פרשת הקלטת הלוהטת

פרשת הקלטת הלוהטת הוא הכינוי שהעניקה העיתונאית יעל דן לפרשה משנת 1993 ובה טען חבר הכנסת בנימין נתניהו, במהלך מסע הבחירות שלו לראשות הליכוד, שבמסגרתו התמודד מול דוד לוי, בני בגין ומשה קצב, כי גורמים בליכוד מנסים לסחוט אותו באיומים.

 הפרשה 
ב־14 בינואר 1993 הכריז נתניהו בהופעה דרמטית במהדורת מבט כי קיבל איומים מ"אדם אחד, מוקף בחבורה של פושעים לא גדולה", לפיהם אם לא יסיר את מועמדותו יחשפו אלו קלטת שבה צולם לכאורה נתניהו כשהוא מקיים יחסי מין עם אישה שאיננה אשתו. בשל תוכנה, זכתה הקלטת לכינוי "הקלטת הלוהטת". נתניהו התוודה, בתשובה לשאלתו של העיתונאי אורי כהן אהרונוב, כי אכן "היה לי קשר קצר עם אישה, שהסתיים", וכי עניין זה הוא עניינו ועניינה של אשתו שרה, שאת סליחתה הוא מבקש. כמו כן אמר כי "אנחנו יודעים מי עומד מאחורי הניסיון הזה... מי שנקט בשיטות של ריגול, ציתות ופריצה, אינו ראוי להיות בהנהגה ומקומו בבית הסוהר".

נתניהו לא נקב בשמו של אותו אדם, אך הכל סברו כי מדובר בדוד לוי, שהכחיש כל קשר למעשה. חקירת המשטרה לא העלתה דבר, ולא נמצאו כל ממצאים לפיהם אכן נסחט נתניהו, או כי קלטת כזו הייתה קיימת במציאות.

לוי דרש התנצלות, אולם נתניהו התנצל רק כעבור שנתיים. מבקרי נתניהו ראו בהופעתו בטלוויזיה, בעידוד יועצו איל ארד ובטרם ראה מישהו את הקלטת, ביטוי לחוסר יכולתו לעמוד במצבי לחץ.

חרף הפרשה, בבחירות המקדימות ב-25 במרץ 1993, ניצח נתניהו וזכה ב-52% מהקולות.

חקירת המשטרה
כשלושה ימים לאחר ההופעה בטלוויזיה ב-17 בינואר 1993 הגיש נתניהו תלונה במשטרה על ניסיון סחיטה והאזנות סתר, בסיוע עורך הדין דן אבי-יצחק. בתלונה טען נתניהו כי החוקר הפרטי, אביטל למברסקי, שהיה קודם ראש מפלג סמים במשטרת חיפה, פנה אליו עם מידע שביצעו במשרדו האזנות סתר החל מספטמבר 1992. המידע כלל קלטת בה הוקלט אדם שכביכול מודה שהתקין את הציוד, ושאדם זה גם מחזיק קלטת שצולמה בחשאי ותיעדה את מפגשיו עם אישה. בנוסף ציין בתלונה שמות של שני אנשים ממחנה דוד לוי, יעקב ברדוגו ומרדכי משעני, כמעורבים בפרשה. בהמשך נקשר שמו של שמואל גוזמן, בעלי משרד החקירות "גיל חקירות", כמי שהזמין את ההתקנה. למברסקי מצידו טען שהיה זה נתניהו שפנה אליו, שהוא לא מחזיק בשום קלטת ושלדעתו אין ולא הייתה קלטת שתיעדה אותו, ואין לו שום שמץ של הוכחה שהיה נגדו איזשהו מעקב. ברדוגו הכחיש כל קשר לפרשה ותבע שנתניהו יבצע בדיקת פוליגרף להוכיח את טענותיו.

החקירה בפרשה הסתיימה מספר ימים לפני הבחירות המקדימות, והתברר כי לא עלה דבר נגד דוד לוי או מקורביו, אך נתניהו מסר מידע נוסף והחקירה התארכה.

ב-30 במרץ 1993, הודיעה המשטרה שהחקירה הסתיימה אך תוצאותיה יישארו חסויות. עם זאת נמסר שיש המלצה להעמיד לדין את למברסקי על השמדת ראיות (הקלטת שכביכול החזיק).

ב-27 במאי 1993 נחשף כי שרה נתניהו מסרה גרסה שונה לגבי שיחת הטלפון, שהאלמוני שהתקשר לא נקט לשון איומים ולא דרש את הסרת מועמדותו של נתניהו מהמרוץ לראשות הליכוד, בתמורה לאי גילוי מידע עליו. ב-2 ביוני 1993 פרקליטות המדינה החליטה לסגור את תיק החקירה ומסרה, כי "עם סיום בדיקת החומר לא נמצאו חשודים ולא בסיס ראייתי כלשהו לביצוע העבירות. שהמשטרה המליצה לסגור את התיק, וכך החליטה גם פרקליטות המדינה באישורו של היועץ המשפטי לממשלה, יוסף חריש". בתגובה אמר דוד לוי ש"נתניהו רקם עלילה שפלה". מרדכי משעני, ששמו הוזכר בתלונה, פנה בבקשה למפכ"ל שיסיר את האיפול על פרטי החקירה, אך סורב.

 חוזה שנחתם לכאורה בעקבות הפרשה 
הפרשה שככה, ואוזכרה מדי פעם על ידי עיתונאים ורכילאים לאורך השנים בשולי הדיון הציבורי. ב-8 במרץ 2021, התפרסם סרטון באתר יוטיוב, ובו רואיין דוד ארצי, שהיה בעברו המשנה למנכ"ל התעשייה האווירית, בידי העיתונאי לשעבר דן רביב. תוכני הסרטון עוררו עניין רב, והוא צבר כ-290 אלף צפיות בתוך כארבעה ימים בלבד. בסרטון, ארצי סיפר כי שנים אחדות לאחר אירועי פרשת הקלטת הלוהטת, פגש בנסיבות עסקיות את עורך הדין דוד שמרון, שמסר לעיונו חוזה שערך בין בנימין לשרה נתניהו. ארצי טען שהחוזה נחתם על רקע פרשת הקלטת הלוהטת, ובו הוסכם כי שרה נתניהו תהא מעורבת במינוי תפקידי הרמטכ"ל, ראש המוסד וראש השב"כ, ותהא שותפת סוד לענייני ביטחון מדינת ישראל. עוד נאמר כי הפרתו של החוזה תוביל להעברתו של הרכוש המשותף של בני הזוג לבעלותה הבלעדית של שרה נתניהו.

דוד ארצי חזר על סיפורו וגרסתו בפרטיהם המלאים ימים לאחר מכן, בריאיון לעיתונאי דן מרגלית, ובראיון שנתן לתוכנית הרדיו של גולן יוכפז וענת דוידוב ברדיו 103FM. בראיון הרדיו הרחיב ארצי את גרסתו, באומרו כי בתקופה האחרונה (לפני הריאיון) נפגש שוב עם שמרון, והאחרון ניסה לשחדו, לכאורה כדי למנוע ממנו לחשוף את הדברים שידע וחפץ לספר. ארצי סיפר "שדחה את הצעת השוחד". בראיון הרדיו אמר ארצי כי נבדק באשר לטענותיו בשני מכוני פוליגרף עצמאיים, ובשניהם נמצא דובר אמת. העיתונאי בן כספית הגן על טענותיו של ארצי ותמך בהן.

בתגובה לראיונותיו של ארצי, אמר שמרון: "מעולם לא ערכתי הסכם כזה לבנימין ולשרה נתניהו, לא ראיתי הסכם שמישהו אחר ערך, וממילא לא הראיתי הסכם כזה לאיש", ובהמשך הגיש תביעת לשון הרע נגד ארצי. לשכת בנימין נתניהו הגיבה בהודעה כי: "שקר מוחלט וממוחזר שיטופל משפטית". ב-16 בנובמבר 2023 בית המשפט דחה את טענותיו של ארצי ופסק שמאחר ולא הצליח להוכיח שיש אמת בדבריו, עליו לשלם לעו"ד שמרון פיצויים בסך 425 אלף ש"ח בתוספת שכר טרחה של 50 אלף ש"ח. בנוסף חויב ארצי בתשלום של 50 אלף ש"ח לאוצר המדינה. ארצי ערער על פסק הדין, ובית המשפט המחוזי מרכז ביטל את פסק הדין וקבע שארצי ישלם לשמרון רק 290 אלף ש"ח, ויבוטל חיובו בתשלום לאוצר המדינה. שמרון הגיש תביעת דיבה בעניין זה גם נגד דן רביב.

 קישורים חיצוניים 

  - תמליל הריאיון עם נתניהו שהחל את פרשת הקלטת הלוהטת


 הערות שוליים 

קלטת לוהטת
קטגוריה:שערוריות מין
קטגוריה:1993 בישראל
קטגוריה:פוליטיקה ותקשורת
קלטת הלוהטת
קטגוריה:ישראל: שערוריות