בורגנלנד

בורגנלנד (בגרמנית: Burgenland, בהונגרית: Felsőőrvidék, בקרואטית: Gradišće) היא מדינת המחוז המזרחית ביותר, החדשה ביותר (התקבלה לתוך הפדרציה האוסטרית בשנת 1921) והמישורית ביותר של הרפובליקה הפדרלית של אוסטריה. היא השביעית (מתוך תשע) בגודלה מבחינת השטח והקטנה ביותר מבחינת מספר האוכלוסין. 

בורגנלנד גובלת במזרח בהונגריה, בצפון בסלובקיה, במערבה במדינות האוסטריות אוסטריה תחתית ושטיריה, ובדרומה בסלובניה. צורתה מאורכת בציר צפון-דרום, ובמרכזה מצטמצם רוחבה לכדי 4 קילומטר בלבד.

 היסטוריה 
עד השנים 1920/1921 השתייך חבל בורגנלנד להונגריה, ונודע בתור Deutsch-Westungarn. בחבל היה רוב לדוברי גרמנית עוד מזמן המלחמות עם הטורקים. לאחר מאבקים ודיונים רבים הובטח החבל לאחר מלחמת העולם הראשונה לאוסטריה בהסכם סאן ז'רמן ובהסכם טריאנון. ההעברה בפועל התבצעה ב-28 באוגוסט 1921 וטקס העברה רשמי התקיים ב-29 באוגוסט 1921, אולם ההונגרים לא נסוגו לגמרי מהחבל, והצבא המלכותי האיטלקי נאלץ להתערב ולשלוח כמה גדודים כדי לאיים על ההונגרים שנאלצו לפנות את החבל.

בעקבות מחאות נמרצות של הונגריה נערך משאל עם בנוגע לעתידו של האזור שסביב שופרון, שנועדה להיות עיר הבירה של החבל, ובו הוחלט שאזור זה יישאר בהונגריה. רבים פקפקו בהתנהלותו התקינה של משאל העם. קבלתו של החבל לתוך הפדרציה האוסטרית הושלמה בחקיקה ביום 25 בינואר 1921. 

עד שנת 1925 שימשה באד זאורברון בתור מקום מושבם הזמני של מוסדות הממשל, ואז הוכרזה העיירה אייזנשטט, שהייתה אז מועטת חשיבות, לבירתה של מדינת המחוז.

ההונגרים לא ויתרו על חלומם לשוב ולספח את החבל לארצם. לאחר תום מלחמת העולם השנייה הוכללה בורגנלנד באזור הכיבוש הרוסי והונגריה דרשה את החבל בחזרה.

 פוליטיקה 
ממשלת מדינת המחוז מורכבת משבעה חברים שמייצגים בהרכבם את חלקן היחסי של הסיעות בבית הנבחרים של מדינת המחוז. מאז הבחירות של שנת 2000 חברים בממשלה ארבעה נציגי המפלגה הסוציאל-דמוקרטית SPÖ ושלושה נציגי מפלגת העם האוסטרית ÖVP. ראש מדינת המחוז הוא האנס ניסל (Hans Niessl) מהמפלגה הסוציאל-דמוקרטית, שנבחר לתפקידו בתמיכת מפלגת הירוקים האוסטרית. בבחירות לבית הנבחרים של בורגנלנד בשנת 2005 זכתה המפלגה הסוציאל-דמוקרטית לרוב מוחלט. 

כמה מן הסיעות בבית הנבחרים פועלות למעבר מהשיטה היחסית להרכבת ממשלת מדינת המחוז לשיטה קואליציונית רגילה. מפלגת העם האוסטרית מתנגדת לכך, ובשל כך נמנע השינוי הנדרש בחוקתה של מדינת המחוז.

 אוכלוסייה 
בשנות השפל הכלכלי בשנות העשרים לאחר מלחמת העולם הראשונה עקרו רבים מתושבי בורגנלנד לארצות הברית, שבה התרכזו בעיקר בשיקגו. גם בשל מדיניות מסך הברזל בתקופת המלחמה הקרה התקשתה כלכלתה של בורגנלנד להתפתח כבשאר מדינות המחוז של אוסטריה, וגם כיום רבים יוממים בווינה לצורכי עבודה. רק עם התרחבותו של האיחוד האירופאי מזרחה ועם הגברת ההשקעות מטעמו בבורגנלנד מתחילים להיווצר בה יותר מקומות עבודה.

במפקד של שנת 1991 הצהירו 29,000 איש כי הם משתייכים למיעוט הקרואטי, וכן 5,000 הצהירו שהם משתייכים למיעוט ההונגרי. 122 איש הצהירו ששפת אמם היא רומאני. מספרם הממשי של הצוענים הוא כנראה גבוה הרבה יותר.

 דת 
כמו באוסטריה כולה, רובם של תושבי בורגנלנד הם נוצרים קתולים, אף שחלקם של הפרוטסטנטים גבוה יחסית, כ-14%.

 חלוקה מנהלית 
בורגנלנד מחולקת לשבעה מחוזות (הנקראים בגרמנית Bezirke), ושתי ערי מחוז.

 מחוזות 
 מחוז אייזנשטאדט
 גיסינג (מחוז)
 ינרסדורף (מחוז)
 מטרסבורג
 נויזידל אם זה
 אוברפולנדורף (מחוז)
 אוברוורט

 ערי מחוז 
 אייזנשטאדט
 רוסט

 גאוגרפיה  

צפונה של בורגנלנד שטוח מאוד, בהשוואה לדרומה. בצפון משתרעת ימת נויזידל ובקרבתה שוכנת שמורת הטבע לאנגה לאקה (Lange Lacke) ובה כמה מינים של ציפורים נדירות.

הרום המרבי בבורגנלנד הוא פסגת Geschriebenstein, שגובהה 884 מטר.

 כלכלה 

בורגנלנד היא מדינת המחוז הענייה ביותר באוסטריה, והוכרזה כאזור לפיתוח בידי האיחוד האירופי. כ-23,000 מן התושבים נוסעים מדי יום לווינה לצורכי עבודה. 

בורגנלנד היא אזור גידול הגפנים החשוב ביותר של אוסטריה, ביחד עם אוסטריה תחתית.

 תרבות 

בורגנלנד מציעה, בעיקר בקיץ, מגוון של פעילויות תרבות. במורביש נערך מדי קיץ פסטיבל אופרטות על חופי אגם נויזידלר, וכן נערכים פסטיבלים נוספים. בשל ריבוי המיעוטים האתניים, הפולקלור בבורגנלנד מגוון מאוד. בני המיעוט ההונגרי והקרואטי עורכים ערבי תרבות ייחודיים להם. בעיר Wiesen נערכים קונצרטי רוק, ג'אז ואחרים המושכים אלפי צעירים מכל אוסטריה.

 תיירות 
מספר התיירים המבקרים בבורגנלנד גדל בהתמדה בשנים האחרונות, אף שאינו יכול להשתוות עם מוקדי התיירות במערבה של המדינה. האטרקציות המרכזיות הם אגם נויזדלר ומספר מרחצאות חמים. רשת שבילי אופניים באורך כולל של 5,000 קילומטר זוכה לאהדה מיוחדת.

 יהודי בורגנלנד - שבע קהילות אשכנז 

עד לעליית הנאצים לשלטון בגרמניה והאנשלוס - סיפוח אוסטריה לגרמניה הנאצית היו באזור בורגלנד חיים יהודיים מלאים. 

שבע קהילות יהודיות חשובות התקיימו ופעלו בבורגנלנד עוד לפני הקמת הקיסרות האוסטרו-הונגרית. ראשי הקהילות יצרו יחסים טובים עם השליטים באזור. הקיסר פרנץ יוזף הראשון (שכונה גם בפי היהודים: הקיר"ה (הקיסר ירום הודו)) קיבל תמורה ליחסו הטוב ליהודים, בכך שהם נשאו תפילה מיוחדת לשלום שלטונו. במלחמת העולם הראשונה יהודי האזור גויסו לצבא האוסטרו-הונגרי ולחמו לצד מדינות הציר הגרמני. על גבי מצבות הנצחה המפוזרות ברחבי האזור יש הרבה שמות של יהודים ולחלקם מוצמד תואר 'רב'. 

יהודי המקום גורשו סופית מהאזור לגטו וינה באישון לילה, זמן קצר לאחר האנשלוס. כל רכושם הולאם על ידי השלטונות. חלקם נאלצו להתגורר במשך כמה חודשים בסירה על הדנובה. חלק גדול מהם הצליחו - למרות הקושי הכרוך בכך - לעזוב את אוסטריה ולעלות לארץ ישראל המנדטורית, או להגר לארצות הברית או למדינות באירופה, לפני או מיד אחרי ליל הבדולח. כמעט כל היהודים שנותרו באוסטריה הושמדו במחנות ריכוז באוסטריה ואחר כך באושוויץ בפולין במהלך שנות המלחמה. רובם הגדול לא הצליח לשרוד עד השחרור ב- 1945. גיזלה לגאט, בעלת חווה באזור הצילה יהודים וזכתה בתואר חסידת אומות העולם.

כיום יש מוזיאון יהודי באייזנשטט, בירת המחוז, המנציח את הקהילות היהודיות באזור ואת "התרומה התרבותית של היהודים" הן לתרבות האוסטרית והן לעולם היהודי. כמו כן נמצא שם בית קברות משוחזר עם מצבות בעלות כיתוב עברי. בעיירה לקנבך, שבה היה מרכז יהודי גדול שהיה חלק משבע הקהילות, מונחות עשרות אבנים שחורות לאורך הרחוב הראשי המקיף את העיירה. על גבי כל אבן מפורט בגרמנית ובעברית איזה בית כנסת, בית מדרש או תלמוד תורה היה במקום זה. כמו כן, במרכז העיירה ישנו בית קברות גדול אותנטי עם הנצחות מיוחדות, כמו חריזה אישית לאשת חיל על גבי מצבת אישה. כל בתי העיירה הנוכחית נבנו סביב החומה המקיפה את בית הקברות היהודי שהיה פעיל מעל ל-600 שנים. על שער הכניסה לבית הקברות ישנה כתובת בעברית. 

יהודים חיו גם בעיירות הסמוכות למרכז שבלקנבך, הקימו גם בהן בתי כנסת משפחתיים מכספם הפרטי, ודאגו לכל שאר צורכי הקהילה. ביתה של משפחה יהודית בעיירה לוקנהוז, שהתפרסמה בזכות הטירה המרשימה המהווה מוקד תיירותי, משמש כיום בית קפה וגלידריה, והמבנה ששימש כבית הכנסת בחצר המשותפת נמכר והפך לבית מגורים פרטי, אך ניתן לראות בחצרו את המדרגות שהובילו למקווה וסימנים נוספים לחיים היהודיים. בתקופת מלחמת העולם השנייה הפך הבית למרכז הגסטאפו, ועד היום ניתן לראות בו את סמל הגסטאפו. בבית העירייה של לוקנהוז ניתן לעיין בצילומים של רישומי המוהלים עם תאריכי לידה יהודיים לכל התינוקות היהודים שנולדו במשך מאות שנים באזור, וניתן למצוא בו גם דיווחים הקשורים לשירותי דת יהודיים נוספים.

קישורים חיצוניים






הערות שוליים

*
קטגוריה:אוסטריה: מדינות
קטגוריה:מדינות וטריטוריות דוברות סרבו-קרואטית