גבריאל (טיל)

תצוגת הטיל גבריאל בעת ביקור קציני צי קולומביה על סיפון אח"י יפו בנמל קרתגנה במהלך מבצע פעמון החירות, 1976|ממוזער
גבריאל הוא סדרת טילים נגד ספינות מתוצרת התעשייה האווירית. הגרסאות הראשונות של הטיל פותחו בשנות ה-60 של המאה ה-20 על בסיס טיל קרקע-קרקע בשם לוז. במלחמת יום הכיפורים נעשה בגבריאל שימוש קרבי לראשונה ובהצלחה רבה בקרב לטקיה, בקרב טרטוס ובקרב דמיאט. כ-50 טילי גבריאל שוגרו במלחמה זו, קרוב למחציתם פגעו במטרה.

 היסטוריית פיתוח 

בשנות ה-60 של המאה ה-20 ספינות חיל הים היו מטרות פגיעות לטילי ים-ים מצריים, והוחלט בתעשייה האווירית להיכנס לפיתוח שאפתני של טיל הים-ים הראשון בישראל.

טיל הלוז

מאז שנת 1954 עסק חמ"ד (שהפך לימים לרפא"ל) בפיתוח טיל מונחה בניהוג ידני לפי קו ראייה. טיל זה פותח במקור עבור חיל האוויר לשיגור ממטוס דקוטה, אך אומץ לבסוף על ידי חיל התותחנים לשימוש יבשתי.

הטיל סבל מטווח מינימלי בן שישה ק"מ שהיה גדול מדי לכוחות היבשה, ומאי עדיפות על פני סוללות תותחים רגילות. נציגי חיל הים שהשתתפו בניסויים בשנת 1958 החליטו לאמץ אותו כטיל נגד ספינות בכינוי "לוז" וב-18 במאי 1959 נערך ניסוי שיגור מוצלח מהמשחתת אח"י אילת.על אף הירי המוצלח בפני האורחים, לא הצליחו אנשי רפא”ל והרמטכ”ל לשכנע את משרד הביטחון להקצות משאבים לרכישת מכ”ם לצורך ניהוג ימי לטווחים גדולים ובלית ברירה נמשכו הניסויים בניהוג אופטי. בשנת 1960 הוענק פרס ביטחון ישראל למדעני רפא"ל עבור פיתוח הטיל "לוז".

בשנים 1962-1961 לאחר הכנות שכללו הכנת משגר אטום שיעמוד בתנאי הים ומערכות לשליטה ובקרה בתנאי ים בוצעה סדרת ניסויים שכללה ירי של 21 טילים לעבר מטרות ימיות, שישה מהם מהחוף וחמישה עשר נוספים מסיפון המשחתת אח"י יפו. בניסויים אלו התברר שהערפל הנוצר על ידי גזי הפליטה של המנוע כאשר הטיל משייט קרוב לפני  הים מסתיר את הטיל וגם את המטרה ואינו מאפשר הנחיה אופטית אמינה. הניסיונות להתגבר על הבעיה באמצעים ושיטות שונו לא הביאו לפתרון.

בשנת 1963 נערך ניסוי נוסף של לוז מן היבשה לעבר מטרה ימית בנוכחות הרמטכ"ל צבי צור ומוניה מרדור. 

ההתקדמות המצרית בתחום טילי הקרקע-קרקע הביאה להעתקת משאבי הפיתוח ברפא"ל לתחום זה. ביטול הפרויקט עקב אי השלמת הפיתוח, היה פוגע בצורך המבצעי של חיל הים ומבחינת תעשייה אווירית היה גורם לביטול התוכנית לייצור הטילים שלא הושלם פיתוחם. בעקבות הצעה של התעשייה האווירית להתגברות על בעיית ההנחיה, העביר  משרד הביטחון את הפיתוח, בעידוד חיל הים לתעשייה האווירית שקיבלה מוצר שהיה עליה להשלים את פיתוחו לעמידה בייעודו כטיל נגד ספינות.

פיתוח הגבריאל
ראשוני צוות הפיתוח בתעשייה האווירית היו יואב סימון מהנדס המערכת אליו הצטרף המהנדס אורי אבן טוב שפרש מרפא"ל ועבר לתעשייה האווירית בעידודו של אל שווימר, כדי להוביל את פרויקט הגבריאל., אליהם הצטרפו אלי ברק (ראש קבוצת תכנון האלקטרוניקה), יחזקאל פרבר (אחראי להרכבות האלקטרוניות), פיני דגן (אחראי לעבודות המכניות), יורם שפירא (אחראי לתכנון השינויים ההנדסיים המכניים בטיל), יעקב בקר (אחראי לתכנון מערכת מד הגובה והזיווד ואהרון שפירא (ראש קבוצת הבקרה ואחראי לתכנון המפורט של הטיל). לימים התפתח והתרחב צוות זה והיווה את גרעין ההקמה של מפעל מבת במחצית השנייה של שנות ה-60. ראשוני צוות הפיתוח הגיעו לתפקידים בכירים במבת ובתעשייה האווירית.

התעשייה האווירית שיפרה את מנגנון הנחיית הטיל שפוצל להיגוי גובה מבוסס מד גובה (אלטימטר) ומכ"ם נעילה והיגוי. מכ"ם הנעילה וההיגוי, שקולט את ההד החוזר ממערכת בקרת האש של הספינה המשגרת, מעביר הנחיה לטיל (שיטה המכונה "הנחיה חצי-אקטיבית"). שיטה זו אפשרה הטבעת ספינות אויב קרובות מאוד לחוף, פגיעה במטרות חוף וכן התגברות על לוחמה אלקטרונית, במחיר אי יכולת שיגור הטיל מעבר ל"אופק" מכ"ם המשגר. השיטה לפיתוח שתי מערכות הייתה פרי מחשבתו של מוביל הפיתוח אבן טוב.

מאפיין נוסף של ה"גבריאל" הוא מעופו הנמוך מעל פני הים, מה שהקשה על יירוטו בתותחי נ"מ.

הפיתוח הושלם ב-7 באפריל 1969 עת הוטבעה המשחתת אח"י חיפה (ק-38) שהוצאה משירות והוטבעה באמצעות טיל, שנורה ממערכת הטילים הראשונה שהותקנה על ספינת הטילים שקיבלה גם את שמה, אח"י חיפה (ס-322).

גבריאל סימן פריצת דרך ביכולות המבצעיות של חיל הים להשמדת ספינות אויב ממרחק של עשרות קילומטרים ובגובה טיסה של מטרים ספורים מעל פני הים, המקשה על גילוי הטיל. בנוסף היווה פריצת דרך טכנולוגית לתעשייה האווירית כולה, והביא לזכייתה בפרס ביטחון ישראל ולעסקאות נוספות ברחבי העולם.

במלחמת יום הכיפורים טיבעו טילי הגבריאל 13 ספינות אויב. טיל הגבריאל שימש כנשק התקיפה העיקרי של חיל הים במשך שלושה עשורים.

פרויקט מרקיז - בזמן מלחמת ההתשה סופקו לחיל האוויר 20 מערכות של טילי גבריאל שהורכבה בראשם עדשת מכ"ם, כפיתיון להסחה של טילי נ"מ. מצריים. טיל קרקעי זה שהורכב על נגמ"ש, היה עולה לגובה של מטוס סקייהוק וצולל לעבר סוללת נ"מ. במלחמת יום כיפור נעשה שימוש בטילים אלו. על פי פיני דגן ממנהלי הפיתוח של טיל הגבריאל, כנגד כל טיל גבריאל שהופעל נורו בממוצע כ-30 טילי נ"מ מצריים.

תפוצה
טילי ומערכות נשק גבריאל בגרסאותיה הראשונות נמכרו למספר מדינות, החל מתחילת שנות השבעים, בחלק מהמקרים (לדוגמה: צ'ילה, סרי לנקה, מקסיקו) הועברו הטילים כחלק ממכירת סטי"לים של חיל הים הישראלי לאותן מדינות כולל מערכות הנשק שעליהן.

לאחר פיתוח טיל מתקדם גבריאל 5, נמכרו החל מסוף העשור השני של המאה ה-21 גם מערכות גבריאל 5 למספר מדינות.

גרסאות

 טילי הגבריאל הראשונים 

 גבריאל 1 
ירי טיל גבריאל מעמדה קדמית באח"י חיפה (סער 2) במסגרת ניסויי קבלת המערכת, 1969|ממוזער
בדיקת ארגז שיגור הגבריאל שנורה מאח"י מזנק (סער 2) בלילה הקודם, 7 באוקטובר 1973, במהלך מלחמת יום הכיפורים.|ממוזער
משגר מצטודד לגבריאל בספינות סער 2 וסער 3, 1973|ממוזער

ב-1969 הושלם פיתוח הגרסה הראשונה של הטיל, והוא הוצג לראשונה לציבור ב-1970. בגרסה זאת נעשה שימוש במלחמת יום הכיפורים. הטיל היה לוחך ים בגובה של כ-2.5 מטר וטווח יעיל של 20 ק"מ. 50 טילים מדגם זה הועברו לאבלואציה לחיל הים של טאיוואן.

 גבריאל 2 
פיתוח של גרסה משופרת, "גבריאל 2" החל בשנת 1972, והיא נכנסה לשירות מבצעי ב-1978. גבריאל 2 הגיע לטווח כפול של 40 ק"מ. דרום אפריקה קיבלה רישיון לייצר את הדגם הזה. גם טאיוואן רכשה טילים מגרסה זו (בהמשך פיתחה וייצרה את טילי "Hsiung Feng I" על בסיס הנדסה הפוכה של טיל הגבריאל).

גרסת ים-קרקע של הטיל כונתה "הילטון" ושימשה במלחמת לבנון הראשונה.

 גבריאל 3 
גרסה מתקדמת בשם "גבריאל 3" הוצגה בשנת 1978 ונכנסה לשירות מבצעי ב-1982, פותחה גם גרסת אוויר-ים בשם "גבריאל 3 A/S" בעלת טווח של 60 ק"מ אשר נבחנה בטיסות ניסוי אך לא נכנסה לשימוש מבצעי. שתי הגרסאות צוידו במנגנון שגר ושכח.

 גבריאל 4 
בתחילת שנות ה-90 פותחה הגרסה "גבריאל 4". הטיל מבוסס על גבריאל 3, אך גדול ממנו ובעל מנוע טורבו-סילון. לגרסה זו 3 אפשרויות הנחיה: שגר ושכח, שגר ועדכן ושגר ושלוט בעזרת עדכוני מכ"ם.

טיל ים-ים מתקדם גבריאל 5
במאה ה-21 פותח טיל ים-ים מתקדם תוצרת התעשייה האווירית אשר נקרא גבריאל 5 (למרות שהוא טיל שונה אשר אינו קשור הנדסית לדגמים הקודמים בסדרה). במהלך העשור השני של המאה ה-21 נחשפה גרסת הייצוא של הטיל תחת השם Advanced Naval Attack Missile.

ביולי 2018 נחתם חוזה בין התעשייה האווירית לפינלנד למכירת מערכות הטיל בשווי של כ-162 מיליון יורו. במסגרת החוזה יסופקו משגרים, טילים, סימולטור, ציוד בדיקה וחלקי חילוף. הטילים הראשונים יימסרו ב-2019 והאספקה תימשך עד שנת 2025.

חיל הים הפיני חשף את הטיל גבריאל-5 לטווח של 200 ק"מ, שכולל מערכות ניווט GPS ו-INS ומסוגל לפגוע גם במטרות בחוף. בטיל ראש ביות מכ"מי ויכולת ל"א. משקלו של הטיל 1,250 ק"ג ואורכו 5.5 מטרים. יש הסוברים שפעולה זו הביאה לידי חשיפת יכולות של חיל הים הישראלי.

בספטמבר 2020, הודיע צה"ל על ניסוי מוצלח, לקראת שילובו בספינות סער 5 וסער 6 ובאוגוסט 2022 הושלם ניסוי מוצלח נוסף במערכת שבוצע מספינת סער 6.

בפברואר 2025 הודיע חיל הים על ניסוי מוצלח נוסף.

בספטמבר 2021 נחשף בעמדה של התעשייה האווירית בתערוכת DSEI 2021 בלונדון כי לטיל יש טווח של כ-290 ק"מ.

באוקטובר 2021 פורסם כי בעקבות פינלנד, גם אסטוניה תרכוש טילי גבריאל בסכום של 30 מיליון דולר.

גרסאות מוצעות
 Blue Spear - טיל נגד ספינות דור 5 המוצע לסינגפור כתחליף להרפון. הגרסה המוצעת היא שת"פ בין התעשייה האווירית ל-ST Engineering מסינגפור. באוקטובר 2021 דווח כי אסטוניה תרכוש את טיל ה-Blue Spear.
 Sea Serpent - טיל נגד ספינות דור 5 המוצע לחיל הים הבריטי כתחליף להרפון. הגרסה המוצעת היא שת"פ בין התעשייה האווירית לחברת Thales ומיועדת לשימוש פריגטה Type-23 של הצי הבריטי. הטיל הוצג לראשונה בתערוכת DSEI 2021 שנערכה בלונדון.

 משתמשים 
ספינת טילים מדגם "סער 4" של חיל הים משגרת טיל גבריאל|ממוזער
ירי קבוצתי של טילי גבריאל מתקדמים מספינות דגם סער 4.5|ממוזער
 : חיל הים הישראלי, כולל בדגם גבריאל 5.

 : בדגם Blue Spear 5G SSM



 : גבריאל 5, מ-2019.



מפעילות לשעבר:





לקריאה נוספת
 מאירה גונט, גבריאל זה לא מלאך, אוריון הוצאת ספרים, 2025.

 קישורים חיצוניים 

 צילומים רבים של טילי גבריאל על ספינות שרבורג, פורום צבא וביטחון בפרש
 ניסוי טיל ג-25 בנוכחות בן-גוריון שמעון פרס והרמטכ"ל צבי צור ארכיון צה"ל ומשרד הביטחון 1963

 סיגל בוכריס ודניאל בבצ'יק,ירי טיל גבריאל משופר מאח"י קוממיות, בין גלים' 177, אפריל 1989, עמ' 7.
 טיל גבריאל, באתר עמותת חיל הים כולל: אורי רכב, פיתוח מערך ים: פיתוח ג-25 ברפא"ל 1957–1962, אתר עמותת חיל הים.

הערות שוליים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:טילים נגד ספינות
קטגוריה:טילים ישראליים
קטגוריה:ישראל: המצאות
קטגוריה:התעשייה האווירית לישראל: טילים
קטגוריה:אמצעי לחימה של צה"ל במלחמת יום הכיפורים
קטגוריה:חיל הים הישראלי: אמצעי לחימה