רינו צרור

עזרא גבריאל רינו צרור (נולד ב-25 באוגוסט 1953) הוא עיתונאי, עורך ואיש טלוויזיה ישראלי. צרור מרבה לעסוק בכתבותיו וביצירותיו האחרות במצב החברתי במדינה, בפערים בין האזרחים, ביחס לזקנים, בעוני ובפריפריה.

ביוגרפיה
נולד ב-1953 להורים ממוצא יהודי-לובי. אביו נהרג בתאונת דרכים. גדל ברמת גן ולמד בבית הספר התיכון דביר. לאחר כיתה י' עבר לתיכון אקסטרני ועם גיוסו לצה"ל שירת בצנחנים. לאחר מכן עבד במוסד לנוער עבריין.

 קריירה עיתונאית 
שמאל|ממוזער|250px|רינו צרור ואורי אבנרי מייסד "העולם הזה"
את עבודתו העיתונאית החל ב"העולם הזה" ב-1973. אחר כך עבר לירחון "מוניטין" כרכז מערכת ובהמשך כיהן כסגן עורך, שם עבד עם אדם ברוך ומאיר אגסי. בשנים 1982–1983 ערך את מגזין "אנשים" (שהיה אז בבעלות משותפת עם "מוניטין"). בשנת 1984 היה ממקימי עיתון "חדשות" והיה מבכירי עורכיו. בין השאר ערך את מוסף השבת של העיתון.

בשנים 1989–1990 ערך את המקומון "העיר" וכתב בו טור פוליטי. אחר כך עבר ל "קבוצת מעריב", לאחר שנרכשה בידי איל העיתונות רוברט מקסוול, ומונה למנהל הקמת רשת המקומונים של הקבוצה.

בשנת 1993 שימש כעורך האחרון של השבועון "העולם הזה", לאחר שנרכש בידי קבוצת "מוניטין תקשורת", המוציא לאור של העיתון "גלובס", והוא צורף כמוסף שבועי לעיתון "גלובס". אחר כך חזר ל"מעריב" שם כתב טור שבועי, "דין וחשבון", במוסף השבת עד שנת 2009.
קריירה בטלוויזיה וברדיו
בשנים 1999–2000 ערך צרור את מגזין האקטואליה "אולפן שישי" בערוץ 2.

בשנים 2003–2005 הנחה את תוכנית האקטואליה התיעודית "דין וחשבון" בערוץ 10, שזכתה פעמיים בפרס תוכנית האקטואליה והתחקירים הטובה ביותר בטקס פרסי האקדמיה לטלוויזיה. בתוכנית זו הוא שוטט ברחבי הארץ וניסה להביא למסך את הפריפריות בישראל. בין היתר, סיקר את מצבם של מפוני גוש קטיף, תוך כדי ולאחר תוכנית ההתנתקות.

במאי 2005 מונה למשנה למנכ"ל חדשות ערוץ 10, אך התפטר לאחר חודש בתפקיד.

בשנת 2006 החליף צרור את דב אלבוים בהנחיית תוכנית הראיונות "חוצה ישראל" בטלוויזיה החינוכית. צרור הגיש את התוכנית עד שנת 2010 וזכה איתה פעמיים בפרס האקדמיה הישראלית לתוכניות אירוח. בשנת 2009 החל להנחות במקביל תוכנית נוספת בטלוויזיה החינוכית - "דוקומנטרי עם רינו צרור" - העוסקת ביצירה תיעודית. בשנת 2010 עזב צרור את שתי התוכניות ואת הטלוויזיה החינוכית לטובת עריכת תוכנית התחקירים "360", אשר עלתה לשידור בראשית שנת 2011 בזכיינית ערוץ 2, "רשת". את התוכנית גם יצר צרור יחד עם רם לנדס. במסגרת התוכנית יצר סרט המתעד את ימיו האחרונים של דודו טופז.

בשנים 2011–2015 הגיש בגלי צה"ל מדי מוצאי שבת את התוכנית "הולך בחצות". אחר כך החל להגיש תוכנית יומית בת שעה הנושאת את שמו, העוסקת בעיקר בנושאים חברתיים וכלכליים ב-2020 אוחדו התוכניות של צרור ו"מה בוער" של רזי ברקאי למספר חודשים עקב מגפת הקורונה. ב-2021 חזרו לשדר בנפרד. ביוני 2023 הודיע מפקד גלי צה"ל דני זקן על פיטוריו, אך לאחר שבוע חזר בו.
סרטים דוקומנטריים
צרור יצר מספר סרטים דוקומנטריים:

בשנת 1996 ביים במשותף עם דורון צברי את הסרט "בית שאן: סרט מלחמה" שזכה בפרס אופיר, ועוסק במועדון הכדורגל הפועל בית שאן ובמאמצי ההישרדות של הקבוצה בליגה הלאומית (הליגה הבכירה דאז), במסגרת עונת 1994/1995.

בשנת 1999 יצר את הסרט "ילדי המהפכה", על ניצחון ש"ס בבחירות למועצת קריית שמונה בשנת 1998 בסיוע קבוצת ילדים.

בשנת 2010 יצר את הסרט "תפילת הנערות", על תפילת הנערות בנווה דקלים בזמן ההתנתקות.

בשנת 2014 יצר את הסרט "אני ה'" ששודר בערוץ 8, העוסק ובוחן את אמונת המתנחלים היהודים ביהודה ושמרון, מתאר את הלהט המתחדש לבניית בית המקדש השלישי, ומזהיר מתחילתה של עבודה זרה.

בשנת 2017 הוקרן סרטו "יהודים, פעם שלישית", שמסכם את ההשוואה בין העצמאות המדינית של ישראל היום לבין זו בתקופת בית ראשון ובתקופת בית שני, ומהווה סימן אזהרה. הסרט מבקש לעשות השוואה בין המציאות החברתית במדינת ישראל למציאות המקבילה בסוף ימי בית שני, ערב החורבן. מאמר שכתב בעניין זה כבר ב-2007, "הריבונות השלישית איבדה שליטה", המשווה בין הריבונות הראשונה לבין הריבונות השנייה ובין שתיהן לשלישית, ומוצא שישראל הריבונית והעצמאית לא חצתה מעולם את גבול 85 השנים.
קריירה כסופר ועורך
צרור פרסם סיפורים בכתב העת "פרוזה" ואף שימש רכז המערכת של המגזין. ב-1978 הוציא לאור את קובץ הסיפורים "טריקו". בתחילת 1992 ערך חוברת זיכרון ליוסי קריים, מייסד "פרוזה".

בשנת 1991 ערך את הספר "אנשים מתו מפחד", אסופת מאמרים, צילומים וכתבות על מלחמת המפרץ.

בשנת 2010 ערך את הספר "אדם ברוך, תקשורת" (יחד עם מורן שוב ושירה אביעד). ובשנת 2018 אצר תערוכה במוזיאון בית שטורמן בעין חרוד, מחווה לאדם ברוך, לציון עשר שנים למותו - "אני אדם מיטה". 19 סיפורים קצרצרים שכתב אדם ברוך במהלך אשפוזו בבית החולים, שלוו ביצירות של בכירי האמנים בישראל.

בשנת 2012 הופיע ספרו "שחור - חייו ומותו של זוהר ארגוב", מלאכת תחקיר מקפת על דמותו של אחד הזמרים הגדולים והמשפיעים ביותר בישראל.

בתחילת 2021 הוציא לאור את ספרו "שם משפחה" בהוצאת 'הספרייה לתקשורת'. הספר עוסק בהגירה ובמהגרים בכלל ומספר על תולדות יוצאי לוב בישראל, ממואר, בגוף ראשון.

באוקטובר 2023 הוציא לאור את ספרו "זכור, תזכור" בהוצאת 'הספרייה לתקשורת'. הספר עוסק במלחמת כיפור 73', בחוויה של הלוחם, בגוף ראשון, ובמסע מאז. "מאז ועד עכשיו היא נמשכת", כתב.

פרסים הוקרה
צרור זכה שלוש פעמים בפרס מפקד גלי צה"ל: בשנת 2009 זכה בפרס בקטגוריית מבצעי שידור על תוכניתו "אטרף פיוטים", מבית הכנסת אל הרוקנרול. בשנת 2010 זכה בפרס בקטגוריית תוכנית האקטואליה על התוכנית "מה בוער - הפרויקט החברתי" ובשנת 2012 זכה בקטגוריית צבא וביטחון, על תוכניתו "והחולם נפל פצוע" שעסקה בחזרה אישית לחוויות מלחמת יום הכיפורים.

בשנת 2013 נבחר צרור להדליק משואה בטקס המרכזי ליום העצמאות ה-65 בהר הרצל. ועדת הטקס הסבירה את בחירתו בכך ש"צרור חובר למורשת העיתונות היהודית והישראלית שמייסדיה פעלו מתוך תחושת שליחות... בשידוריו ברדיו ובסרטים שהוא מביים ומפיק הוא משמש פה לאזרחים החשים שהם בשולי החברה בישראל ומעלה אל פני השטח דילמות אנושיות נוקבות ובעיות חברתיות כאובות".

ב-2019 זכה בפרס סוקולוב. בנימוקי השופטים נאמר: "רינו צרור זכה בפרס "בעבור היותו עיתונאי לוחמני המציב בעקביות מזה עשרות שנים בחזית העשייה סדר יום חברתי, תוך התמקדות ומתן תשומת-לב מיוחדת לפריפריה החברתית, הפוליטית והגאוגרפית. סדר יום זה בא לידי ביטוי בתוכניתו היומית בגלי צה"ל, בסדרות הטלוויזיה הדוקומנטריות ששודרו בערוצי הטלוויזיה השונים ובסרטי תעודה".
ספריו
 טריקו: סיפורים, הוצאת שם, 1978.
 עורכים: שירה אביעד, רינו צרור, מורן שוב, אדם ברוך - תקשורת: אנתולוגיה, 2008-1972, הוצאת דביר, 2010.
 שחור: חייו ומותו של זוהר ארגוב, הוצאת ידיעות אחרונות, 2012.
 שם משפחה: אסיה הוצאה לאור, 2021
 זכור, תזכור: הספרייה לתקשורת, 2023

 סרטיו 
 בית שאן סרט מלחמה, 1996 (בימוי משותף עם דורון צברי)
 ילדי המהפכה, 1999
 תפילת הנערות, 2010
 אני ה', 2014
 יהודים, פעם שלישית, 2017

קישורים חיצוניים









  - ריאיון


הערות שוליים

קטגוריה:סגל גלי צה"ל
קטגוריה:סגל חדשות
קטגוריה:סגל העיר
קטגוריה:סגל מעריב
קטגוריה:עורכי עיתונים ישראלים
קטגוריה:עיתונאים כותבי עברית
קטגוריה:מנחי טלוויזיה ישראלים
קטגוריה:הטלוויזיה החינוכית הישראלית - אישים
קטגוריה:זוכי פרס אופיר: במאים
קטגוריה:משיאי משואה ביום העצמאות: 2013
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1953