משרד התקשורת

משרד התקשורת הוא משרד ממשלתי בישראל, אשר אחראי על כלל תחומי התקשורת במדינה, בכללם טלוויזיה, רדיו, אינטרנט, טלפון, סלולרי, דואר ועוד.

במהלך שנות קיומו עבר המשרד שינוי מהותי: מספק בלעדי של שירותי תקשורת (בעיקר דואר וטלפון), לכעין רשות פיקוח המפקחת על ספקי שירותים אלה, הפועלים במגזר העסקי.

בתחומי אחריותו של המשרד: קביעת מדיניות התקשורת, פיתוח תשתית התקשורת, רישוי ופיקוח על ספקים של שירותי תקשורת, פיקוח על רשות הדואר, מדיניות בקרה וקביעת תעריפים לשירותי התקשורת השונים, ניהול משק התדרים, בקרה ופיקוח על שירותי הטלוויזיה בכבלים, אישור השימוש במכשירי קצה של מערכת בזק.

אתר האינטרנט של המשרד מצהיר כי:
.

 היסטוריה
משרד הדואר
בימי המנדט הבריטי היו סמכויות השלטון בידי פקידים אשר היו כפופים לנציב העליון. על פי פקודת בתי הדואר היו הסמכויות בנוגע לדואר בידי המנהל הכללי של הדואר. בעת הקמת מדינת ישראל, נשארו סמכויות הדואר בידי מנהל הדואר אשר היה כפוף למשרד התחבורה. לאחר פטירתו של דוד צבי פנקס, שהיה שר התחבורה, הוחלט מסיבות פוליטיות לפצל את משרד הדואר ממשרד התחבורה. בעיתונות פורסם שדוד בן-גוריון ביקש לשמור את תיק התחבורה עבור המפלגה הפרוגרסיבית, אם תסכים להצטרף לקואליציה. הראשון שעמד בראש המשרד וכיהן כשר הדואר היה מרדכי נורוק, מסיעת "המזרחי", שנתמנה לתפקיד בתחילת נובמבר 1952. עד אחרי הבחירות לכנסת הרביעית, נמסר המשרד לשותפים זוטרים של מפא"י מהמפלגות הדתיות ומפ"ם, ושר הדואר היה כמעט נטול סמכויות, שכן הסמכויות על פי פקודת הדואר היו בידי מנהל הדואר שהיה איש מפא"י. בממשלות ה-10 עד ה-13 היה אליהו ששון ממפא"י שר הדואר והוא דאג להעביר בכנסת חוק שהעביר לידיו את סמכויות הדואר מידי מנהל הדואר. עם זאת, המשרד נותר משרד זוטר שלא קרץ לשרים, עקב היותו משרד מקצועי שמדיניותו הותוותה בידי הפקידים ולשרים לא הייתה בו השפעה רבה. ב-1 בספטמבר 1970 קיבל שמעון פרס את תיק הדואר לצד תיק התחבורה ובתחילת 1971 הוא היסב את שם המשרד ל"משרד התקשורת", ביחד עם הכרזה על ארגון מחדש של המשרד.

בשנים 1970–1977 כיהנו במשרד התקשורת שרים שהיה להם תפקיד נוסף בממשלה ותחתם כיהן סגן שר במשרד התקשורת. בתחילה היה זה ח"כ ג'בר מועדי מהמערך והחל משנת 1975 כיהן בתפקיד הסגן אליהו מויאל מהמערך.

הקמת בזק ורשות הדואר
שירותי הטלפוניה היו חלק משמעותי מהפעילות של משרד התקשורת, אשר סיפק את השירות ישירות. במסגרת זאת הייתה הפרדה בין ההכנסות להוצאות. הכסף שנגבה עבור שירותי טלפון הועבר ישירות למשרד האוצר, אך כל הוצאה דרשה אישור ממשלתי. מצב זה הגביל מאוד את כוח האדם והלוגיסטיקה, וגרם, בין השאר, להמתנה ארוכה מאוד להתקנת קווי טלפון (במקרים רבים, אף מספר שנים) ולשירות גרוע באופן כללי. בנוסף, עובדי המשרד היו ידועים בחוסר יעילותם. יעקב רחביה היה מנהל שירות הטלפון הראשון וכיהן בתפקיד זה עד לשנת 1961.

בינואר 1964 הועבר לשר הדואר, אליהו ששון, דו"ח של ועדה בראשות צבי דינשטיין שהמליצה להעביר את שירותי הטלפוניה בישראל לידי חברה, שבשלב ראשון יהיו מניותיה בידי הממשלה. להמלצות התנגדו עובדי משרד הדואר, מנכ"ל המשרד, ח. בן מנחם והשר אליהו ששון והן לא יושמו. יצחק מודעי כשר תקשורת ביקש ב-1979 להקים את חברת הטלפוניה, אולם נתקל בהתנגדות, בין השאר של נציב שירות המדינה אברהם (רמי) פרידמן. המשרד המשיך במאמציו להקמת חברת טלפוניה, וקבע את 1 באפריל 1980 כתאריך יעד להקמת החברה, אך החברה לא קמה.

חברת בזק נרשמה כחברה ב-1980, והחלה לפעול כחברה ממשלתית האחראית על שירותי התקשורת בישראל ב-1984. תוך זמן קצר מכשירי הטלפון הגיעו לכל דורש.

בהפעלת שירותי הדואר כיחידת סמך ממשלתית במשרד התקשורת, הייתה הפרדה בין ההכנסות להוצאות. הכסף שנגבה על ידי הדואר עבור שירותיו הועבר אוטומטית למשרד האוצר, אך כל הוצאה דרשה אישור ממשלתי. מצב זה הגביל מאוד את כוח האדם והלוגיסטיקה, וגרם בין השאר להעברת מכתבים איטית במיוחד ולתורים ארוכים בסניפים. כל שינוי בשירותי הדואר הצריך בירוקרטיה במתן אישורים, ולכן שירותי הדואר לא יכלו להתאים עצמם בצורה דינמית לשינויי הסביבה. לפתרון בעיות אלה הוצע כבר בשנת 1970 לארגן את הדואר כחברה עסקית, אולם הדבר לא יצא אל הפועל. בשנים 1979–1980 ניסה השר יצחק מודעי לקדם את הקמת רשות הדואר אך גם הוא לא הצליח בכך, לטענתו בגלל התנגדות לא עניינית של משרד האוצר. רשות הדואר הוקמה לבסוף בשנת 1986.

משרד התקשורת היה אחראי על הצד הטכני של שידורי הטלוויזיה של רשות השידור. במקביל, הדרישה לשירותי טלוויזיה ורדיו בישראל הייתה גבוהה, החל משנות ה-70, ומשרד התקשורת נלחם נגד תחנות שידור פיראטיות.

 שנות ה-90 
בשנת 1990 החלו לפעול חמש חברות כבלים אזוריות שנבחרו במכרזים, במסגרת המהפך להכנסת טלוויזיה רב ערוצית בישראל. לצורך פיקוח על הזכיינים הוקמה המועצה לשידורי כבלים ושידורי לוויין. ב-1993, הערוץ השני החל לשדר, והוקמה במקביל הרשות השנייה לטלוויזיה ורדיו.

בהמשך, חברות הטלוויזיה בכבלים בישראל התאחדו להקמת חברת HOT, וכן הוקמה חברת YES המשדרת באמצעות לוויין.

עד אמצע שנות התשעים הייתה חברת פלאפון היחידה שסיפקה שירות טלפון סלולרי בפרישה ארצית אם כי בעלות גבוהה למדי ולכן מספר המשתמשים ברשת שלה היה מועט. בתחילת העשור העניק המשרד רישיון רט"ן (רדיו-טלפון) ארצי נוסף לחברה מתחרה, סלקום, מהלך שחולל מהפכה של ממש בתחום התקשורת האלחוטית בארץ לאחר שסלקום השיקה את הרשת שלה בשנת 1994. לקראת סוף העשור ניתן רישיון לחברה נוספת, פרטנר תקשורת.

העשורים הראשונים של המאה ה-21
במהלך העשור הראשון של המאה ה-21 התחלפו שרי תקשורת רבים מבלי שנשארו זמן רב במשרדם: בנימין בן אליעזר, ראובן ריבלין, אריאל שרון, אהוד אולמרט, דליה איציק ואברהם הירשזון. בתקופתם התאחדו שלוש חברות הכבלים תחת המותג "הוט", והחל לשדר ערוץ מסחרי נוסף - ערוץ 10, האינטרנט המהיר חדר לבתים רבים, וחברת "בזק" הפסיקה להיות מונופול בתחום התקשורת הקווית.

בנובמבר 2004 ממשלת ישראל קיבלה החלטה על הקמת צוות בין-משרדי שיבחן את הצורך בשידורים דיגיטליים עבור הערוצים הציבוריים הפתוחים. בפברואר 2008 התקבל בכנסת תיקון לחוק, שמאפשר שידורי DTT בחינם. שידורי עידן+. חוק זה מסמיך את הרשות השנייה לטלוויזיה ולרדיו כגוף האחראי על השידורים.

עידן+ משדר חמישה ערוצים: הערוץ הראשון, ערוץ 2, ערוץ 33, החינוכית וערוץ הכנסת. במהלך 2015 היו אמורים לעלות עוד ארבעה ערוצים: ערוץ 9, ערוץ 24, הלא TV וערוץ 20, אך נכון לאפריל 2016 הערוצים עדיין לא עלו לעידן+.

אריאל אטיאס, השר במרבית המחצית השנייה של העשור, ניסה לשים דגש צרכני במדיניות המשרד, כמו בהתעקשותו על הורדת תעריפי הקישוריות ויישום תוכנית ניידות מספרים. בתוכנית העבודה של המשרד לשנת 2009 יש דגש על מעבר לשידורים דיגיטליים בטלוויזיה וברדיו, כניסה לתחום ה-IPTV, השלמת תוכנית מתאר ארצית לתשתיות תקשורת (תמ"א 36), עידוד תחרות ואכיפה. למרות הדגש על תחרות לא ניתן רישיון למפעיל רביעי בתחום הסלולר.

השר הבא מתפקיד משה כחלון המשיך במדיניות זו ובתקופת כהונתו הושלמה רפורמת הסלולר, שכללה מתן רישיונות למפעילי רשתות סלולר וירטואליים ומתן זיכיון לכניסתו של מפעיל סלולרי נוסף, גולן טלקום. רגולציות נוספות שיושמו בתקופתו בשוק הסלולר הן:
 הטלת איסור על חיוב הלקוחות בגין עזיבת תוכנית
 הטלת איסור על החברות הסלולריות למכור מכשירי סלולר נעולים שניתנים לשימוש רק עם כרטיסי ה-SIM של חברת הסלולר ששיווקה את המכשיר, וחיובן לפתוח בחינם את המכשירים שכבר מכרו
 הטלת איסור על חיוב לקוחות ללא ידיעתם בגין הודעות תוכן. רפורמה זו הובילה להגברת התחרות בשוק ולירידה חדה במחירים.

בשוק האינטרנט אושרה בתקופתו של כחלון כניסת חברת תשתיות סיבים אופטיים שלישית, Unlimited, על בסיס התשתית של חברת החשמל.

במהלך חודש נובמבר 2014 קיבל השר ארדן את המלצת הדרג המקצועי במשרד והחליט לפתח את השוק הסיטונאי ברשת הטלפוניה הקווית, במטרה לאפשר לחברות תקשורת לרכוש תשתית אינטרנט וטלפון מבזק במחיר מפוקח, מהלך שיאפשר את הגדלת התחרות וכן העברת שידורי טלוויזיה על גבי האינטרנט.

בממשלת ישראל השלושים וארבע ראש הממשלה בנימין נתניהו מילא את תפקיד שר התקשורת. בפברואר 2017, עקב עתירות לבג"ץ בדבר ניגוד עניינים של נתניהו, מונה צחי הנגבי לתפקיד ממלא מקום שר התקשורת למשך שלושה חודשים. עם זאת, אנשי אופוזיציה הצביעו על כך שאיש אמונו של נתניהו שלמה פילבר ימשיך לכהן בתפקיד מנכ"ל משרד התקשורת. למרות האיסור לעסוק בעניינים בתחום התקשורת, פעל נתניהו לסגירת תאגיד השידור הישראלי, תוך יצירת עימות עם משה כחלון, שהסתיים עם הגעה לפשרה הכוללת את הפרדת חטיבת החדשות מתאגיד השידור. בעקבות החקירות ב"פרשת בזק-אלוביץ'", פילבר הושעה מתפקידו על ידי נציבות שירות המדינה באוקטובר 2017 והשעייתו הוארכה בחודשיים נוספים בפברואר 2018. במקומו מונה לתפקיד מימון שמילה.

 הניסיון להקים רשות תקשורת 

מאז ימי כהונת שולמית אלוני כשרת התקשורת, הצהירו השרים במשרד על רצונם להקים רשות תקשורת עצמאית בדומה לרשות התקשורת הפדרלית האמריקאית, ה-FCC. הרעיון היה לאגד את כל הרשויות הקיימות במשרד לשתי רשויות - אחת לתקשורת והשנייה לתכנים, ולבטל את הצורך בשר בתחום זה.

בשנת 2003, אחרי הבחירות, הסכים ראש הממשלה אריאל שרון לבקשתה של מפלגת שינוי לפרק את משרד התקשורת עד להקמתה של רשות תקשורת לאומית (שתהיה חלק ממשרד הפנים, שהועבר לשינוי במסגרת ההסכמים הקואליציוניים). בדומה למשרד לשירותי דת כן הוסכם ששרון ייטול את התיק עד לסוף השנה האזרחית, אולם משרד התקשורת לא פורק ובספטמבר מונה אהוד אולמרט לשר התקשורת.

 שרי התקשורת לדורותיהם וסגניהם
+לא ממוסגר|62x62 פיקסליםשרי התקשורת בממשלות ישראלמס'דיוקןשם
(תקופת חיים)סיעהתקופת כהונהממשלהמשרד הדואר1105x105 פיקסליםמרדכי נורוק
(1884-1962)המזרחי3 בנובמבר 195224 בדצמבר 1952השלישית2105x105 פיקסליםיוסף בורג
(1909-1999)הפועל המזרחי24 בדצמבר 19521 ביולי 1958הרביעיתהחמישיתהשישיתחזית דתית לאומיתהשביעיתמפד"להשמינית3105x105 פיקסליםישראל ברזילי
(1913-1970)מפ"ם24 בנובמבר 195817 בדצמבר 1959493x93 פיקסליםראש הממשלה
דוד בן-גוריון

(1886-1973)מפא"י17 בדצמבר 19595 במאי 1960התשיעית5100x100 פיקסליםבכור-שלום שטרית
(1895-1967)5 במאי 196018 ביולי 19606104x104 פיקסליםבנימין מינץ
(1903-1961)פועלי אגודת ישראל18 ביולי 196030 במאי 1961
נפטר בכהונתו7105x105 פיקסליםאליהו ששון
(1902-1978)מפא"י2 בנובמבר 19612 בינואר 1967העשיריתהאחת עשרההשתים עשרההמערך הראשון
מפא"יהשלוש עשרה8104x104 פיקסליםישראל ישעיהו
(1908-1979)2 בינואר 196715 בדצמבר 1969העבודההמערך השני
העבודההארבע עשרה9לא ממוסגר|105x105 פיקסליםאלימלך-שמעון רימלט
(1907-1987)גח"ל
המפלגה הליברלית15 בדצמבר 19696 באוגוסט 1970החמש עשרהמשרד התקשורת10100x100 פיקסליםשמעון פרס
(1923-2016)המערך השני
העבודה1 בספטמבר 197010 במרץ 1974החמש עשרה11105x105 פיקסליםאהרן אוזן
(1924-2007)10 במרץ 19743 ביוני 1974השש עשרה12100x100 פיקסליםראש הממשלה
יצחק רבין

(1922-1995)3 ביוני 197420 במרץ 1975השבע עשרה(11)105x105 פיקסליםאהרן אוזן
(1924-2007)20 במרץ 197520 ביוני 197713100x100 פיקסליםראש הממשלה
מנחם בגין

(1913-1992)הליכודחרות20 ביוני 197724 באוקטובר 1977השמונה עשרה14לא ממוסגר|106x106 פיקסליםמאיר עמית
(1921-2009)התנועה הדמוקרטית לשינוי24 באוקטובר 197715 בספטמבר 197815לא ממוסגר|100x100 פיקסליםיצחק מודעי
(1926-1998)הליכוד
המפלגה הליברלית15 בינואר 197928 בדצמבר 198016לא ממוסגר|105x105 פיקסליםיורם ארידור
(1933-)הליכוד
חרות5 בינואר 19815 באוגוסט 198117לא ממוסגר|96x96 פיקסליםמרדכי צפורי
(1924-2017)5 באוגוסט 198113 בספטמבר 1984התשע עשרההעשרים1898x98 פיקסליםאמנון רובינשטיין
(1931-2024)שינוי13 בספטמבר 198426 במאי 1987העשרים ואחתהעשרים ושתיים19לא ממוסגר|96x96 פיקסליםגד יעקבי
(1935-2007)המערך השני
העבודה8 ביוני 198715 במרץ 1990העשרים ושלושמילוי מקום על-ידי ראש הממשלה יצחק שמירהליכוד15 במרץ 199011 ביוני 199020100x100 פיקסליםרפאל פנחסי
(1940-)ש"ס11 ביוני 199013 ביולי 1992העשרים וארבע2188x88 פיקסליםמשה שחל
(1934-)העבודה13 ביולי 199231 במאי 1993העשרים וחמש22100x100 פיקסליםשולמית אלוני
(1927-2014)מרצ
רצ31 במאי 199318 ביוני 1996העשרים ושש23100x100 פיקסליםלימור לבנת
(1950-)הליכוד-גשר-צומת
הליכוד18 ביוני 19966 ביולי 1999העשרים ושבע24100x100 פיקסליםסגן ראש הממשלה
בנימין בן אליעזר

(1936-2016)ישראל אחתהעבודה6 ביולי 19997 במרץ 2001העשרים ושמונה25לא ממוסגר|89x89 פיקסליםראובן ריבלין
(1939-)הליכוד7 במרץ 200128 בפברואר 2003העשרים ותשע26לא ממוסגר|100x100 פיקסליםראש הממשלהאריאל שרון
(1928-2014)28 בפברואר 200317 באוגוסט 2003השלושים27לא ממוסגר|100x100 פיקסליםמ"מ ראש הממשלה
אהוד אולמרט

(1945-)17 באוגוסט 200310 בינואר 200528לא ממוסגר|100x100 פיקסליםדליה איציק
(1952–)עבודה-מימדהעבודה10 בינואר 200523 בנובמבר 200529106x106pxאברהם הירשזון
(1941-2022)קדימה18 בינואר 20064 במאי 20063095x95 פיקסליםאריאל אטיאס
(1970-)ש"ס4 במאי 200631 במרץ 2009השלושים ואחת31לא ממוסגר|100x100 פיקסליםמשה כחלון
(1960-)הליכוד31 במרץ 200918 במרץ 2013השלושים ושתיים32לא ממוסגר|100x100 פיקסליםגלעד ארדן
(1970-)הליכוד - ישראל ביתנו
הליכוד18 במרץ 20135 בנובמבר 2014השלושים ושלושהליכוד33100x100 פיקסליםראש הממשלה
בנימין נתניהו

(1949-)5 בנובמבר 201421 בפברואר 2017השלושים וארבעמילוי מקום על-ידי צחי הנגבי21 בפברואר 201721 במאי 201734לא ממוסגר|100x100 פיקסליםאיוב קרא
(1955-)29 במאי 201726 ביוני 201935100x100 פיקסליםדוד אמסלם
(1960-)1 ביולי 201917 במאי 20203695x95 פיקסליםיועז הנדל
(1975-)דרך ארץ17 במאי 202016 בדצמבר 2020השלושים וחמשמילוי מקום על-ידי רה"מ החליפי בני גנץכחול לבןחוסן לישראל16 בדצמבר 202016 במרץ 20213793x93 פיקסליםאיתן גינזבורג
(1977-)3 במאי 202113 ביוני 2021(36)95x95 פיקסליםיועז הנדל
(1975-)תקווה חדשה13 ביוני 202129 בדצמבר 2022השלושים ושש38100x100 פיקסליםשלמה קרעי
(1982-)הליכוד29 בדצמבר 2022מכהןהשלושים ושבע
סגני שר התקשורת

סגן השרתמונהסיעהתחילת כהונהסוף כהונהג'בר מועדי70pxקידמה ופיתוח19711974אליהו מויאל70pxהמערך19741975ג'בר מועדי70pxהמערך19751977אפרים גור70pxהמערךיוני 1990נובמבר 1990יצחק וקנין70pxש"ס19992000ישראל אייכלרלא ממוסגר|80x80 פיקסליםיהדות התורה19 בינואר 2026מכהן

מנכ"לי המשרד
מספר שם  תחילת כהונה  סיום כהונה1 חיים בן-מנחם  1952  19642 ישעיהו לביא  1964  19683 שמחה סורוקר  1968  19754 משה גדרון  1975  19795 גדעון לב  1979  19826 אליהו ברק  1982  19847 צבי צילקר  1983  19848 יורם אלסטר  1984  19879 בן-עמי גוב  1987  198810 יצחק איש-הורביץ  1988  199011 אברהם דורון 1990  199212 משה ארד  1992  199313 שלמה וקס  1993  199714 דניאל רוזן  1997 200115אורי אולניק  2001  200416 אבי בלשניקוב  2005  200617 מרדכי מרדכי  2006  200918 עדן בר-טל  2009  201319 אבי ברגר  2013  201520 שלמה פילבר  2015  2018 (מ"מ) מימון שמילה  2017  201821נתי כהן  2018  202022לירן אבישר בן-חורין20202023(מ"מ)מימון שמילה2023202423עינבל משש20242024(מ"מ)אלעד מקדסי2024202524אלעד מקדסי2025מכהן

ראו גם
 דיני פניות ציבור בנושאי תקשורת, תרבות וספורט במשרדי מדינת ישראל

קישורים חיצוניים

הערות שוליים

קטגוריה:משרד התקשורת
קטגוריה:ישראל: תקשורת
תקשורת
ישראל