המרכז למחקר גרעיני שורק

332x332px|ממוזער|שמאל|שלבי הבנייה האחרונים של הכור הגרעיני בשורק בפברואר 1960
330x330px|ממוזער|שמאל|מדענית הגרעין אביבה גלעדי עם פרופסור עמוס נוטע, וחוקר נוסף בעבודה במרכז למחקר גרעיני - שורק, 1963
ממוזער|329x329 פיקסלים|שטר כסף ישראלי ועליו מופיע הכור בתכנון ג'ונסון
שמאל|ממוזער|150px|בול "כור המחקר הגרעיני", 1960. עיצוב: פאול קור
המרכז למחקר גרעיני שׂורק (בראשי תיבות: ממ"ג שורק) הוא אחד משני מכוני המחקר לתחום הגרעין במדינת ישראל. במרכז מתבצע מחקר ופיתוח למטרות אזרחיות.

בניגוד למכון השני, הקריה למחקר גרעיני – נגב, המכון נמצא תחת פיקוח הסוכנות הבין-לאומית לאנרגיה אטומית.

הקמה
המרכז הוקם ב-1958, סמוך לשפך נחל שורק שממערב לעיר יבנה, על ידי הוועדה לאנרגיה אטומית, לשם קידום בניית התשתית הטכנולוגית לשימוש בשיטות גרעיניות במשק החשמל, בתעשייה, ברפואה ובחקלאות בישראל. הוא נבנה סביב כור גרעיני בהספק של 5 מגה-ואט, אשר נתרם במסגרת התוכנית "אטום למען שלום", על ידי ארצות הברית, בתקופת שלטונו של הנשיא דווייט אייזנהאואר. לצורך הפעלת הכור קיבלה ישראל מארצות הברית 150 מוטות דלק.

מתכנן האתר היה האדריכל משה זרחי. בניין הכור הגרעיני עצמו תוכנן על ידי האדריכל פיליפ ג'ונסון בשיתוף האדריכל הישראלי גדעון זיו ונקרא על שם פרופ' ישראל פלח, מקימו ומנהלו הראשון.

הכור החל לפעול ב-16 ביוני 1960.

מ-1960 עד 1975 סיפקה ארצות הברית 19 ק"ג אורניום מועשר לכור. ב-1977, על רקע אי-הצטרפות ישראל לאמנה למניעת הפצת נשק גרעיני, חדלה ארצות הברית מלספק אורניום לישראל, לפי החלטת הקונגרס.

בינואר 2010 הוחזרו לארצות הברית 102 מוטות דלק משומשים מהכור בשורק.

התאונה הרדיולוגית
ב-21 ביוני 1990 התרחשה במרכז הגרעיני שורק תאונה רדיולוגית, במתקן השייך לחברה פרטית העוסקת בעיקור מוצרי מזון על ידי קרינת גמא. תאונה זו הביאה למותו של עובד החברה. מעט אחרי השעה 17:00 נשמעה אזעקה המתריעה על קרינה, אך העובד כיבה את הכריזה, פתח את נעילת הדלת האוטומטית ונכנס לתא שכלל מקור קרינת גמא עשוי קובלט-60. העובד, שלא היה מודע לקרינה, החל לחוש חום עז בעיניו לאחר כדקה ועזב את התא. הוא נלקח לבית החולים ונפטר כעבור 36 ימים מתסמונת קרינה חריפה.

כיום
בנוסף לכור המחקר, הנמצא תחת פיקוח הסוכנות הבינלאומית לאנרגיה אטומית, כולל המרכז גם מאיץ פרוטונים ומעבדות מחקר ופיתוח. המרכז ידוע כמומחה בתחומי האלקטרואופטיקה ובמכשור לגילוי עצמים חשודים.

כיום עוסק המרכז בתחומי מחקר ופיתוח רבים, הכוללים: פיתוח לייזרים, שיטות גרעיניות, על-קוליות ואופטיות לבדיקות לא הורסות, חישה מרחוק של זיהומים באוויר ונתונים מטאורולוגיים ובטכנולוגיות מגנטיות ואלקטרומגנטיות לגילוי עצמים חשודים. בנוסף, בסוף שנת 2018 הוקם במרכז המרכז הישראלי לפוטוניקה מתקדמת (ICAP), בשיתוף עם אוניברסיטת בן-גוריון. משימתו של ICAP היא לספק לתעשייה ולמוסדות האקדמיים את המתקנים והידע המעודכנים ביותר במדעי הפוטוניקה, על מנת לאפשר התקדמות משמעותית במגוון רחב של טכנולוגיות קריטיות.

במרכז נמצאת ספרייה בנושאי פיזיקה גרעינית וכללית, כימיה, מתמטיקה ועוד.

בזמן ירי רקטות לאזור יבנה או אשדוד, הכור מושבת.

מנהלים
יובל נאמן, 1961–1963 (מנהל מדעי)
שמעון יפתח, 1963–1968
ישראל פלח, 1971–1982, המנהל הראשון, שכיהן באותו תפקיד, תחת התואר "מנהל הכור".
גדעון פרנק, 1982–1990.
אוריאל הלביא, 1990–1997.
דב ברק, 1997.
צבי קפלן, 1997–2002.
אהוד אזולאי, 2002–2009.
ישראל רוטמן, 2009–2014.
רפי לביא, 2014–2015.
רפי ברקוביץ', החל מ-2015.

מאיץ החלקיקים שרף

במרץ 2012 הודיעה הוועדה לאנרגיה אטומית כי הכור בשורק יסגר ב-2018. במקומו, יפעל בשורק מאיץ החלקיקים שרף (SARAF - Soreq Applied Research Accelerator Facility), שהוא מאיץ יונים קלים, המסוגל להאיץ גרעיני מימן-1 ודאוטריום לאנרגיות קינטיות של 5 עד 40 מגהאלקטרונוולט. שרף ישמש למגוון רחב של יישומים, לרבות ניסויי פיזיקת חלקיקים, פיזיקה גרעינית והנדסת חומרים, לצד הפקת איזוטופים עבור ישומי רפואה גרעינית.

ראו גם
 קריה למחקר גרעיני - נגב
 אנרגיה גרעינית בישראל

קישורים חיצוניים

ארכיטקטורה של המרכז ב ArchDaily
הכור בנחל שורק באתר ארמגדון
המרכז למחקר גרעיני שורק באתר גוגל מפות
הוועדה לאנרגיה אטומית 
רוני דניאל, הצצה נדירה לכור הגרעיני בשורק, יוטיוב, 22.10.2010

, 
אתר המרכז הישראלי לפוטוניקה מתקדמת (ICAP) (באנגלית), כאן
  ביקור הנשיא יצחק בן צבי במרכז למחקר גרעיני שורק, 1960, באתר ארכיון הסרטים הישראלי בסינמטק ירושלים


הערות שוליים

*
מרכז
מרכז
שורק
מרכז
קטגוריה:נחל שורק
קטגוריה:מבנים ואתרים שתכנן משה זרחי
קטגוריה:מקומות שהונצחו בשטרות כסף ישראליים
גרעיני, שורק