ז'ילברטו ז'יל

ז'ילברטו פאסוס ז'יל מוריירה (בפורטוגזית: Gilberto Passos Gil Moreira, נולד ב-26 ביוני 1942), מוכר כז'ילברטו ז'יל הוא זמר, גיטריסט, מלחין ואיש ציבור ברזילאי. הוא נחשב אחד מגדולי המוזיקה הפופולרית הברזילאית. בשנים 2002–2008 כיהן כשר התרבות של ברזיל, במקביל לקריירה שלו כזמר.

מוזיקה
ז'יל החל את דרכו כזמר בוסה נובה. בשלהי שנות ה-60, יחד עם זמרים ברזילאים כקייטנו ולוזו, גל קוסטה, מריה בתניה ואחרים ובהשפעת יצירות מאוחרות של הביטלס, פיתח את סגנון הטרופיקליה: שילוב של פופ ברזילאי, רוק'נ'רול ומוזיקה אמנותית מתקדמת, שהביא לסגנון בינלאומי יותר בעל גוון פסיכדלי ומסרים חברתיים (ראו גם רוק ברזילאי). סגנון זה נתן את הטון באלבומיו הראשונים שהוציא במהלך שנות ה-60. באלבומים שהקליט במהלך שנות ה-70 הוסיף ז'יל אלמנטים אפריקניים וצפון-אמריקניים ליצירתו.

במקביל לקריירת הסולו שלו, ניגן ז'יל גם עם להקת יס ולהקת פינק פלויד. בשנות ה-70 סייר בארצות הברית והקליט אלבום דובר אנגלית. הוא שיתף פעולה גם עם ג'ימי קליף וב-1980 הקליט גרסת כיסוי לשירו של בוב מארלי "No Woman, No Cry" שהפך להיט והביא את סגנון הרגאיי לברזיל. בשנת 1983 יצא אלבום "Extra".

ז'יל שיתף פעולה עם זמרים ברזילאים רבים, ביניהם קייטנו ולוזו, אליס רז'ינה וז'ואאו ז'ילברטו.
בתו, פְרֶטָה ז'יל, מוזיקאית גם היא.

ז'יל הופיע בישראל ב-1982, 1989, 2011 ו-2013. הוא צפוי היה לשוב להופעה בישראל ב-4 ביולי 2018 במסגרת סיבוב הופעותיו העולמי במלאת 40 שנה לאלבומו "ראפבלה", אולם הופעתו בוטלה. מנהלו של ז'יל מסר בתגובה: "התחושה הכללית של כולנו היא חשש בעוד ישראל עוברת תקופה רגישה כרגע. אנו מצפים שתבינו מאחר שהנושא הזה עדין עבורנו. אנחנו אוהבים את ישראל ותמיד הרגשנו בה קבלת פנים חמה. בוודאי יהיו הזדמנויות אחרות ונקווה לימים טובים יותר".

פעילות פוליטית
ממוזער|שמאל|ז'יל, כשר התרבות של ברזיל, במהלך מסיבת עיתונאים.
מאז ומתמיד היה ז'ילברטו ז'יל בעל מודעות חברתית גבוהה ופעיל פוליטי. רבים משיריו נושאים תוכני מחאה חברתית. בשנת 1969, נעצר יחד עם חברו הזמר קייטנו ולוזו על ידי השלטון הצבאי בברזיל בעוון פעילות נגד השלטון, ונכלא למספר חודשים. עם תום תקופת המאסר הוגלו השניים ללונדון.

ב-1990, כאות למעורבותו החברתית, נבחר לכהן בעיריית סלבדור עיר מגוריו. בשנת 2002 בחר בו הנשיא לואיז אינסיו דה סילבה (המכונה "לולה") לתפקיד שר התרבות של ברזיל מטעם המפלגה הירוקה.

בשנת 2005 היה הראשון מאמריקה הלטינית שקיבל את פרס פולאר למוזיקה בסטוקהולם, על ידי מלך שוודיה. באותה שנה הוענק לו אות לגיון הכבוד מממשלת צרפת במסגרת ציון "שנת ברזיל" בצרפת. ב-2006 זכה בפרס גראמי בקטגוריית אלבום מוזיקת עולם.

ביולי 2008 הודיע ז'יל על פרישתו מתפקיד שר התרבות, עקב העומס הרב שבו היה נתון.

במאי 2018 ביטל ז'יל את הופעתו בישראל בשל לחץ מצד תנועת ה-BDS. ז'יל טען שביטל את המופע בשל התקופה "הרגישה" שעוברת ישראל.

 קישורים חיצוניים 






הערות שוליים

קטגוריה:מלחינים ברזילאים
קטגוריה:זמרים ברזילאים
קטגוריה:גיטריסטים ברזילאים
קטגוריה:זוכי פרס גראמי
קטגוריה:זוכי פרס גראמי הלטיני
קטגוריה:מעוטרי אות לגיון הכבוד
קטגוריה:שרי התרבות של ברזיל
קטגוריה:מגורשים ממולדתם
קטגוריה:ברזילאים שנולדו ב-1942