יוסף טל

יוסף טל (18 בספטמבר 1910 – 25 באוגוסט 2008) היה מלחין ישראלי, חתן פרס ישראל למוזיקה לשנת תש"ל (1970) ופרס וולף במוזיקה (1982). נחשב לאחד האבות המייסדים של המוזיקה האמנותית הישראלית.

ביוגרפיה
שמאל|ממוזער|150px|יוסף טל עם אביו הרב יוליוס גרינטל, 1917
יוסף טל (גרינטל, Grünthal) נולד בעיירה פינה (בגרמנית: Pinne, בפולנית: Pniewy, ליד פוזנן) בגרמניה (בתחומי פולין של ימינו) לרב יוליוס גרינטל ולאוטיליה לבית בלוך. בהיותו תינוק עברה המשפחה לברלין, שם ניהלו הוריו בית יתומים פרטי.
הרב יוליוס גרינטל היה מרצה בבית המדרש הגבוה ללימודי יהדות בברלין, והתמחה בפילולוגיה של שפות שמיות עתיקות.

טל התקבל ללימודים באקדמיה לאמנויות בברלין ולמד פסנתר והלחנה אצל מקס טראפ, תאוריה אצל היינץ טיסן, נבל אצל מקס זאל (Saal), תזמור אצל קורט זאקס, אבוב אצל פריץ פלמינג (Flemming), תולדות המוזיקה אצל גאורג שינמן (Georg Schünemann), אימון שמיעה אצל זיגפריד בוריס (Siegfried Borris), שירת מקהלה אצל זיגפריד אוקס (Siegfried Ochs), מתודולוגיית פסנתר אצל לאוניד קרויצר וניצוח אצל יוליוס פריוור (Julius Prüwer). פאול הינדמית, מורו להלחנה ותאוריה, עודד אותו להכיר את יסודות המוזיקה האלקטרונית באולפנו של פרידריך טראוטוויין (Friedrich Trautwein), ששכן במרתף הבניין.

בשנת 1931 סיים את לימודיו באקדמיה. בשנת 1932 נישא לרקדנית רוזי לבנטל. הוא התפרנס מהוראת פסנתר, ועבד גם כפסנתרן מלווה של רקדנים, זמרים וסרטים אילמים. בשל הגבלות העיסוק שהטילו הנאצים על יהודים, נעשה טל מובטל, וכדי לקבל סרטיפיקט לעלייה לארץ ישראל התחיל ללמוד צילום ב"ריימאן שוּלֶה".

חבלי קליטה
בשנת 1934 עלו בני הזוג לארץ ישראל עם תינוקם  (רובק'ה) (לימים חבר קיבוץ מגידו, וחלל צה"ל במלחמת ששת הימים). טל שהה תקופה קצרה בחיפה ובחדרה ועבד כצלם. הוא שב לעשייה המוזיקלית כאשר שהה בקיבוצים בית אלפא וגשר. בתקופה זו היה בקשר עבודה עם מוזיקאים חברי קיבוץ כמתתיהו שלם מבית-אלפא (לו עזר טל בהעלאת נעימות על הכתב), עם יהודה שרת מקיבוץ יגור נוצרה ידידות גם מעבר לרקע המקצועי. טל העריך את כישרונו ומקוריותו ואף עיבד מנעימותיו.

טל התפרנס מצילום במשך תקופה קצרה לאחר עלייתו לישראל. בהמשך, משך עשרות שנים המשיך לעסוק בצילום כתחביב, ופיתח פילמים והגדלות בחדר חושך מאולתר בדירתו.

ירושלים
המשפחה, שהתקשתה להסתגל למציאות החדשה בחברה הקיבוצית, עברה בשנת 1936 לירושלים, ובהּ יצר טל קשרי עבודה וחברה חדשים. הוא הופיע כפסנתרן, נתן שיעורי נגינה ואף שימש כנגן נבל מחליף בתזמורת הסימפונית הארץ ישראלית. בשנת 1937 התגרשו בני הזוג. טל האוטודידקט רכש שליטה בעברית וקיבל את הזמנתו של אמיל האוזר, מנהל הקונסרבטוריון הארצישראלי למוזיקה בירושלים ללמד שם פסנתר, הלחנה ותאוריה.
שמאל|ממוזער|250px|טל עם תזמורת תלמידי הקונסרבטוריון, 1939
250px|ממוזער|שמאל|טקס באקדמיה למוסיקה בירושלים (1950). משמאל: יוסף טל, אלכסנדר דושקין, פרנק פלג, משה זמורה, תלמה ילין
מיכל זמורה-כהן, תלמידתו של טל בקונסרבטוריון הארצישראלי, מתארת את דמותו כמורה מסור, ביקורתי וכריזמטי:

בשנת 1940 נישא טל לפסלת פולה פפר, וב-1948 נולד בנם איתן.

לאחר תקופה סוערת של מאבקים פוליטיים, מקצועיים ואישיים התפצל הקונסרבטוריון: יוכבד דוסטרובסקי ניהלה את החלק "הפורש" (האקדמיה למוסיקה ולמחול בירושלים
), וטל מונה בשנת 1948 לנהל את החלק "המקורי", תפקיד אותו מילא עד דעיכתו של המוסד בשנת 1952.

בהתייחסו לעבודתו כמורה בקונסרבטוריון סיפר טל:

בשנת 1951 קיבל טל משרת הוראה באוניברסיטה העברית בירושלים, ולימד גם בסמינר אורנים. בשנת 1961 הקים, בסיועו של שלהבת פריאר, את המרכז למוזיקה אלקטרונית בישראל ונעזר רבות במהנדס עוזי שרון. טל פרסם מאמרים מקצועיים בישראל ובחו"ל וכתב ערכים רבים בנושאי מוזיקה באנציקלופדיה העברית. בשנת 1965 מונה לפרופסור, וכיהן כראש החוג למוזיקולוגיה באוניברסיטה העברית עד שנת 1971. עם תלמידיו הרבים נמנים המלחינים בן-ציון אורגד, רוברט סטארר, נעמי שמר, משה רסיוק, יעקב גלבוע, יהודה שרת, צבי בן-פורת, יצחק סדאי ודניאל גלאי, המוזיקולוגית מיכל זמורה-כהן, הצ'לן עוזי ויזל, הזמרת הילדה צאדק, המתרגמת והעורכת עדה ברודסקי והפסנתרנים ברכה עדן, וולטר האוציג ויונתן זק.

יוסף טל ייצג את מדינת ישראל בכינוסי האגודה הבינלאומית למוזיקה בת-זמננו (ISCM), בוועידות, ובמאורעות מוזיקליים רבים. היה עמית באקדמיה לאמנויות של ברלין (Akademie der Künste) ובמכון למחקר מתקדם בברלין.

עד שנות השישים לחייו הופיע טל כפסנתרן וניצח על תזמורות בישראל ובחו"ל, אך תרומתו החשובה לעולם המוזיקה היא ביצירותיו החדשניות והמאתגרות ובעושר הצלילי המיוחד המאפיין אותן. טל היה מלחין פורה, שחיבר במגוון רחב של סוגות: אופרות, תמונות דרמטיות, סימפוניות, קונצ'רטי, יצירות קאמריות, יצירות לכלי סולו, יצירות להרכבים קוליים שונים ומוזיקה אלקטרונית.

בשנות התשעים עסק טל בפיתוח של שיטה חדשנית (Talmark) לתיווי מוזיקלי יחד עם ד"ר שלמה מרקל
 בשיתוף קרן פולקסווגן והטכניון. תווי זה נועד לאפשר את תכנונה המוקדם של היצירה האלקטרונית ולתעד את המידע הרלוונטי לשחזור עתידי. בשנים אלה נחלשה ראייתו של טל בשל ניוון מקולרי, עד כדי כך שנאלץ להפסיק להלחין. תוך התמודדות עם המגבלה למד להשתמש במסך הגדלה מיוחד אשר אפשר לו להלחין יצירות קצרות עבור כלים מעטים.
שמאל|ממוזער|200px|יוסף טל בודק כתב-יד, 2006
בשנת 1995 הוענק לו התואר "יקיר ירושלים".

טל פרסם שלוש אוטוביוגרפיות, ובשנים 2004-2003 הוקלטו בנוכחותו כל הסימפוניות שלו (בניצוחו של ישראל ינון). עד ימיו האחרונים הוסיף לכתוב מאמרים, להיות פעיל במוסדות תרבות ולהתראיין בתחנות שידור בישראל ומחוצה לה.

יוסף טל נפטר בקיץ שנת 2008, ונקבר בבית הקברות בקיבוץ מעלה החמישה שבהרי ירושלים. חלק מאוסף כתבי היד של טל נמצא כיום בספרייה הלאומית שבירושלים. כמעט כל יצירותיו הוצאו לאור על ידי מכון למוסיקה ישראלית.

סגנון
רבות מיצירותיו של טל הושפעו מן התנ"ך או מאירועים בהיסטוריה היהודית. ואולם בסגנונו נשאר טל נאמן לרקע האירופי שלו ולא הושפע מן הזרמים ששלטו בהלחנה הישראלית בשנות הארבעים והחמישים (אשר הרבתה להתבסס על פולקלור הקהילות היהודיות בישראל, או על המסורות המוזיקליות המזרחיות). טל טען כי ישיבתו הארוכה בארץ, היותו דובר עברית, ועצם העובדה שהוא חי את המציאות הישראלית – כל אלה מגדירים את יצירתו כ'ישראלית'. במבט ראשוני נתפסת יצירתו של טל כעשויה מקשה אחת – שפה אטונלית מובהקת, אולם ניתן להבחין בשינויים משמעותיים שחלו בסגנון כתיבתו במהלך השנים. רבות מיצירותיו שנכתבו בשנות החמישים מאופיינות אמנם במרכיבים מסורתיים, וכתובות בטכניקות מסורתיות, אך כאשר ציטט טל מוטיב ארץ-ישראלי מובהק הנשען על טקסט שירי מקומי, עשה בו שימוש חדש ומקורי אשר טשטש את המרכיב הטונאלי שבו. כששאל נעימה מסורתית של יהודי בבל כבסיס לסימפוניה הראשונה שלו, ניצל זאת כדי לדרבן את דמיונו היצירתי ולא כדי להפגין גישה "לאומית". ניתוח היצירה מעלה, שאותו ציטוט, שאפשר היה לראות בו מחווה לאומית ואפילו רומנטית, היה אמתלה בלבד להפעלה של מנגנונים מודרניסטיים הנוכחים ביצירותיו של טל מאמצע שנות השלושים ואילך. טל שילב את החומרים המצוטטים מבלי להתפשר על עקרונותיו הסגנוניים, השואבים את השראתם מארנולד שנברג.

אך בעיני רבים היה טל "הילד הנורא" של המוזיקה הישראלית:

מרכז|ממוזער|650px|יוסף טל והרמקולים שלו - קריקטורה של מאיר רונן בעקבות הבכורה של "קונצ'רטו מס' 4 לפסנתר ומוזיקה אלקטרונית"

הקשר בין המלחין למאזין
כנון-קונפורמיסט טל לא נענה לאופנות מוזיקליות אם לא שרתו את אמירתו היצירתית, ולא כפף את עקרונותיו היצירתיים לתכתיבים חוץ-מוזיקליים: 

טל היה ער לקשיי המאזין ליצירותיו, ול"מוזיקה מודרנית" בכלל:

מוזיקה אלקטרונית
את המוזיקה האלקטרונית ראה טל בתוך המכלול של השפה המוזיקלית החדשה, אותה תיאר כשפה לא יציבה שעדיין אין לה הגדרה מגובשת. טל התייחס למחשב ככלי המחייב את המלחין למחשבה ממושמעת ובתמורה לכך הוא מאחסן בנאמנות מוחלטת את המידע שהוזן לתוכו. אם המחשב אינו מנוצל כהלכה, תתגלה גם טיפשותו של המלחין, אשר לא השכיל לאחד את עולם המחשב עם עולם המוזיקה. אך להלחנה זו היבט נוסף, אליבא דטל: ברגע שהמלחין בוחר את התיווי למחשב ככלי היצירה שלו, הוא הופך לאחראי המוחלט והבלעדי ליצירה, שכן באותו רגע הוא מבטל את תפקידו של המבצע הפרשן. מעתה קובעת רק יכולתו המנטלית של המלחין, ואין הביצוע תלוי ומושפע מיכולתו הגופנית המכנית, הווירטואוזית, של המבצע.

טל הרבה לשלב מוזיקה אלקטרונית ביצירות המבוצעות בכלים "קונוונציונליים" והיה אחד החלוצים בעולם בתחום זה. יצירות למוזיקה אלקטרונית ונבל, פסנתר או צ'מבלו, והאופרות "מצדה" ו-"אשמדאי" הן דוגמאות אופייניות לשילוב כזה.

יצירות
ממוזער|400px|ימין|תחילת הקונצ'רטו לפסנתר מס' 2 (1953)
 אופרותשנת חיבור שם  פרטים  משתתפים  בכורה  מבצע  מקום 1958  אמנון ותמר  ליברטו: רחה פריאר, לפי ספר שמואל ב' י"ג  סולנים, מקהלת גברים ותזמורת  1960  היינץ פרוידנטל  ירושלים 1968  אשמדאי  ליברטו: ישראל אלירז  סולנים, מקהלה, תזמורת ומוזיקה אלקטרונית  1971  גארי ברתיני / ליאופולד לינדטברג המבורג - גרמניה 1972  מצדה 967  ליברטו: ישראל אלירז  סולנים, מקהלה ומוזיקה אלקטרונית  1973  גארי ברתיני / לאונרד שך  ירושלים 1975  הניסיון  ליברטו: ישראל אלירז  סולנים, מקהלה, תזמורת ומוזיקה אלקטרונית  1976  גארי ברתיני / גץ פרידריך מינכן - גרמניה 1983  המגדל  ליברטו: האנס קלר  סולנים, מקהלה, תזמורת ומוזיקה אלקטרונית  1987  אדם פישר / שנבאום  ברלין - גרמניה 1987  הגן  ליברטו: ישראל אלירז  סולנים ואנסמבל  1988 שליאר / לשר  המבורג - גרמניה 1993  יוסף  ליברטו: ישראל אלירז  סולנים, מקהלה ותזמורת  1995  גארי ברתיני / אולדן תל אביב

  יצירות לכלי מקלדתשנת חיבור שם  פרטים  בכורה  מבצע  מקום 1931  קטעים לפסנתר בארבע ידיים  (לא בוצע)   1936  שאקונה  לפסנתר  (לא בוצע)   1937  שלושה קטעים  לפסנתר  1939  גרינטל  ירושלים 1945  עם המתים בשפה מתה  לפסנתר  1945  גרינטל  ירושלים 1946  שש סונֶטות  לפסנתר  1948  גרינטל  תל אביב 1949  סונטה לפסנתר  1950  גרינטל  תל אביב 1951  טיול קטן  לפסנתר בארבע ידיים  (לא בוצע)   1956  חמש אינוונציות  לפסנתר  1961  ורה לנגיל  ? 1962  אפיזודות דודקפוניות  לפסנתר (תרגיל)  1963  טל  תל אביב 1964  קונצ'רטו מס' 5  לפסנתר ומוזיקה אלקטרונית  1964  גרטי בלכר-הרצוג  ברלין 1977 + 1964  קונצ'רטו  לצ'מבלו ומוזיקה אלקטרונית  1964  פרנק פלג  תל אביב 1970  קונצ'רטו מס' 6  לפסנתר ומוזיקה אלקטרונית  1970  טל  ירושלים 1975  חמש צפיפויות  לפסנתר  1990  ארנן ויזל  תל אביב 1983  בכל הכבוד  לעוגב  1984  אוסקר בלאר  דיסלדורף 1986 - 2000  חמש מסות  לפסנתר  ?  ?  ? 1988  סיפור בארבעה חלקים  לפסנתר בארבע ידיים   

  יצירות לתזמורת / אנסמבל / כלי סולו שנת חיבור שם  פרטים  בכורה  מבצע  מקום 1937  סוויטה  לצ'לו  2010  הלל צרי  תל אביב 1937  סונטה  לצ'לו  2010  הלל צרי  תל אביב 1939  פרלוד  לתזמורת מיתרים, חליל ופגוט  1939  גרינטל  ירושלים (לפני 1940)  שלוש נובלטות  לתזמורת סימפונית  (לא בוצע)  -  - 1940  סוויטה  לויולה  1940  עדן פרטוש?  ? 1940  נושא ווריאציות  לשני פסנתרים וכלי נקישה  1940  גרינטל / קפלן / ליבנטל  ירושלים 1945  קונצ'רטו מס' 1  לפסנתר ותזמורת  1945  חנן שלזינגר / גרינטל  ירושלים 1947  קינה  לצ'לו ונבל  ?  קלארי סרווש / יוסף ויסגרבר  ? 1949  הורה  לצ'לו ונבל  ?  סרווש / ויסגרבר  ? 1950  מראות  לתזמורת כלי מיתר  1950  טאובה  תל אביב 1952  סונאטה  לאבוב ופסנתר  (לא בוצע)   1952  סונאטה  לכינור ופסנתר  1952  לולה גרנטמן / שניידרהאן  זלצבורג 1952  סימפוניה מס' 1   1955  ארטור גלברון  בריסל 1953  קונצ'רטו מס' 2  לפסנתר ותזמורת  1953  זינגר / טל  ירושלים 1953  דואו  לשני חלילים  1954  דלוניי / מנייה  פריס 1954  קונצ'רטו  לויולה ותזמורת  1954  גדעון רוהר / פרוידנטל  חיפה 1958  חזיון חגיגי  לתזמורת סימפונית  1958  איזלר סולומון  ירושלים 1959  רביעיית מיתרים מס' 1   1959  אלכסנדר טל / יובל / בנימיני / מנזה  תל אביב 1959  אינטראדה  לנבל 1959 (תחרות הנבל)  ירושלים 1960  סימפוניה מס' 2   1961  שלום רונלי-ריקליס  ירושלים 1960  סונאטה  לויולה ולפסנתר  1960  עדן פרטוש / טל  ורשה 1960  קונצ'רטו  לצ'לו ותזמורת כלי-קשת  1961  רונלי-ריקליס / עוזי ויזל  ירושלים 1962  מבנה  לנבל  1962 סרווש  1963  רביעיית מיתרים מס' 2  1965  הרביעייה הישראלית החדשה  תל אביב 1965  דואו  לויולה ופסנתר  1965  ?  המבורג 1966  שלושה חיבורים  לחלילית (סופרן-אלט-סופרן) וצ'מבלו  (לא בוצע)   1966  חמישייה  לכלי נשיפה מעץ  1968  Danzi-Quintett  אמסטרדם 1968  תרועה  לשלוש חצוצרות ושלשה טרומבונים    1969  קונצ'רטו כפול  לכינור, צ'לו ותזמורת קאמרית  1969  גארי ברתיני / פנחס צוקרמן / עוזי ויזל  עין גב 1971 + 1980  קונצ'רטו  לנבל ומוזיקה אלקטרונית  1971  ניקנור זאבאלטה  מינכן 1973  מאמר  לצ'לו  ?  עוזי ויזל  ? 1974  שלישייה  לכינור, צ'לו ופסנתר  1985  שולמן / טויסטר / סילבר  ירושלים 1975  דמות  לאנסמבל קאמרי  1976  ראלף שייפי  שיקגו 1976  קונצ'רטו  לחליל ותזמורת קאמרית  1977 אורל ניקולה / מנדי רודן  ירושלים 1987 + 1976  רביעיית כלי קשת מס' 3  (+ גרסה מקוצרת)  1978   תל אביב 1978  סימפוניה מס' 3   1979  זובין מהטה  ירושלים 1979  קונצ'רטו כפול  לשני פסנתרים ותזמורת  1981  ברתיני / ברכה עדן ואלכסנדר תמיר  ירושלים 1980  קונצ'רטו  לקלרינט ותזמורת  1984  ולטר בויקנס התזמורת הסימפונית ירושלים רשות השידור / ברתיני  ירושלים 1980  פרק נגינה  לטובה ופסנתר  1982 מרגוליס / גרטן  ארצות הברית 1981 + 1986  מחול המאורעות  לתזמורת  1982  גארי ברתיני  ירושלים 1982  רביעיית פסנתר  לכינור, ויולה, צ'לו ופסנתר  1982  רביעיית קנטילנה ניו יורק 1982  אימאגו  לתזמורת קאמרית  1983  ארתור וויסברג וושינגטון 1982  מוזיקה קאמרית  לחלילית, מרימבה וצ'מבלו  1987  קריסטן / אכברגר / לוכט  המבורג 1985  סימפוניה מס' 4   1987  זובין מהטה  תל אביב 1985  פסוקי זיכרון לידיד נפש  לצ'לו  1986 קגנובסקי  ירושלים 1986  תרועה סימפונית     1989  דואו  לטרומבון ונבל  1990 ? פריז 1989  ויכוח  לנבל  1990 ? ירושלים 1991  סימפוניה מס' 5   1992  דניאל בארנבוים ברלין 1991  סימפוניה מס' 6   1992  האושילד אשדה (גרמניה) 1992  דואו  לאבוב וקרן אנגלית    1994  רביעייה  לסקסופון-טנור, כינור, ויולה וצ'לו  1994  גרמניה 1996  פרספקטיבה  לויולה  1996 טביאה צימרמן ברלין 2005  לילה טוב  לשתי חליליות   

 קול סולו ללא ליווישנת חיבור שם  פרטים  בכורה  מבצע  מקום1978 + 1982  תמונה (מיומנו של פרנץ קפקא)  מונודרמה לסופרן או טנור סולו  1981  סוזאן גונזלס  סינסינטי 1997  תום  לבריטון סולו (טקסט: חורחה לואיס בורחס)  1997  מתיאו דה-מונטי  וינה 2000 סונט אל אורפאוס  לבריטון סולו (טקסט: ריינר מריה רילקה)  2000  מתיאו דה-מונטי  ירושלים

  קול סולו בליווי כלי אחד או אנסמבל שנת חיבור שם  פרטים  בכורה  מבצע  מקום 1936  שלושה שירי שלוה  לסופרן ולפסנתר (טקסטים: פול ורלן, גיאורג היים, כריסטיאן מורגנשטרן)  1938  טורק / גרינטל  ירושלים 1936 + 1950  שלושה שירים  לסופרן ופסנתר (טקסטים: רחל המשוררת - "בגני נטעתיך, בלילות מקדם, בלילות לא שנת")  1955  הילדה צאדק / טל  תל אביב 1950  פרולוג חגיגי  לקריין ושני פסנתרים (טקסט: רחל המשוררת - "עם שחר")  (לא בוצע?)   1971  שיר  לבריטון או אלט ואנסמבל טקסטים: היינריך היינה)  1972  אנגרבו  ברלין 1975  נערי  לסופרן ולקלרינט (טקסט: נתן יונתן)  1975  עדי עציון / ריצ'רד לסר  תל אביב 1975  אלזה (הומאז')  סצנה קאמרית למצו-סופרן, קריין ואנסמבל (טקסט: ישראל אלירז)  1975  עדי עציון  תל אביב 1987 היד – תמונה דרמטית  לסופרן וצ'לו (טקסט: ישראל אלירז)  1989  קתרין גאייר / עוזי ויזל  ירושלים 1991  המלחמות עברו כאן  לבריטון ואנסמבל (טקסט: ישראל אלירז)  1992  מתיאו דה מונטי / הלמוט קלר  קסל - גרמניה 1991  קו מר  לבריטון ואנסמבל (טקסט: ישראל אלירז)  1992 יעקובסון / הגמן  ירושלים 1993  פסנתרי הכחול  למצו-סופרן ולפסנתר (טקסט: אלזה לסקר-שילר)  1994  הסה / באוני ברלין

  קול (ות) בליווי תזמורת שנת חיבור שם  פרטים  בכורה  מבצע  מקום 1946  יציאת מצרים (אקסודוס)  פואמה סימפונית לבריטון ותזמורת (טקסט: שמות, תהילים)  1947  ברנרדינו מולינרי  תל אביב 1955  שאול בעין דור  אופרה קונצרטנטה לסולנים ותזמורת (טקסט: ספר שמואל)  1955  מיכאל טאובה  תל אביב 1956  קונצ'רטו מס' 3  לטנור סולו, פסנתר ותזמורת (טקסט: אלעזר הקליר)  1956  מיכאל טאובה  ירושלים

  יצירות למקהלה א-קפלה / בליווי תזמורת שנת חיבור שם  פרטים  בכורה  מבצע  מקום 1936  בדרך  פואמה לארבעה קולות נשים (טקסט: רחל המשוררת)  (לא בוצע)   1952  שלושה שירים למקהלה, עיבודים למוטיבים מאת שרה לוי (טקסט: שיר השירים, שלום שבזי)  ?  ?  ? 1954 (Rev)  עלינו לשבח למקהלת נשים (שלשה קולות), טנור ופסנתר (עוגב) (טקסט: סידור התפילה)  1949  הלפמן / פוטרמן / גלר  ניו-יורק 1955  קנטטה לסוכות לסוליסטים, מקהלה מעורבת ותזמורת קאמרית (טקסט: אלעזר הקליר / שחרית לסוכות)  1955  טל  ירושלים 1967  קינה על מות משה אורטוריה לסולנים, מקהלה, תזמורת ומוזיקה אלקטרונית (ליקט טקסט: יהודה יערי)  1967  ברתיני  ירושלים 1968  מסדר הנופלים קנטטה לסולנים, מקהלה ותזמורת (טקסט: חיים חפר)  1969  מנדי רודן  ירושלים 1975  המוות בא אל סוס העץ מיכאל לסולנים, מקהלה מעורבת ומוזיקה אלקטרונית (טקסט: נתן זך)  1979  אבנר איתי  ירושלים 1978  בכל נפשך  קנטטה לסולנים, מקהלת נערים, מקהלה מעורבת ואנסמבל, (טקסט: , ספר האגדה)  1978  ברתיני  ירושלים 1985  חלום העיגולים  לבריטון, מקהלה ואנסמבל (טקסט: רבי נחמן מברסלב, מיכל גוברין)  1985  אבנר איתי  תל אביב 1987  לגעת מקום  למקהלה וקול סולו (טקסט: ישראל אלירז)  1987  ארנון מרוז  ירושלים ?1993  אל מלא רחמים  למקהלה מעורבת (טקסט: יהודה עמיחי)  (לא בוצע)  

  מוזיקה אלקטרונית (ללא ליווי)שמאל|ממוזער|300px|טל במרכז למוזיקה אלקטרונית (1965)

שנת חיבור שם  פרטים  השמעת בכורה 1956  יציאת מצרים (II)  לכוראוגרפיה  1956 1963 דרגות עוצמה  לכוראוגרפיה 1963 1964  מן המיצר קראתי יה  לכוריאוגרפיה  ? 1970  וריאציות  לכוריאוגרפיה  1970 1970  אשמדאי  פתיחה לאופרה  1971 1972  תדרים 440–462   ? 1976  המהגרים  לתיאטרון החאן הירושלמי (בימוי: מיכל גוברין)  1977 1977  חצר אחורית  לכוריאוגרפיה של מירל'ה שרון (לא בוצע) 1979  שכרון סיני  לטלוויזיה הישראלית (בימוי: עמק פרי)  1979 1981  בית המלאכה  לתיאטרון הבימה (בימוי: מיכל גוברין)  1981 1990  Rays of Energy  בוצע באמצעות TALMARK 1992  Coincidentia Oppositorum  בוצע באמצעות TALMARK 

פרסים ואותות
 שנה  הפרס  פרטים 1949  פרס אנגל של עיריית תל אביב  על יצירתו "יציאת מצרים", שבוצעה על ידי התזמורת הפילהרמונית הישראלית בניצוחו של ברנרדינו מולינרי 1957/1958  מענק לימודים (מוזיקה אלקטרונית) של אונסק"ו  1958  פרס אנגל של עיריית תל אביב  על יצירותיו: הסימפוניה הראשונה, האופרה הקונצרטנטית "שאול בעין דור", הקונצרט לפסנתר ולטנור סולו 1970 (ה'תש"ל)  פרס ישראל במוזיקה  1975  פרס Berliner Kunstpreis של העיר ברלין  1977  פרס אנגל של עיריית תל אביב על מפעל חייו בשטח המוזיקה 1981  חברות כבוד באקדמיה האמריקנית לאמנויות ולספרות  1982  פרס וולף לאומנות  על גישתו החדשה למבנה ולמרקם המוזיקלי ויכולתו המעולה להקנות ליצירתו את המתח הדרמטי המרתק 1985  אות Verdienstkreuz I Klasse הגרמני  1985  אות מסדר האמנויות והספרות של ממשלת צרפת  1993  דוקטור לשם כבוד מטעם אוניברסיטת תל אביב  "לאות הוקרה למפעל חייו כמוזיקאי וכמלחין שזכה לשם בינלאומי... לעבודתו החלוצית במוזיקה אלקטרונית בישראל... ליצירותיו האופראיות הייחודיות המצביעות על הקשר העמוק שלו עם הרוח היהודית בתקופות היסטוריות שונות, ועל שהשכיל ליצור מיזוג בין המסורת היהודית עתיקת היומין לבין המוזיקה בת-זמננו" 1995  פרס Johann Wenzel Stamitz הגרמני  1995  פרס אקו"ם  בעבור הישג השנה בתחום המוזיקה הקונצרטית על המוזיקה לאופרה "יוסף" 1995  אות יקיר ירושלים  1996  דוקטור לשם כבוד מטעם בית הספר הגבוה למוזיקה ותיאטרון של המבורג 1998  דוקטור לשם כבוד מטעם האוניברסיטה העברית בירושלים  על יצירתו המוזיקלית העשירה ובהכרת טובה על תרומתו לטיפוח החינוך המוזיקלי בישראל

כתביו
ספרי לימוד/עיון
יוסף גרינטל, יסודות התאוריה המוזיקלית, ירושלים: הוצאת בנו בלן, 1944
מבוא לתורת הצורה המוזיקלית, הוצאת מרכז לתרבות והסברה, 1952
Musica Nova in the Third Millennium - Behind the Scenes of Music Theory, בהוצאת מכון למוסיקה ישראלית (באנגלית/גרמנית) 2002, Cat No. 1018E, 

אוטוביוגרפיות
 עד יוסף - זכרונות, הרהורים, סיכומים, ירושלים: הוצאת כרמל, 1997 (עם עדה ברודסקי) 
 Der Sohn des Rabbiners. Ein Weg von Berlin nach Jerusalem (בן הרב: הדרך מברלין לירושלים), Quadriga Verlag J. Severin, Berlin, 1985, 
 Tonspur - Auf der Suche nach dem Klang des Lebens (פסקול: בחיפוש אחר מצלול החיים); בהוצאת Henschel, ברלין 2005, 

מאמרים
 "דרך יצירתו של מוצרט", בת-קול כתב עת למוזיקה, חוברת ב' טבת תשט"ז (1956), עמ' 12–14
 "הרהורים עיוניים בדרך אל המוזיקה האלקטרונית", תצליל, הוצאת הספרייה המוזיקלית חיפה, קובץ ב' (1961)
 "התוכן האינפורמטיבי של הצליל", יסודות מזרחיים ומערביים במוזיקה בישראל, קובץ הרצאות ודיונים בעריכת מיכל זמורה, מכון למוסיקה ישראלית, (1962), עמ' 89–91
 "המחשב במוזיקה - שפה חדשה ותיווי חדש", המדיום באמנויות המאה העשרים, מכון ון-ליר בירושלים (1996) עמ' 106–109
 The Impact of the Era on the Interrelation Between Composer, Performer and Listener. Music in Time – A Publication of the Jerusalem Rubin Academy of Music and Dance (1983-1984) pp 23-27
 Rationale und Sensitive Komponenten des "Verstehens", in Musik und Verstehen – Aufsätze zur semiotischen Theorie, Ästhetik und Soziologie der musikalischen Rezeption, Arno Volk Verlag (197?), pp 306–313
 Musik auf Wanderung – Querschnitte zwischen Gestern und Morgen in Berliner Lektionen, (1992) Bertelsmann, pp 79–90 Wagner und die Folgen in der Musik des 20. Jahrhunderts, (1983) Universität Bayreuth, Sonderdruck aus Jahresbericht des Präsidenten, pp 167–181
 Der Weg einer Oper, Wissenschftskolleg Jahrbuch 1982/83, Siedler Verlag, pp 355–356
 Gedanken zur Oper Ashmedai, in Ariel – Berichte zur Kunst und Bildung in Israel, No. 15 (1972), pp 89–91
 Music, Hieroglyphics and Technical Lingo in The World of Music, Vol. XIII, No.1/1971 B. Schott's Söhne, Mainz, pp 18–28
 in Mensch-zu-Mensch-Erlebnis im Wissenschaftskolleg Berlin (1994) in Axel von dem Bussche'', Hase & Koehler Verlag, pp 125-131 

ראו גם
 סוס העץ מיכאל

לקריאה נוספת
 אלירז, ישראל: בין משורר למלחין-אופרה, על גלגולי הליברית כז'אנר דראמטי, מאזניים, דצמבר 1981, עמ' 39–43
 אופרה, גיליון מס' 13, יולי 1995 - קובץ מאמרים לרגל בכורת האופרה יוסף
 בן יוסף, ניצה: קונצ'רטו מס' 6 לפסנתר וליווי אלקטרוני, מדריך להאזנה ליצירות ישראליות, המרכז המתודי למוזיקה, 1984, עמ' 159–163
 הירשברג, יהואש: יוסף טל: עבר, הווה ועתיד, חדשות ממ"י (הוצאת מכון למוסיקה ישראלית), 2008/2
 הירשברג, יהואש: יצירתו של יוסף טל, כרמל (2023) מסת"ב 978-965-7815-57-1|ISBN
 כהן, יהודה: נעימי זמירות ישראל, עם עובד (1990), עמ' 156–164
 רון, יוחנן: ההיכן והמתי ביצירתו של יוסף טל. או, הגם אתה יוסף טל ים-תיכוני? הארכיון למוזיקה ישראלית, אוניברסיטת ת"א, חוברת 9, 1997
 זמורה-כהן, מיכל: רפרטואר אישי, דביר, 1997, עמ' 86–93

 Leichtling, Avrohom. (2005) "Reflections", Musikproduktion Höflich, München
 Hirshberg, Jehoash. (1992) The , edited by Stanley Sadie.  and 
 Ron, Yohanan. (2000) The Music of Josef Tal - Selected Writings, The Israeli Music Archive, Tel Aviv University, Department of Musicology
 Seter, Ronit. Yuvalim be-Israel: Nationalism in Jewish-Israeli Art Music, 1940-2000, Ph.D. dissertation, Cornell University, 2004, 553 pp. (on Tal, pp. 145-152)

 קישורים חיצוניים 

 אתר המוקדש ליוסף טל
 ביוגרפיה, מסמכים, תמונות ופרטים על ארכיונו האישי של יוסף טל במרכז המוזיקה של הספרייה הלאומית

 קטלוג היצירות, באתר מכון למוזיקה ישראלית
 דיסקוגרפיה - Discography


 , 



 היצירות "קינה", "הורה" ו"על נהרות בבל" בArchive.org בביצוע קלרה סרבש ויוסף וייסגרבר



 Josef Tal - Reflections, by Avrohom Leichtling, 2005
 Meidad, josef-tal-symphonies-1-3, avantgarde/prog-rock/classical/jazz
 Meidad, josef-tal-symphonies-4-6, avantgarde/prog-rock/classical/jazz
 Jeffrey Burns: With Josef Tal on Kurfürstendamm

הערות שוליים

קטגוריה:מלחינים ישראלים
קטגוריה:מלחינים ישראלים במוזיקה הקלאסית
קטגוריה:מלחיני אופרה יהודים
קטגוריה:זוכי פרס ישראל למוזיקה
קטגוריה:זוכי פרס ישראל לשנת 1970
קטגוריה:זוכי פרס וולף למוזיקה
קטגוריה:סגל האוניברסיטה העברית בירושלים: מוזיקולוגיה
קטגוריה:ישראלים ילידי גרמניה
קטגוריה:אנשי העלייה החמישית
קטגוריה:יקירי ירושלים
קטגוריה:מלחינים מן המאה ה-20
קטגוריה:מורים למוזיקה בישראל
קטגוריה:מוזיקאים שעזבו את גרמניה הנאצית
קטגוריה:אמני מוזיקה אלקטרונית
קטגוריה:מלחיני מוזיקה אלקטרונית ישראלים
קטגוריה:מלחיני אופרה ישראלים
קטגוריה:מעוטרי מסדר האמנויות והספרות
קטגוריה:זוכי פרס אנגל
קטגוריה:סגל האקדמיה למוסיקה ולמחול בירושלים
קטגוריה:מעוטרי מסדר הכבוד של הרפובליקה הפדרלית של גרמניה
קטגוריה:מלחינים ביישוב
קטגוריה:אישים הקבורים במעלה החמישה
קטגוריה:אבות שכולים: חללי צה"ל
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1910
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2008