אל-ג'זירה

שמאל|ממוזער|250px|חדר החדשות של ערוץ "Al Jazeera English" הנמצאים במטה הרשת בדוחא
אל-גַ'זִירַה (ערבית: الجزيرة; תעתיק מדויק: אלג'זירה, תרגום: "האי", קרי "חצי האי ערב") היא רשת בינלאומית ערבית שמרכזה בדוחה בירת קטר, ומשדרת בערבית ובאנגלית. היא הוקמה על ידי אמיר קטר, שייח' חמד בן ח'ליפה אאל ת'אני, לאחר שהדיח את אביו מהשלטון. הרשת זכתה לפרסום בין-לאומי רב כששידרה קלטות של אל-קאעידה, ובראשם את אוסאמה בן לאדן לאחר פיגועי 11 בספטמבר. בנוסף מפעילה הרשת ערוץ ספורט, ערוץ חי המשדר ועדות וכנסים, ערוץ דוקומנטרי, ערוץ לילדים ומספר אתרי אינטרנט. אל ג'זירה זמינה ביותר מ-150 מדינות וטריטוריות ויש לה קהל עולמי של למעלה מ-450 מיליון איש.

אל ג'זירה, שנוצרה כערוץ טלוויזיה לווייני המספק חדשות ואקטואליה בערבית, התפתחה מאז לרשת מדיה רב-גונית הכוללת פלטפורמות שונות כגון ערוצי טלוויזיה מקוונים, ערוצי טלוויזיה ייעודיים בשפות רבות ועוד. מערך החדשות של הרשת מונה כיום 70 סוכנויות ברחבי העולם המשותפות לערוצי הרשת ולפעילותה. הרשת, הפועלת בעיקר במדינות ערב, ספגה ביקורת רבה על חוסר נייטרלית והטיה אנטי-ציונית.

 היסטוריה 
הרשת החלה את דרכה עם תקציב של כ־150 מיליון דולר, שהעניק אמיר קטר חמד בן ח'ליפה לאחר שתפס את השלטון במדינה. הרשת החלה לשדר ב-1996. רבים מעובדי המחלקה בערבית של BBC עברו לאל-ג'זירה, ביניהם פייסל אל-קאסם, המגיש של "הכיוון ההפוך" הפופולרית ברשת. הרשת ניסתה להגדיל את מספר צופיה בעזרת הצגת תכנים שנויים במחלוקת בנוגע למדינות המפרץ הפרסי, יחסי לבנון–סוריה והרשות השופטת במצרים. שידור הקלטות של אוסאמה בן לאדן ואל-קאעידה הגדילו את שיעורי הצפייה בה. הרשת שברה מונופול שהיה לערב הסעודית על ערוצי הלוויין הכלל-ערביים, והעלתה לסדר היום סוגיות לא נעימות למנהיגים הערבים. עקב כך קמו רשתות מתחרות, כמו אל-קאהירה המצרית ו"אל-חורה" האמריקאית, אך החשובה שבהן היא רשת "אל-ערביה" הסעודית. אלג'זירה שאפה להתבסס על מכירת זמן פרסום, אך ניסיונה כשל, בעיקר משום שהבעלים הסעודיים של רשתות שידור ערביות אחרות איימו להפסיק לפרסם חברות שיפרסמו באל-ג'זירה. נכון ל-2004, תקציב הרשת הוא כ-120 מיליון דולר, מתוכם בין 40–50 מיליון מאמיר קטר.

ב-4 ביולי 2005 הודיעה אל-ג'זירה על כוונתה להעלות בלוויין - שירות טלוויזיה בשפה האנגלית. הערוץ החדש עלה לאוויר ב-15 בנובמבר 2006. לערוץ זה מרכזי שידור בדוחה, אתונה, בואנוס איירס, לונדון, קואלה לומפור ווושינגטון, והוא משדר 24 שעות ביממה, מהן 12 מדוחה וארבע שעות מכל אחד מהמקומות הבאים: לונדון, קואלה לומפור וושינגטון. העיתונאי הפלסטיני ודאח חנפר, ניהל את ערוץ אל-ג'זירה מ-2003, וב-2006 מונה למנכ"ל הרשת כולה.

כיום נחשבת התחנה לאחד מערוצי התקשורת המרכזיים בעולם. היא מאופיינת ביכולת לסקר ידיעות היישר מהשטח, הודות לפריסתה הרחבה בעולם. ב-3 בינואר 2013 הודיעה רשת אל-ג'זירה על רכישת תחנת הטלוויזיה האמריקנית Current TV, זאת כחלק מניסיונותיה לחדור לשוק האמריקאי ולהשפיע על דעת הקהל שם. ואולם, כעבור כשנתיים נאלצה לסגור את השלוחה האמריקאית אחרי הפסדים מתמשכים.

איסורים במדינות שונות על פעילות הרשת
ישראל, איחוד האמירויות ומצרים אסרו על פעילות הרשת בתחומן.

בינואר 2025 אסרה הרשות הפלסטינית על פעילות הרשת בשטחה בעקבות טענות להפרת החוק, הסתה והתערבות בעניינים הפנימיים של הפלסטינים, בעיקר על רקע סיקור פעולת כוחות הביטחון במחנה הפליטים ג'נין. במאי 2025 הסירה הרשות את המגבלות על הערוץ.

בזמן ההפגנות במצרים בתחילת 2011 שימשה אל-ג'זירה כגורם מרכזי בדִרבון ההמונים. עקב כך, ב-30 בינואר 2011 סגרו השלטונות המצריים את משרדי אל-ג'זירה בקהיר, ובמקביל שובשו שידורי התחנה במדינה, הנקלטים באמצעות לווייני ניילסאט. התחנה התאמצה להמשיך ולשדר למצרים בערוצים חלופיים.מאז הדחת מוחמד מורסי מכס הנשיאות במצרים, פועלים השלטונות לצמצום השפעת התחנה במדינה, בטענה כי היא חותרת תחת הנהגת ההפיכה הצבאית. ב-29 באוגוסט 2013 הודיעו גורמי ממשל מצריים כי לתחנה אין אישור לפעול במצרים ותבעו מהגורמים האחראים לאכוף את האיסור. ב-30 באוגוסט הודיעה הרשת כי 6 מעובדיה עצורים בידי שלטונות מצרים.

 שידורי הרשת בישראל 
נוכחות הרשת בישראל החלה בסוף שנות ה-90, כשחברת הכבלים "תבל" החלה לשדר את הערוץ באזורי שידוריה בצפון.

בספטמבר 2000 תבעה אל-ג'זירה את "תבל" על כך ששידרה את הערוץ מבלי לקבל אישור ממנה, תוך הפרת זכויות יוצרים. בכתב התביעה דרשה אל-ג'זירה 4 מיליון דולר פיצויים. תוך חודש הגיעו שני הצדדים לפשרה, בה הוסכם כי תבל תעביר יותר מ-1.1 מיליון דולר, כפיצוי על שידורי התחנה תוך הפרת זכויות היוצרים, ותשלום עבור שידורי התחנה לשלוש שנים.
אל-ג'זירה העריכה באותה עת כי היו כ-15 אלף איש שצפו בערוץ באמצעות שידורי "תבל", בעיקר בנצרת ובכפרים בגליל.

במרץ 2000 קיבלה חברת הכבלים "מת"ב" אישור מהמועצה לשידורי כבלים ולוויין להוסיף את אל-ג'זירה לשידוריה, וביולי 2000, עם פתיחת שידורי הלוויין בישראל, החלה גם חברת yes לשדר את הערוץ.

ב-5 בדצמבר 2006 עלה לאוויר ערוץ "Al Jazeera English" בשידורי חברת yes, עשרים ואחד ימים לאחר שערוץ זה הושק לראשונה.

עד להחלטת הממשלה על הפסקת שידורי אל-ג'זירה בישראל ב-5 במאי 2024, ערוץ אל-ג'זירה (בשפה הערבית) שודר ב-yes וב-HOT, ו"Al Jazeera English" שודר ב-yes בלבד.

 אל-ג'זירה וישראל 
לטענת ישראל הצגתה באל-ג'זירה מוטה לטובת הפלסטינים. אל-ג'זירה דחתה אשמה זו בטענה שהיא שומרת על "נייטרליות ואובייקטיביות" ומציגה גם את הנרטיב הישראלי.

לרשת יש כמה כתבים בישראל, אחד מהם – אליאס כראם (إلياس كرام) ערבי ישראלי. כראם הוא בוגר אוניברסיטת חיפה והיה עורך בעיתון הערבי-הישראלי "כל אל-ערב". כראם מוצג כמי שנולד בפלסטין ב-1977, ולאומיותו מוגדרת "פלסטינית", אולם בתיאור תפקידו כתוב שהוא כתב אל-ג'זירה בצפון ישראל. מבחינת המינוח המקובל באל-ג'זירה, ישראל היא ישות קיימת ומוכרת, אולם הרשת נמנעת מהגדרת אחד מכתביה כישראלי. יש המבקשים ללמוד על מדיניות הסיקור של אל-ג'זירה כלפי ישראל מתוך אופן ההצגה האמור.

ב-13 במרץ 2008 שללה ממשלת ישראל מאל-ג'זירה את הרשות לשדר מישראל בנימוק של "סיקור לא הוגן" של תקיפות צה"ל בעזה. טענות ממשלת ישראל נתמכו על ידי כתבים של רשתות חדשות מסחריות אחרות כגון צבי יחזקאלי ושמרית מאיר וקבעו, בין השאר, כי אל-ג'זירה נמנעה מלדווח על שיגור רקטות של ארגוני הטרור מרצועת עזה לשטח ישראל ולמקומות ישוב של אוכלוסייה אזרחית; בין היתר שהתפוצצו בשדרות ובאשקלון. כמו כן, נמנעה אל-ג'זירה מלדווח כי פעולת צה"ל באה בתגובה לשיגורי הרקטות ובמטרה להפסיקם, ומהצד השני, הרבתה לשדר בשידורים חוזרים תצלומי תקריב של גופות ילדים שנהרגו בעזה, גם כשלא היה ברור אם נהרגו מאש כוחות צה"ל או כתוצאה מהתפוצצות חומרי נפץ בשימוש חברי ארגוני הטרור הפלסטיניים. כמו כן, הציגה קריקטורות של מנהיגים ישראלים במדים נאציים תוך השוואתם לאדולף היטלר. אל-ג'זירה טענה בתגובה כי היא משדרת דיווחים על המציאות כפי שהיא. מחמוד א-זהאר, מבכירי ארגון הטרור חמאס בעזה, הודה עם סיום הלחימה בעזה לערוץ אל-אקצה השייך לחמאס ולרשת אל-ג'זירה על עזרתם.

באוגוסט 2011 נעצר בישראל מנהל לשכת אל-ג'זירה באפגניסטן, סאמר עלאווי, והורשע בעקבות עסקת טיעון בסיוע לחמאס.

ב-26 ביולי 2017 הודיע ראש הממשלה בנימין נתניהו כי הוא מתכוון לפעול לסגירת משרדי הערוץ בירושלים בטענה ש"רשת אל-ג׳זירה לא מפסיקה להתסיס לאלימות סביב הר הבית".

ב-8 באוגוסט 2017 הודיע משרד התקשורת בראשותו של השר איוב קרא שהוא יסגור את שידורי אל-ג'זירה בישראל.

באוגוסט 2017 שידר הערוץ בדיה עיתונאית בדמות ראיון שבו העידה מי ששירתה בצה"ל בתפקיד מנהלתי כי הרגה ילדים במסגרת שירותה. הריאיון היה חלק מתוכנית בידור אוקראינית והיה ידוע כשקר, אך שודר באל-ג'זירה והוצג כאמת.

ממוזער|שמאל|250px|השקופיות שהוצגו במקום ערוצי אל-ג'זירה ב-HOT וב-yes לאחר איסור שידורי הרשת בישראל
ב־20 באוקטובר 2023 על רקע המלחמה אישרה הממשלה תקנות לשעת חירום שיאפשרו את סגירת התחנה, לאחר הצגת הוכחות כי היא מסייעת לאויב, משדרת תעמולה בשירות החמאס בערבית ובאנגלית לצופים בכל העולם, ואף מעבירה מידע רגיש לחמאס. עם זאת ב-26 באוקטובר פורסם כי ראש הממשלה נתניהו מסרב להעלות את סגירת שידורי אל-ג'זירה לאישור הקבינט הביטחוני-מדיני.

ב-16 בנובמבר 2023, במהלך מלחמת חרבות ברזל, התראיינה לתחנה מירב לשם גונן, אמא של רומי גונן, אשר נחטפה מרכבו של בן שמעוני בכביש 232, בעת שברחה מהטבח בפסטיבל נובה. האם התראיינה לאל-ג'זירה במטרה להעביר מסר לעולם הערבי. העיתונאי שראיין אותה, שאל אותה כי האם יש הוכחות לטבח שבעה באוקטובר ולאלימות מינית, ולאחר מכן צירף לריאיון את האחראי על תיק האסירים בחמאס. בעקבות זאת גונן פוצצה את הראיון, ומטה המשפחות להחזרת החטופים והנעדרים תרעומת על אי עמידה בסיכומים מצד הערוץ.

ב-12 ביוני 2024 התפרסם סרטון וידאו של תושב נוסייראת, בו הוא בוכה ומקלל את הנהגת חמאס שהמיטו אסון על עמם, לאחר שנפצע במבצע ארנון, בו לפי פרסומי חמאס נהרגו מעל 200 פלסטינים. עם זאת, באל-ג'זירה הוצג הסרטון הערוך, הוסרו ממנו הקטעים בהם הוא מאשים את הנהגת חמאס בנעשה, בצורה שנראה שהוא מאשים את ישראל.

ב-10 במאי 2025 אל-ג'זירה פרסמה תחקיר המאשים את התקשורת הישראלית בנרמול של "רצח עם" כהגדרתה, כנגד הפלסטינים בעזה.

באוקטובר 2025 פרסם מרכז המידע למודיעין ולטרור סקירה של אירועים בהם אל-ג'זירה מעניקה עדיפות לגורמי אסלאם סוני קיצוני ובכללם חמאס. במסגרת הסקירה הוצג סיוע של אל-ג'זירה ללוחמה הפסיכולוגית של חמאס, מסמכים שנתפסו כשלל והראו שיתוף פעולה ותיאום שיטתי לאורך זמן עם חמאס, וסיקור התואם את הנרטיב שחמאס מבקשת לקדם.

 החוק לסגירת שידורי ערוץ אל-ג'זירה בישראל ויישומו 

ב-1 באפריל 2024 אושר בכנסת חוק מניעת פגיעת גוף שידורים זר בביטחון המדינה, שיאפשר את הגבלת פעילות הערוץ בישראל. בהתאם לחוק זה, ב-5 במאי 2024 אישרה ממשלת ישראל פה אחד את סגירת ערוץ אל-ג'זירה בישראל. שרי "המחנה הממלכתי" נעדרו מההצבעה. החלטת הסגירה מומשה שעות ספורות לאחר אישור הממשלה.

ב-21 במאי 2024 החרים משרד התקשורת ציוד מסוכנות הידיעות האמריקאית Associated Press, שבין לקוחותיה נמצא גם ערוץ אל-ג'זירה, כחלק מיישום החוק. לאחר מספר שעות ביטל משרד התקשורת את הפעולה בעקבות לחץ אמריקאי.

ברוח חוק זה, בלילה שבין 21 ל-22 בספטמבר 2024 כוחות צה"ל פשטו על משרדי ערוץ אל ג'זירה ברמאללה לפי צו של מפקד פיקוד המרכז, אבי בלוט, סגרו את משרדי הערוץ והחרימו את הציוד במקום. רוב האירוע תועד על ידי מצלמות אל ג'זירה עד להחרמתן על ידי צה"ל.

ראו גם

 ריז ח'אן
 מהדי חסן
 +AJ

קישורים חיצוניים



 תחנות הטלוויזיה הפופולריות ביותר בשפה הערבית 









 הערות שוליים 

קטגוריה:קטר: טלוויזיה
קטגוריה:ערוצי טלוויזיה ערביים
קטגוריה:אתרי אינטרנט בערבית
קטגוריה:אתרי חדשות
קטגוריה:ערוצי חדשות
קטגוריה:קטרים שהופיעו ברשימת טיים 100
קטגוריה:אמצעי תקשורת בבעלות ממשלתית
קטגוריה:אתרי אינטרנט חסומים בישראל