר היין אך גם סחורות אחרות.

כאביו, היה תומך נלהב ביישוב ארץ ישראל, ובמיוחד לאחר הצהרת בלפור. עם זאת יחסו ל כולל המזרחי היה עוין אף יותר מאביו אשר סירב לקבל את משלחת הרבנים בראשות הרב ריינס מחשש שיפרסמו דברים שלא אמר. ב- ה'תרנ"א 1891 ביקר בארץ ישראל במצוות אביו במטרה לרכוש בה קרקע להתיישבות, אולם התוכנית לא עלתה בידו בגלל איסור מכירת קרקעות לאזרחי מדינות עוינות שהטיל השלטון העות'מאני באותה עת.

לאחר פטירת אביו בשנת ה'תר"ע (1910) ולפני סתימת הגולל לקבר אביו הוכתר לממלא מקומו, והחל לכהן כאדמו"ר וכראש ישיבה בסוכטשוב. בתחילה סירב לקבל על עצמו את האדמו"רות, מחשש שיגרם לו ביטול תורה, אולם הרב אפרים מרדכי (מוטל) צוויגנהפט מזקני החסידים שכנע אותו, כי גם אביו האבני נזר הנהיג את החסידים ולא חשש לביטול תורה. סגנון הנהגתו היה תקיף וקוצקאי יותר. לאחר מלחמת העולם הראשונה נאלץ לעזוב את העיר סוכוטשוב ועבר ללודז' ולאחר מכן לזגערזש. בספרו "שם משמואל" הוא מביא ומבאר מתורת אביו, סבו הרבי מקוצק, ואדמו"רים נוספים.

נפטר בכ"ד בטבת ה'תרפ"ו (1926) בעיירת הנופש אוטבוצק, והובא לקבורה באהל בבית העלמין בסוכטשוב לצד קברו של אביו. נאמר כי בפטירתו הייתה חסידות סוכטשוב שנייה בגודלה לחסידות אוסטרובצה במספר הלמדנים שבה.

 שם משמואל 
כאמור, חיבר את הספר 'שם משמואל' על חמישה חומשי תורה ועל המועדים. הספר הוא אמרותיו החסידיות שנאמרו מידי שבת בעת עריכת ה"טיש", ובהזדמנויות נוספות, ונכתבו על ידו מאוחר יותר.

הדפסת הספר החלה מיד לאחר פטירתו, ונמשכה מספר שנים. במהדורה הראשונה היו שמונה כרכים. כשהכרך הראשון על הפרשות בראשית - ויצא, יצא לאור בשנת תרפ"ז. השני, פרשות וישלח - ויחי, יצא לאור בשנת תרפ"ח. השלישי, על הפרשות שמות - יתרו, יצא לאור ב-תרפ"ט. הכרך הרביעי, פרשות משפטים - פקודי. יצא לאור ב-תר"ץ. החמישי, על חומש ויקרא, יצא לאור ב-תרצ"א. השישי, חומש במדבר, הודפס ב-תר"ץ. הכרך השביעי, על חומש דברים, הודפס ב-תרצ"ד. השמיני, דרשות שנאמרו במועדים (ראש השנה, יום כיפור וסוכות), הודפס בשנת תרצ"ב. הספרים הודפסו בפולין, בדפוס פיעטרקוב, על ידי בנו רבי דוד בורנשטיין, בעל "חסדי דוד".

לאחר מכן בין השנים תש"ז-תשכ"ב, החל בנו, רבי חנוך בורנשטיין, להדפיס את הספר במהדורה חדשה, בארץ ישראל. הספר הראשון שיצא לאור בשנת תש"ז, הוא הגדה של פסח, בו נוספו גם ביאורים מבנו רבי דוד, תחת השם "חסדי דוד". בהמשך יצאו שאר הכרכים, בתוספת "מראה מקומות" רבים. במהדורה זו הספר הודפס באותיות מרובעות, וגם מהדורה זו יצאה בשמונה כרכים, כמו המהדורה הראשונה, בתוספת כרך נוסף, תשיעי, על הגדה של פסח. כיום הספר מודפס בשישה כרכים (בראשית, שמות, ויקרא, במדבר, דברים ומועדים, הגדה של פסח).

חלק גדול מהספר מבוסס על תורת אביו בעל האבני נזר, כשהוא מצטט את דבריו ומבארם וכפי שכתב בנו רבי דוד בהקדמה למהדורה הראשונה: . הספר זוכה לתפוצה רחבה, בציבור החרדי והדתי-לאומי כאחד, ונקבעים בו שיעורי תורה רבים.

מלבד חיבור זה, הוא אף ערך את החלק הפנימי - הקצר - בספרו של אביו, "אגלי טל", כשהחלק החיצוני שנכתב על ידי אביו - הוא כביאור ארוך לחלק הפנימי.

כמו כן עבר בעצמו על כל כתבי ה'אבני נזר', וסידר ערך והוציא לאור את "שו"ת אבני נזר". החלקים הראשונים (או"ח-יו"ד) הופיעו בשנת ה'תרע"ב 1912, את החלקים אבן העזר הוציא בשנת ה'תרפ"ה 1925. את הכרך השביעי (חו"מ) הוציא לאור בנו של השם משמואל האדמו"ר רבי דוד בורנשטיין בשנת ה'תרצ"ה.

 משפחתו וצאצאיו 
רבי שמואל מסוכטשוב היה נשוי פעמיים, והיו לו 19 ילדים, רובם נספו בשואה.

ילדיו מאשתו הראשונה - יוטא לאה ליטמנובסקי (נכדתו של רבי שלמה מראדומסק, נפטרה ב-1901):
 בנו רבי דוד בורנשטיין - ירש את האדמו"רות מאביו. נפטר בגטו ורשה בח' בכסלו תש"ג. בני משפחתו, למעט בן אחד, נספו בשואה.
 בתו פרומט - הייתה נשואה לרב יצחק יהודה טרונק, רבה של קוטנא, בנו של רבי משה פנחס טרונק ונכדו של בעל ה"ישועות מלכו", ר' ישראל יהושע מקוטנא. נספתה בשואה.
 בתו פייגא - הייתה נשואה לרב אהרון רוטנברג, נספתה בטרבלינקה.
 בתו מרגלית - הייתה נשואה לרב יעקב פערענס, נספתה בברגן-בלזן.
 בתו דוֹבריש - נישאה ליהושע נתן דוד רבינוביץ, בנו של האדמו"ר ר' מאיר שלמה יהודה רבינוביץ ממזריטש, נטשה את הדרך החסידית והייתה חברה ב'פועלי ציון'. נספתה בטרבלינקה.
 בנו - יעקב בורנשטיין, היה נשוי לחיה, בתו של הרב חיים ליברמן מאוסטרולנקה, נספה בגטו ורשה.
 בנו משה אליעזר בורנשטיין (1961-1895), שכינויו הספרותי היה מ.ב. שטיין, נטש את דרך אבותיו, הפך לציוני סוציאליסט, והתפרסם כסופר, עיתונאי ומחזאי ביידיש. מחזותיו המפורסמים: 'ערד און הימל' (מחזה על בית קוצק), 'די חורבה' (מחזה על התפקרותו של האדמו"ר בערניו מליאובה). בשנת 1941 עלה לארץ ישראל.
 בנו רבי חנוך הניך בורנשטיין - עלה לישראל בשנת 1925 ושימש באדמורו"ת בירושלים לאחר השואה, כממשיכו של אחיו רבי דוד.
 בתו חיה - הייתה נשואה לאברהם מנדל מלודז', נספתה בגטו לודז'.
ילדיו מאשתו השנייה - מרים (מירל) כהנא-שפירה (נולדה ב-1885, נספתה במחנה טרבלינקה ב-1943):
 בנו רבי אהרן ישראל בורנשטיין - נישא לרבקה, בתו של האדמו"ר מסוקולוב רבי יצחק זליג מורגנשטרן, עלה לארץ ישראל בשנות ה-30 וגר מרבית ימיו בת"א. הוציא לאור את סדרת הספרים "נאות הדש"א" הכוללת את תורות האדמורים מסוכטשוב (העניך דוד שמואל אברהם) וכן את הספר "מראה הדש"א" שובו קורות חייהם. נפטר בשנת תשס"א ונקבר בבית הקברות נחלת יצחק. בנו  נהרג במלחמת העצמאות בהגנה על תל עדשים. בנו הצעיר דוד מנחם - מהנדס, נפטר ב-1995.
 בנו רבי אברהם בורנשטיין - אב בית דין בעיר קוטנא בפולין, היה נשוי לרוזה-מינדל, בתו של הרב יעקב בונם דנציגר (בנו של האדמו"ר שמואל צבי דנציגר מאלכסנדר). נספה באוטבוצק.
 בתו שרה צינא, נישאה לשאול הכהן רפפורט. עלו לארץ ישראל בשנות ה-30. בנם הוא הרב שבתי רפפורט, שהיה ראש המכון הגבוה לתורה באוניברסיטת בר-אילן.
 בנו רבי נפתלי צבי בורנשטיין - נישא לבריינדל, בתו של רבי יצחק מנחם מנדל דנציגר מאלכסנדר. נספה בטרבלינקה.
 בתו אסתר לאה - הייתה נשואה ליוסף טורקל, נספתה בטרבלינקה.
 בנו שמחה בונם - למד בישיבת חכמי לובלין, נספה בטרבלינקה.
 בתו גולדה ברכה, נספתה בטרבלינקה.
 בנו חיים יצחק, נספה בגטו ורשה.
 בתו הדסה, נספתה בטרבלינקה
 בנו שמואל - נולד אחר פטירת אביו ונקרא על שמו. נספה בטרבלינקה.

 לקריאה נוספת 
 מכון להוצאת ספרי רבותינו, פניני שם משמואל תהלים, איגוד חסידי סוכוטשוב, טבת ה'תשפ"ה
 אהרן ישראל בורנשטיין, מראה הדשא - תולדות ופרקי חיים של ה"אבני נזר" וה"שם משמואל" מסוכטשוב, ה'תשס"ד.
 ישראל ארליך, אבירי הרועים.
 נדב מיטב, מפתח העניינים שם משמואל על התורה, בהוצאת ישיבת אור עציון.
 שמחה מורגנשטרן, אמת ואמונה-קאצק מהדורת שנייה מורחבת ה'תשפ"ב.

 קישורים חיצוניים 



 שיעורים בפרשת השבוע והמועדים ע"פ ה'שם משמואל' ערוץ מאיר
 הרב כרמיאל כהן, פניני שם משמואל - סדרת שיעורים
 יוסי פרבר, לקט לפרשת שבוע על פי ה"שם משמואל", באתר דעת

 שיעורים בפרשת שבוע והמועדים ע"פ השם משמואל - הרב חנניה רכל, ישיבת אבינועם אביתר.
 קתרין שלייה, Rabbi Chmuel Bornstein (1856-1926) L'espoir hassidique, Arfuyen, coll. « Les carnets spirituels », 07 février 2019, 120 p. 

 הערות שוליים 

קטגוריה:אדמו"רי סוכטשוב
קטגוריה:רבנים פולנים
קטגוריה:מחברי ספרי חסידות
קטגוריה:פרשני מקרא בעת החדשה
קטגוריה:משפחת בורנשטיין
קטגוריה:תלמידי רבי אברהם בורנשטיין מסוכטשוב
קטגוריה:ילידי 1856
קטגוריה:נפטרים ב-1926