חרבת בית זכריה

חרבת זכריה (בערבית: خربة بيت زكريا) הוא יישוב ערבי זעיר בגוש עציון, שממוקם בין היישובים אלון שבות וראש צורים.

תושבי היישוב מתפרנסים מחקלאות זעירה ומעבודה ביישובים היהודיים הסמוכים. במהלך שנות האינתיפאדה לא נרשמה בכפר פעילות חבלנית.

 היסטוריה 
 העת העתיקה 
מספר חוקרים שיערו שהשם ח'רבת זכריה משמר את שמו של היישוב היהודי "בית זכריה" מתקופת בית שני ומרד המכבים, בו ככל הנראה נערך קרב בית זכריה נגד הצבא הסלאוקי בשנת 162 לפנה"ס.Schürer,  Millar, and Vermes, 2014, p. 166Claude R. Conder, Tent Work in Palestine (vol. 1), London 1879, p. 279Beth-zacharias, International Standard Bible EncyclopediaBen-Yosef (n.d.), p. 180

בכפר נחשפו מספר מערות קבורה מהמאה הראשונה לפנה"ס, וחרסים המתוארכים למאה הראשונה לספירה.Peleg and  Feller, 2004,  Rosh Zurim במקום התגלו גם חרסים מהתקופה הרומית והביזנטית.Ben-Yosef (n.d.), p. 179

בתקופה הביזנטית הייתה במקום כנסייה חשובה, המופיעה גם במפת מידבא. באתרה נבנה לאחר מכן מסגד בשם נבי זכריה. חלק משרידי הכנסייה נחשפו בחצר ובגג המסגד. מספר בתים בכפר בנויים על גבי חורבות עתיקות ומערות, ובהם גם קולומבריום.

 ימי הביניים 
בתקופה הצלבנית הכפר היה ידוע בשם "קסל זכריה", ובדומה לכפר הסמוך אל-ח'דר, נראה שהתגוררה בו אוכלוסייה נוצרית.Pringle, 1993, p. 204

חרסים מהתקופה הממלוכית התגלו גם כן בכפר.

 העת החדשה 
במרשמי המס העות'מאנים שנערכו בשנים 1538-1539, "בית ז'כריא" הופיע בנפת חברון, וב-1557, נכתב שהכנסות הכפר הועברו לבית תמחוי אימפריאלי בירושלים.Singer, 1994, pp. 26, note #6;  165

החוקר הצרפתי ויקטור גרן ביקר בכפר בשנות ה-60 של המאה ה-19, וכתב ש"כמעט כולו נטוש, והוא גיבוב של בתים קטנים, בנויים בנייה גרועה ורובם מטים לנפול. רק באחדים מהם יושבים עוד כעשרה פלחים, ומצאתים עוסקים בדישת דגנם בגרנות עתיקות". גרן חזה בביקורו במספר בורות חצובים בסלע, ובמסגד קטן, בו עמודים שייתכן ומקורם ביזנטי, שנאמר עליו שבתוכו, מתחת לגלי מפולת, מצוי קברו של אבו זח'ריא.

תושבי המקום היו אריסים שעיבדו את אדמות משפחת מורקוס שחלקן נמכרו לחברת הימנותא. בעקבות מלחמת העצמאות וחורבן גוש עציון טענו התושבים לבעלות על האדמות, אולם הפסידו בבית המשפט לבני משפחת מורקוס שטענו שהמכירה בטלה. בשנת 1969, בעת הקמת ראש צורים, נכלל חרבת זכריה בקרקעות שיועדו לראש צורים. אולם בעקבות טענות של מוסלמים שמדובר באתר קדוש למוסלמים, הוחרג המקום משטח הקיבוץ.

בשנת 1980 פנו התושבים לבג"ץ בטענה לבעלות על 700 דונם של אדמות באזור, אך עתירתם נדחתה. באותה שנה כלל הכפר שבע בקתות.

קישורים חיצוניים

הערות שוליים

קטגוריה:גוש עציון
קטגוריה:יישובים ערביים המשמרים שם עברי
קטגוריה:נפת בית לחם