אבי נשר

אבי נשר (נולד ב-13 בדצמבר 1952) הוא במאי, תסריטאי ומפיק קולנוע ישראלי. בין סרטיו, "הלהקה", "דיזנגוף 99", "סוף העולם שמאלה" ו"פעם הייתי".

נשר וסרטיו זכו בפרסים ובתעודות הוקרה, בהם, זכה נשר בפרס לנדאו לאומנויות הבמה (2010), בפרס מפעל חיים לאומנות הקולנוע מטעם משרד התרבות והספורט (2018), אות "גיבור תרבות" (2021), ובשנת 2019 נבחר נשר להשיא משואה בטקס יום העצמאות. הוא יוצר הקולנוע הראשון שזכה להכרה זו.

 ביוגרפיה 
 ראשית חייו 
אבי נשר נולד בדצמבר 1952 ללילי ואריה נשר (במקור, "לאון רטר"), ניצולי שואה מרומניה ורוסיה. הוא גדל ברמת גן. אביו היה פסיכולוג, ובין היתר, נבחר ללוות את נבחרת ישראל בכדורגל בעת השתתפותה במונדיאל 1970 במקסיקו.

בשנת 1965, בגיל 13, עבר להתגורר עם משפחתו בארצות הברית. הוא סיים את לימודיו בבית הספר התיכון בגיל שש עשרה ואחר כך, למד יחסים בינלאומיים באוניברסיטת קולומביה שבניו יורק, ובמקביל למד כמה קורסים לקולנוע.

עם גיוסו לצה"ל בשנת 1971 התנדב לסיירת מטכ"ל אך לאחר כשנה, עזב את מסלול הלוחם ביחידה. הוא יצא לקורס קצינים והיה לקצין מודיעין בחטיבת המחקר באמ"ן.

 כבמאי בתחילת דרכו 
בשנת 1977 ביים והפיק את סרטו הראשון, "הלהקה", המתאר להקה צבאית טיפוסית, תואמת להקת הנח"ל. בסרט כיכבו רבים מהשחקנים והזמרים המצליחים של אותה התקופה, בהם גידי גוב, גלי עטרי, ששי קשת וחלי גולדנברג, שרובם היו חברי להקות צבאיות בעצמם. שחקנים אלו הצליחו לשחזר את אווירת הלהקה הצבאית. הפסקול של הסרט כלל ביצועים של שחקני הסרט לשירים פופולריים מתקופת הלהקות הצבאיות בעיבודו של יאיר רוזנבלום. "הלהקה" נחל הצלחה קופתית גדולה, הפך לאחד הסרטים האהובים בתולדות הקולנוע הישראלי והעניק לנשר תנופה משמעותית לקראת סרטו הבא.

ב-1979 יצר נשר את סרטו השני, "דיזנגוף 99". הסרט מספר את סיפורם של שלושה חברים (בגילומם של ענת עצמון, גידי גוב ומאיר סוויסה) המתגוררים ברחוב דיזנגוף, באותה תקופה מרכז חיי הלילה של תל אביב. הסרט מבוסס על חוויותיו של נשר עצמו, כאשר חי עם שני חבריו בלב תל אביב. גם הפסקול של סרט זה זכה להצלחה, וכלל בעיקר שירים בסגנון האופייני לשנות ה-70, בביצועם של יהודית רביץ, צ'רצ'יל (יצחק קלפטר), צביקה פיק, ריקי גל, גלי עטרי ולהקות שונות. גם סרט זה נחל הצלחה והפך לסרט פולחן.

ב-1980 ביים נשר סרט נוסף, שזכה להצלחה מסחרית מתונה, "הפחדנים", בכיכובם של עזרא דגן, חלי גולדנברג ומאיר סוויסה. בסרטיו אלו פעלה לצדו בת זוגו, שרון הראל, שהייתה שותפה להפקת שלושת הסרטים, אך לאחר הפקת סרטים אלו נפרדו דרכיהם.

ב-1982 יצר נשר סרט פנטזיה ישראלי-אמריקאי, "She" ("היא"), בכיכובה של סנדל ברגמן, אשר עוקב אחר סיפורם של שני אחים המנסים להציל את אחותם החטופה, כשדרכם רצופה מכשולים. סרט זה לא זכה להצלחה.

בשנת 1984 כתב, ביים והפיק את הסרט "זעם ותהילה", אשר מספר את סיפור ארגון לח"י ומאבקו בבריטים בשנות ה-40. בסרט כיכבו ג'וליאנו מר, חנה אזולאי-הספרי ורוני פינקוביץ'. בישראל זכה הסרט להצלחה בינונית, אך הוא זיכה את נשר בפרס מיוחד בפסטיבל קולנוע אמריקאי. בשנת 2005 זכה הסרט להכרה מחודשת כאשר יצא בגרסה דיגיטלית משופרת. לאחר 22 שנה הסרט קיבל ביקורות נלהבות מהמבקרים הישראלים וסומן כ"אחד הסרטים הישראליים הטובים ביותר של כל הזמנים".

ב-1985 יצר בישראל סרט נוסף בשם "שוברים", המספר את סיפורה של חבורת צעירים המנסה ליצור סרט אופרת-רוק פרודית על סיפור דוד וגוליית התנ"כי, בכיכובם של יאיר ניצני, דודו דותן, גלי עטרי, יזהר אשדות, אריק סיני, אלונה קמחי, נתן דטנר, מאיר בנאי, סי היימן ועוד.

 בארצות הברית 
לאחר הכישלונות הקופתיים של זעם ותהילה ושוברים, בעקבות התרשמות מפיקים הוליוודים מזעם ותהילה, עבר נשר להתגורר בהוליווד שבקליפורניה, במטרה לפתח את הקריירה הקולנועית שלו.

במהלך שנות ה-90 יצר קולנוע בארצות הברית, ויצר בעיקר סרטי מתח, מדע בדיוני ואימה.

בשנת 1991 ביים את סרט המדע הבדיוני "פצצת זמן", ובשנת 1993 ביים את הסרט ההוליוודי "דופלגנגר", בכיכובה של דרו ברימור. סרטים אלו זכו בפרסים מפסטיבל אבוריה – פסטיבל סרטי המדע הבדיוני הגדול בצרפת, שנערך באבוריה – ובתעודות הוקרה ומצוינות מטעם האקדמיה האמריקאית לסרטי מדע בדיוני ופנטזיה.

בשנת 1998 כתב וביים את הסרט "חוקר המס", המספר את סיפורו של חוקר המס אל בנג'מין (ג'ו פנטוליאנו), דון קישוט פוסט-מודרני מתוסכל, היוצא למסע מטפורי מסעיר ורב-תהפוכות אל תוך מאפליית רובע המהגרים היהודי-רוסי שבניו-יורק. הסרט זכה לביקורות נלהבות: ג'פרי לוינס, מבקר הסרטים רב-ההשפעה של משדר החדשות של רשת NBC קרא לסרט "פנינה קולנועית שאין להחמיצה". ה"ניו-יורק טיימס" החמיא לסרט במילים "מותח, שנון, נוגע ללב וקסום", ואילו שבועון הקולנוע Cinema Scene קרא לסרט "יצירת מופת של אבי נשר". בישראל כתב שמוליק דובדבני (ynet) שזהו "אבי נשר שעוד לא הכרנו... סרט מרגש קסום ומוטרף".

בשנת 2001 היה שותף להפקת סרט פעולה "סוכנים על הכוונת".

 חזרה לישראל 
לאחר קריירה בארצות הברית, חזר נשר לישראל בשנת 2002. בפודקאסט נשר סיפר שחזרתו לישראל הייתה כדי שבתו תום, תגדל להיות ישראלית ולא אמריקאית, והוא ידע שהוא יחזור לישראל, בגיל שבו בתו תצטרך להיכנס אל תוך מערכת החינוך. בשנת 2003 שיחק לראשונה, בסרטו של שחר סגל "צעד קטן", לצד חלי גולדנברג.

בשנת 2004 ביים והפיק את סרטו "סוף העולם שמאלה", כשאת התסריט כתב יחד עם שרה עזר ורובי פורת שובל. הסרט מספר את סיפורה של עיירה בנגב בשנות ה-60 ועל מאבק התושבים המרוקאיים והעולים ההודים בעיירה, וכיכבו בו נטע גרטי, לירז צ'רכי ורובי פורת-שובל. "סוף העולם שמאלה" נחל הצלחה גדולה בקופות, והיה לאחד מהסרטים הישראליים המצליחים ביותר.

הסרט זכה במספר פרסים בינלאומיים ובהם בפרס הבמאי בפסטיבל טאורמינה, ובפרס חבר השופטים בפסטיבל בטוקיו שביפן.

בשנת 2005 יצר את הסרט הדוקומנטרי "אוריינטל", העוקב אחר הסכמי קמפ דייוויד, הן בצד הפוליטי והן במובן האישי.

בשנת 2007 יצא סרטו "הסודות", המספר על קשר מיוחד ואמיץ הנוצר בין שתי תלמידות מדרשה דתיות ובין אישה צרפתייה-נוצרייה הנושאת חטא סודי ומעוניינת בתיקון. בסרט מופיעים אניה בוקשטיין, מיכל שטמלר, דאנה איבגי, אדיר מילר, תיקי דיין, ספי ריבלין, רבקה מיכאלי וכן השחקנית הצרפתייה פאני ארדן. בסרט זה שב נשר לשתף פעולה עם המפיקה שרון הראל. הסרט זכה לבכורה עולמית בהקרנה רשמית בפסטיבל טורונטו.

בשנת 2007 קיבל נשר אות הוקרה מפסטיבל הקולנוע ירושלים.

באוקטובר 2009 הוענק לו פרס הוקרה מטעם פסטיבל חיפה.

בשנת 2010 יצא סרטו "פעם הייתי", שעלילתו נכתבה בהשראת ספרו של אמיר גוטפרוינד "בשבילה גיבורים עפים". הסרט מספר את סיפורו של נער חיפאי (בגילומו של תובל שפיר), אשר בקיץ 1968 מוצא עבודה אצל ניצול השואה המתפרנס משדכנות והברחת טובין (מגולם על ידי אדיר מילר). הסרט נחשב להצלחה וצפו בו למעלה מ-330 אלף צופים בישראל. בין היתר, זכה בפסטיבל טורונטו לבכורה עולמית בהקרנה רשמית וזכה בפרס "מגן הכסף" בפסטיבל הסרטים שיקגו. בשנת 2010 הוענק לנשר פרס לנדאו לאמנויות הבמה על בימוי "פעם הייתי".

בשנת 2013 יצא לאור והוקרן בבתי הקולנוע סרטו ה-18 של נשר, "פלאות". הסרט זכה להערכת המבקרים ולהצלחה בקופות. כמו כן זהו סרטו השלישי אשר הוכתר כבחירה הרשמית של פסטיבל טורונטו, והוצג במסגרת של חמישה סרטים יוצאי דופן באותה שנה.

בשנת 2015 החלו צילומי סרטו החדש של נשר, "החטאים", סרט מוזיקלי אשר מתרחש בשנת 1977 בישראל, פולין וגרמניה. בסרט מככבים נלי תגר, יבגניה דודינה, ג'וי ריגר, דורון תבורי, תום אבני ומולי שולמן הסרט עלה למסכים בסוף 2016, זכה לביקורות טובות ולהצלחה קופתית. את זכות ההפצה הבינלאומית לסרט רכשה ענקית התקשורת, חברת MGM.

באפריל 2018 הסיר את סרטו "סיפור אחר" מרשימת הסרטים המתחרים בפרסי אופיר והודיע כי אין ברצונו להשתתף בתחרות בטיעון ש"המשחק באקדמיה לקולנוע מכור מראש. במדינה מתוקנת מישהו היה מקים צעקה מאוד גדולה על כך" ועל אף שהסרטים שלו זכו לביקורות חיוביות בפסטיבלים שונים ולהצלחה קופתית מרשימה הם מעולם לא זכו בשום פרס.

בשנת 2018 יצא סרטו "סיפור אחר" אשר זכה לבכורה עולמית בפסטיבל טורונטו. הסרט זכה לביקורות מצוינות וצפו בו כ-350,000 צופים בישראל.

ב-2019 נבחר להדליק משואה ביום העצמאות לכבודם של נשות ואנשי הקולנוע הישראלי ולכבודן של משפחות תורמי האיברים בישראל שבהחלטתם מצילים נפשות.

ביוני 2019 היה מפיק שותף ועורך תסריט בסרט "המוסד", קומדיה שכתב וביים אלון גור אריה שזכתה להצלחה קופתית וביקורתית.

בשנת 2021 סרטו "תמונת הניצחון", הועמד ל-15 פרסי אופיר וזכה בקטגוריית הצילום, האיפור וההלבשה, ולנשר עצמו הוענק פרס אופיר למצוינות מטעם האקדמיה לקולנוע וטלוויזיה. הסרט נקנה להפצה בינלאומית על ידי חברת נטפליקס.

ב-17 בדצמבר 2021, התיאטרון הלאומי הבימה העניק לנשר את אות "גיבור תרבות ישראל", על תרומתו הייחודית לתרבות והיצירה הישראלית. במקביל, איגוד אומני ישראל העניק לנשר אות הוקרה על יצירתו הייחודית.

במהלך שנת 2022 יצר נשר את סרטו "גן קופים". במהלך חודש יולי 2023 זיכתה האקדמיה לקולנוע וטלוויזיה את "גן קופים" ב-11 מועמדויות לפרס אופיר (כולל פרס הבמאי). בראיון שהעניק לאולפן שישי ב-8 בספטמבר של אותה שנה הכריז שהוא מאמין שגן קופים יהיה סרטו האחרון שיביים בקולנוע. אך לאחר מספר חודשים פורסם שהוא עובד על סרט חדש העוסק בטבח שבעה באוקטובר.

בשנת 2024 יצא הסרט התיעודי, "אבי נשר: מילים להחלפה", בבימויו של מבקר הקולנוע, יאיר רוה, הסוקר את הקריירה המקצועית של נשר לאורך 45 שנות יצירה. הסרט מסתיים בהקרנה של "גן קופים" בפסטיבל הסרטים בחיפה ב-1 באוקטובר 2023.

 חיים אישיים 
נשוי לצלמת והפסלת איריס נשר. ב-1996 נולדה בתם תום נשר, שחקנית, מבזקנית וכתבת תחקירים בחדשות 13 לשעבר ובמאית.

ב-2001 נולד בנם ארי נשר. בספטמבר 2018 נהרג ארי לאחר שנפגע בתאונת פגע וברח בשדרות רוקח שבתל אביב בה היה מעורב הכדורגלן יצחק אספה. איבריו של ארי נתרמו להשתלה, והושתלו בחמישה אנשים.

 פרסים והוקרה בהם זכה 
 פרס הבמאי, פסטיבל אבוריה לסרטי מדע בדיוני ופנטזיה 1992
 פרס הבמאי, פסטיבל טארומינה 2004
 פרס רוח החופש, פסטיבל ירושלים 2005
 פרס התסריט, פסטיבל ג'קסון הול 2007
 פרס מפעל חיים, פסטיבל הקולנוע הישראלי 2007
אות הוקרה, פסטיבל הסרטים חיפה 2009
 פרס מפעל חיים, פסטיבל קולנוע יהודי בוושינגטון 2010
פרס "מגן הכסף" בפסטיבל הסרטים שיקגו, 2010
אות הוקרה, פסטיבל הקולנוע ירושלים, 2010
 פרס לנדאו לאמנות הבמה 2010, על בימוי "פעם הייתי"
 פרס מפעל חיים לאומנות הקולנוע מטעם משרד התרבות והספורט 2018
פרס הבמאי ("סיפור אחר"), פורום מבקרי הקולנוע בישראל 2018
השיא משואה בטקס יום העצמאות 2019
אות הוקרה, פסטיבל הקולנוע היהודי ברומא, 2019
פרס התרומה לאמנות הקולנוע הבינלאומית בפסטיבל הסרטים במונטריי, מקסיקו, אוגוסט 2019
אות הוקרה, פסטיבל הקולנוע היהודי בלונדון, 2021
פרס אופיר למצוינות, האקדמיה הישראלית לקולנוע וטלוויזיה, 2021
אות "גיבור תרבות ישראל", הבימה, 2021

פילמוגרפיה (כבמאי)
 שנה סרט1974המת על החי (קצר)1975מוזיקת לילה זעירה (קצר) 1978 הלהקה 1979 דיזנגוף 99 1980 הפחדנים 1982 She 1984 זעם ותהילה 1985 שוברים 1991 פצצת זמן 1993 דופלגאנגר 1995 Savage 1997 Mercenary 1998 חוקר המס 1999 Raw Nerve 2001 פולחן 2004 סוף העולם שמאלה 2005 אוריינטל 2007 הסודות 2010 פעם הייתי 2013 פלאות 2016 החטאים 2018 סיפור אחר 2021 תמונת הניצחון2023גן קופים

 ראו גם 
 ערכים על סרטי אבי נשר

 לקריאה נוספת 
 Shmulik Duvdevani, Avi Nesher’s Present-Past Trilogy, New Directions in Israeli Media: Film, Television, and Digital Content, University of Texas Press (2025)

קישורים חיצוניים








 שיחת נפש עונה 6: אבי נשר מתוך הטלוויזיה החינוכית, 5 במרץ 2017
 גלעד אמיליו שנקר, ריאיון עם אבי נשר, בתוכנית "חי בסרט", הטלוויזיה החינוכית


 גאולה אבן-סער - "שיחה אישית" (פרק 7) : אבי נשר, באתר כאן 11, 26 במאי 2019
 רותם פסחוביץ’־פ”ז, ראיון עם אבי נשר, באתר ארכיון הסרטים הישראלי, אפריל 2022
 ריאיון עם אבי נשר, מתוך התכנית פגישה עם רוני קובן. כאן 11. סרטון מאתר יוטיוב


הערות שוליים

קטגוריה:במאי קולנוע ישראלים
קטגוריה:תסריטאי קולנוע ישראלים
קטגוריה:מפיקי קולנוע ישראלים
קטגוריה:זוכי פרס לנדאו לאמנויות הבמה
קטגוריה:זוכי פרס מפעל חיים
קטגוריה:לוחמי סיירת מטכ"ל
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת קולומביה
קטגוריה:משיאי משואה ביום העצמאות: 2019
קטגוריה:אישים ממוצא יהודי-רומני
קטגוריה:אישים ממוצא יהודי-רוסי
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1952