אחים לנשק (סדרת טלוויזיה)

אחים לנשק (באנגלית: Band of Brothers) היא מיני-סדרה אמריקאית משנת 2001, זוכת פרס גלובוס הזהב למיני-סדרה או סרט טלוויזיה הטוב ביותר, שהופקה על ידי סטיבן ספילברג וטום הנקס. ההשראה לסדרה באה לספילברג והנקס בעקבות סרטם "להציל את טוראי ריאן".

המיני-סדרה מבוססת על ספרו של ההיסטוריון סטיבן אמברוז "אחים בקרב", ובמרכזה דמותו של ריצ'רד וינטרס. המיני-סדרה עוסקת בפלוגה ה', רגימנט 506, הדיוויזיה המוטסת ה-101 (המכונה Easy Company) במלחמת העולם השנייה. הסדרה פותחת באימוני הפלוגה בארצות הברית דרך ההכנות בבריטניה לפלישה לאירופה, הקרבות בחזיתות אירופה השונות, עד סיום המלחמה. החיילים מוצאים עצמם בקרבות קשים כגון הפלישה לנורמנדי, הקרב על ארנהם בהולנד, הקרב על הבליטה ועוד. במיני-סדרה עשרה פרקים, כל פרק בבימויו של במאי שונה. מאחר שהמיני-סדרה מבוססת על אירועים אמיתיים, בתחילת כל פרק מספרים אנשים ששירתו בפלוגה על חוויותיהם.

בשנת 2012 חשף רון ליווינגסטון בתיעוד אישי שהשחקנים הראשיים נשלחו ל"מחנה אימונים" מיוחד בן עשרה ימים על מנת להעבירם סדנת היכרות מהירה עם ההווי של צבא ארצות הברית במלחמת העולם השנייה, כמו גם היכרות בסיסית עם נשק. דייל דיי, בעל ניסיון צבאי עשיר במציאות ממלחמת וייטנאם, היה המאמן של המחנה.

נכון לינואר 2025, דורגה "אחים לנשק" על ידי גולשי מסד הנתונים הקולנועיים הפופולרי IMDb במקום הרביעי ברשימת הסדרות הטובות ביותר אי פעם.

הפרקים
 פרק 1 – קוראהי (Currahee) 
הפרק הראשון עוסק בכוננות של צבא בעלות הברית ל. פלוגה איזי היא אחת הפלוגות שאמורות, כחלק מהפלישה המתוכננת, לצנוח אל מעבר לקווי האויב בצרפת. הפרק עוסק באימוניה של הפלוגה בבסיס טוקואה (Camp Toccoa)  שבמדינת ג'ורג'יה. אחד מן האימונים הקשים הוא ריצה לפסגת ההר קוראהי (Currahee)  הנמצא בתוך המחנה, ריצה אותה הם מבצעים גם כעונש. בשלב מאוחר יותר נשלחת הדיוויזיה כולה אל מעבר לים, והאימונים נמשכים בבריטניה. האלמנט המרכזי בפרק הוא המתח בין הפלוגה כולה לבין מפקד הפלוגה, הרברט סובל . סובל קשוח מאוד באימוני הפלוגה אך מתגלה כחסר כישרון בניהול תרחישי קרב ועל כן סמלי המחלקות מבקשים שלא לשרת תחת פיקודו. היות שהפלישה קרבה, לא נותר לקולונל רוברט סינק, מפקד הרגימנט, אלא להעביר את סובל לתפקיד אחר, בתואנה שהוא יותר מתאים כמפקד פלוגת הכשרה. סגן תומאס מיהאן מחליף אותו בפיקוד על הפלוגה.

 פרק 2 – יום הרה גורל (Day of Days) 
הפרק השני עוסק ביום הפלישה לנורמנדי, ב-6 ביוני 1944. הפרק פותח בצניחת הפלוגה (יחד עם כל הדיוויזיה המוטסת ה-101), בלילה שבין 5 ל-6 ביוני. הצניחה התקיימה תחת אש נ"מ כבדה ורבים מהטייסים לא הצליחו להגיע לאזור הצניחה המיועד והצניחו את חיילי הדיוויזיות המוטסות ה-101 וה-82 רחוק ממטרתם. עבר זמן בטרם הצליחו חיילי הפלוגה להתאחד. כל הפרק מרחפת העננה של היעלמו של סרן מיהן, מפקד הפלוגה, שמטוסו הופל באש נ"מ (אם כי חיילי הפלוגה אינם יודעים זאת עדיין). במקום מיהאן תופס את הפיקוד ריצ'רד (דיק) וינטרס, שהיה סגנו. חציו השני של הפרק עוסק בהתקפה מוצלחת של חיילי הפלוגה על מוצב גרמני ובו תותחים שירו על חוף יוטה וסיכנו את חיילי הדיוויזיה ה-4. התקפה זו הייתה כה מוצלחת, עד שהיא נלמדת עד היום בווסט פוינט כדוגמה איך להתקיף עמדת אויב נייחת. דמותו של וינטרס כמפקד הפלוגה הולכת ומתגבשת, והוא קונה את אמונם של חיילי הפלוגה.

 פרק 3 – קרנטן (Carentan) 
הפרק השלישי מתחיל 3 ימים לאחר הצניחה, כאשר פלוגת איזי מקבלת את המשימה להשתתף בכיבוש העיר קרנטן, עיירה חיונית לאיחוד בין ראשי הגשר השונים, מטרה חיונית להצלחת הפלישה לנורמנדי. כיבושה מוטל על רגימנט 506 של הדיוויזיה המוטסת ה-101. הפרק פותח בכמה מחיילי הפלוגה שלחמו עם גדוד אחר, המוצאים את יחידתם. הפלוגה כובשת את העיר ונערכת לבלימת מתקפת הנגד הגרמנית ברמה בפאתי קרנטן. חלק מהפרק מתמקד בדמותו של אלברט בליית' , חייל צעיר הסובל מהלם קרב קשה תוך כדי הקרבות המרים. דרך דמותו עולים הקושי, האימה ופחד המוות של החיילים הקרביים; הניגוד הוא בדמותו של לוטננט רונלד ספירס (שיהיה מ"פ איזי בהמשך) הטוען כי הוא איבד כל תקווה להישאר בחיים, ולכן הוא חייל יעיל כל כך.

בניגוד למסופר בפרק זה, בליית' לא נפטר ב-1948 כתוצאה מפגיעה בצווארו (כפי שמתואר בכתוביות בסוף הפרק), אלא נפגע בכתפו. הוא החלים מפצעיו ושב לארצות הברית. בליית' שב לשרת בצבא בהמשך ולחם במלחמת קוריאה הוא נפטר ב-1967 בעודו בשירות פעיל, כאשר היה כבר בדרגת רב-סמל.

 פרק 4 – ממלאי מקום (Replacements) 
הפרק הרביעי עוסק במבצע מרקט גארדן (Market Garden). הפרק מתחיל כאשר חיילי הפלוגה נמצאים באנגליה לשם מנוחה וחזרה לכושר. מבצעים שונים המתוכננים לדיוויזיה ה-101 מבוטלים בסופו של דבר, לקראת מבצע מרקט גארדן. החיילים צונחים בהולנד סמוך לעיר איינדהובן במטרה לכבוש את העיר ולטהר אותה ואת סביבתה מכוחות גרמנים. מטרת הדיוויזיה היא להשתלט על הכביש המוגבה שנודע בכינוי "כביש הגיהנום", כדי לאפשר לשריון הבריטי לנוע לכיוון נהר הריין ולחצות אותו. הפלוגה אינה מזהה כוחות גרמניים באיינדהובן, ומתחילה לנוע מזרחה לכיוון העיירה נונן , בליווי כוחות שריון. עם כניסתם לעיירה נתקלת הפלוגה במארב גרמני ונאלצת לסגת במהירות. אחד מן החיילים, סמל דנוור ("בול") רנדלמן נותר מאחור, ונאלץ להסתתר כדי לחמוק מהכוחות הגרמניים. הוא הורג חייל גרמני ושורד בבית חווה לצד איש ובתו, עד להגעת החילוץ.

בפרק זה מוצגים היחסים המתוחים שבין החיילים הוותיקים בפלוגה לבין המחליפים שהגיעו זה עתה מבסיסי האימונים ועדיין לא ראו קרב. הלוחמים הוותיקים מעדיפים שלא ליצור קשרי חברות חדשים, לאחר שראו את חבריהם מהפלוגה המקורית נופלים בקרב. בגרסת הערות הבמאי מוזכר שגם בפגישות המחזור של הפלוגה, שנים רבות לאחר המלחמה, העדיפו החיילים שצנחו בנורמנדי לשבת בנפרד מהמחליפים שבאו לאחר מכן.

 פרק 5 – צומת דרכים (Crossroads) 
הפרק החמישי עוסק במבצע "פגסוס"  – מבצע לחילוץ חיילים בריטים שנותרו מאחור באזור הנשלט על ידי הגרמנים. לאחר הכישלון במבצע מרקט גארדן, מבצע שהוטל על המוטסת ה-101. בתחילת הפרק מוחלף המפקד של איזי, ריצ'רד וינטרס, שהופך להיות סמג"ד על ידי מוס הייליגר. מוס מפקד על מבצע "פגסוס" שעובר בהצלחה, אך כמה ימים לאחר מכן נורה בטעות על ידי שומר ואיזי מקבלים מפקד נוסף בשם נורמן דייק. תוך כדי מתואר הקרב האחרון של וינטרס, קרב שבמהלכו נהרגו ונשבו 2 פלוגות של ואפן אס אס, בעוד שלוינטרס נהרג חייל אחד בלבד. בסוף הפרק מתוארת ההגעה של ה-101 לבסטון שבלב יערות הארדנים, כאשר הם נכנסים למערכת הקרב על הבליטה, האופנסיבה הרצינית האחרונה של הגרמנים בחזית המערבית. הפלוגה נכנסה לקרב ללא מספיק תחמושת, ציוד, ביגוד, ואספקה.

 פרק 6 – בסטון (Bastogne) 
המשך הקרב הגדול של איזי מתואר מנקודת המבט של החובש הקרבי של איזי, יוג'ין "דוק" רו. על הפלוגה מוטלת המשימה להגן על העיירה וצומת הדרכים החשובה בסטון ב. כל הדיוויזיה ה-101 הייתה מכותרת סביב בסטון. השילוב של קור, עמידה במקום ופגיעות מוריד את המורל בפלוגה, אך למרות הכול היא מחזיקה מעמד. החובש יוג'ין עושה ככל יכולתו לסייע לחבריו ולשמור על חייהם. יחסו האישי המיוחד בא לידי ביטוי בעובדה, שזוכה להבלטה בעלילה, שדוק פונה לכל החיילים והקצינים לא בשם המשפחה או בכינוי, אלא בשמם הפרטי. הוא מגיע כמה פעמים לעיירה בסטון עצמה, ופוגש אחות צעירה המסייעת לטפל בפצועים הרבים המגיעים לעיר. הזוג מתחיל לפתח קשרי ידידות ואהבה. בסוף הפרק, העיר נחרבת עד היסוד בהפצצות, ודוק נחרד לגלות שככל הנראה גם האחות בין הנספים. המהלך המוצלח של הגנרל ג'ורג' פטון הסיר את הכיתור הגרמני מבסטון ומדיוויזית 101, שמצידה, כך נטען בכתוביות, טוענת עד היום שהיא לא הייתה זקוקה לעזרה.

 פרק 7 – נקודת השבירה (The Breaking Point) 
הפרק מתואר מנקודת מבטו של רב הסמל הפלוגתי ליפטון. על הפלוגה מוטלת משימה חדשה, לכבוש את העיר פואה (Foy). חיילי הפלוגה מטהרים את היערות שמסביב לעיירה ומתחפרים בהם; הגרמנים מפגיזים את היער כמה פעמים והפלוגה סופגת אבדות, הרוגים ופצועים, דבר שמביא את חייליה קרוב לנקודת השבירה. קושי נוסף הוא שסגל הקצינים גרוע ולחיילים אין כל אמון בהם, ובמיוחד במ"פ דייק. מי שמעודד את האנשים ומונע את התפוררות הפלוגה הוא רב הסמל הפלוגתי, ליפטון. עם תחילת ההתקפה על העיירה עצמה מאבד מפקד הפלוגה דייק את עשתונותיו וההתקפה נעצרת תחת אש כבדה ותוך חשש שהפלוגה תושמד. מפקד הגדוד וינטרס שולח את ספירס, מ"מ פלוגה אחרת בגדוד, שהיה לאגדה עוד מתחילת הפלישה לנורמנדי, לקחת פיקוד. הוא אכן הוא לוקח פיקוד והפלוגה מצליחה במשימתה לכבוש את פואה. עם סיום הפרק מבשר ספירס – שהתמנה באופן קבוע למפקד פלוגת איזי – לליפטון, שכהערכה ליכולת הפיקוד שלו הוא יתמנה לקצין ומסביר לו מדוע הוא אינו מפריך את השמועות על כך שהרג שבויים גרמנים בתחילת הפלישה לנורמנדי.

פרק 8 – הפטרול האחרון (The Last Patrol)
פרק זה מסופר מנקודת מבטו של דייוויד ובסטר, שנפצע בקרבות בהולנד וחוזר בפרק זה ליחידתו. הוא נתקל ביחס קריר מצד חבריו, אלה שספגו אש תופת בבסטון ושמיטב חבריהם נהרגו או נפצעו. במקביל מצורף לפלוגה קצין צעיר שרק הגיע מארצות הברית. פלוגת איזי חונה עם הגדוד בעיר אגנו, כאשר מעבר לנהר החוצה את העיר ניצבים הגרמנים. הגדוד מקבל משימה: לשלוח סיור שיחצה את הנהר ויחטוף כמה שבויים גרמניים לצורכי מודיעין. ובסטר והקצין הצעיר משובצים לסיור ומצליחים לחסוך לכמה מחבריהם העייפים את היציאה לסיור. הסיור מצליח ושני שבויים מובאים למטה החטיבה, אך אחד הלוחמים, ג'קסון, נהרג, אם כי לא מירי גרמני אלא מרימון שהוא עצמו השליך. עקב "הצלחת" הסיור, ובשל דלות המידע שהשבויים נתנו, מטה החטיבה מורה לפלוגה להוציא סיור נוסף למחרת. המג"ד וינטרס החליט להתעלם מההוראה ואומר לאנשיו לדווח על ביצוע הסיור אך ללא התקלות בשבויים חיים. זה היה הקרב האחרון של הפלוגה לפני שהוצאה מקו החזית.

פרק 9 – מדוע אנו נלחמים (Why We Fight)
הפלוגה חוצה את הגבול לגרמניה. המלחמה כבר לקראת סיום, הצבא הגרמני הולך ונכנע ותנאי החיים של החיילים משתפרים מאוד. הם חשים מאוד בנוח עם האזרחים הגרמניים, עדיין לא נתקלים בנאצים או בפשעים שעשו, ומטרת המלחמה נראית מעורפלת מתמיד. המצב משתנה מיסודו כאשר הם מגלים מחנה הריכוז לנדסברג בסמוך לעיירה בוכלו (אחד ממחנות קאופרינג), הם נחשפים לזוועות שחוללו הנאצים, ומאשימים את תושבי העיירה ואת הגרמנים בכלל שידעו על הכול והיו חלק מהמעשה. החיילים מנסים לסייע לניצולים אך נדרשים להחזיר אותם לצריפים, עד שיגיע סיוע רפואי מתאים. תושבי העיר הגרמנים שאומרים כי לא ידעו דבר על קיום המחנה, מובלים אל מחנה הריכוז ועוסקים בפינוי וקבורת הגופות, שם חלקם מבינים שלמעשה במרחק קילומטרים ספורים מהם התקיים מעשי רצח מזעזעים. לאחר מכן עוברת הפלוגה אל העיירה תאלם ולאחר חודש, מבשר להם ניקסון על התאבדותו של היטלר בבונקר. עתה הפלוגה פונה לכבישת ברגהוף, מעון ההרים המפואר של היטלר.

פרק 10 – נקודות (Points)
פלוגת איזי משתתפת בכיבוש מעונו של היטלר, קן הנשרים, ושם מתבשרת הפלוגה על סיומה של המערכה באירופה וכניעת גרמניה הנאצית שמסיימת את המלחמה באירופה. הפלוגה ממשיכה הלאה לאוסטריה לשמש כחיל מצב. החיילים מתחילים להשתחרר על סמך שיטת ניקוד – חייל שהשתתף ביותר מבצעים ושירת יותר זמן מקבל יותר נקודות וזכאי לשחרור מוקדם יותר. קיים סיכוי שהדיוויזיה תישלח ל כדי להשתתף במלחמה נגד יפן שעדיין נמשכת; וינטרס מנסה להתנדב באופן אישי, אך בקשתו נדחית. הפלוגה סובלת משיעמום, שמוביל לכמה אסונות, ואנשיה מנסים למצוא תעסוקה, לא תמיד מותרת. הפרק מסתיים כאשר אנשי איזי מקבלים את ההודעה על סיומה של המערכה באסיה ובאוקיינוס השקט ומעצם זאת גם סיומה של מלחמת העולם השנייה. קטע הסיום של הסדרה סוקר את המשך דרכם של החיילים לאחר המלחמה.

שחקנים ראשיים
דמיאן לואיס – ריצ'רד וינטרס
רון ליווינגסטון – לואיס ניקסון
דוני וולברג – קארווד ליפטון
מייקל קודליץ – דנבר "בול" רנדלמן
דייל דיי – רוברט סינק
מתיו סטל – רונלד ספירס
דייוויד שווימר – הרברט סובל
סקוט גריימס – דונלד מלרקי
פרנק ג'ון יוז – ביל גארנירקירק אסבדו – ג'וזף "ג'ו" טוי
פיטר יאנגבלאד הילס – דארל "שיפטי" פאוורס
ריק גומז – ג'ורג' לוז
רוס מק'קאל – ג'ו ליבגוט
ג'יימס מדיו – פרנק פרקונטה
אנדרו לי פוטס – טוראי ג'קסון
אנדרו סקוט – ג'ון "קאובוי" הול
ניל מקדונו – איין קומפטון

המשך
מיני-סדרה דומה, "הפסיפיק", אשר שודרה ב-2010, והופקה גם היא על ידי ספילברג והנקס, ומתמקדת גם היא במלחמת העולם השנייה, אך הפעם בקרבות הקשים והישרדותם של כוחות הנחתים נגד היפנים באיי האוקיינוס השקט. הסדרה זכתה בשמונה פרסי אמי והייתה מועמדת לפרס גלובוס הזהב.

ראו גם
 פלוגה ה', רגימנט 506, הדיוויזיה המוטסת ה-101 (מלחמת העולם השנייה)
 הפסיפיק
 אדוני האוויר

קישורים חיצוניים



 אתר הסדרה (נפתח בדף המוקדש לפרק הראשון)
 הלל אדלר, כוחה של קבוצה, הצופה, 5.5.2006


 הערות שוליים 

קטגוריה:HBO: סדרות
קטגוריה:זוכי אמי בפריים טיים: מיני-סדרה
קטגוריה:זוכי אמי בפריים טיים: ערבול קול
קטגוריה:זוכי אמי בפריים טיים: עריכת קול
קטגוריה:זוכי אמי בפריים טיים: תוכניות: בימוי מיני-סדרה או סרט טלוויזיה
קטגוריה:זוכי אמי בפריים טיים: תוכניות: ליהוק למיני-סדרה או לסרט
קטגוריה:זוכי אמי בפריים טיים: תוכניות: עריכת מיני סדרה או סרט טלוויזיה
קטגוריה:זוכי פרס גלובוס הזהב - מיני-סדרה או סרט טלוויזיה הטוב ביותר
קטגוריה:זוכי פרס פיבודי
קטגוריה:יחידות מיוחדות בקולנוע ובטלוויזיה
קטגוריה:מיני-סדרות טלוויזיה
קטגוריה:סדרות טלוויזיה על מלחמת העולם השנייה
קטגוריה:סדרות טלוויזיה אמריקאיות שעלו לשידור בשנת 2001