היוון

הִיוּוּן (מלשון "הון" ולא מלשון "הווה") הוא תהליך תרגום של ערך כספי מתקופה אחת למונחי תקופה אחרת. פעולת ההיוון היא הפיכה של התחייבות חוזית להון. במקרים רבים המשתמשים במושג היוון מתכוונים בעצם לערך הנוכחי של תזרים מזומנים עתידי.

 בתורת המימון 
בתורת המימון, היוון הוא חישוב הערך העתידי של הכסף  באחת מהדרכים הבאות:
 חישוב הערך הנוכחי של סכום שאמור להתקבל בעתיד, תוך התחשבות ברווחי הריבית הנוצרים בפער שבין הזמנים. בין שמדובר בסכום חד-פעמי ובין שמדובר בסכום המתקבל בתשלומים לאורך זמן. לדוגמה, מינהל מקרקעי ישראל מבצע היוון של דמי חכירה שנתיים (או היוון במגורים בקרקע עירונית). בהיוון משלם החוכר בהווה בתשלום חד-פעמי את דמי החכירה עבור כל תקופת החכירה ובכך פטור הוא מלשלם כל שנה את דמי החכירה (ואף אגרות נוספות מסוימות שמטיל המינהל).
 חישוב הערך העתידי של סכום קיים בהווה. לדוגמה, חישוב סך הרווחים הצפויים להתקבל מהשקעה בהווה במפעל ייצור.

המעבר בין ערך נוכחי לערך עתידי מתבצע באמצעות הכפלה וחלוקה במקדם היוון על כל יחידת זמן, שהוא בעצם 1 ועוד גובה הריבית (לדוגמה, אם הריבית היא 3% לשנה, מקדם ההיוון יהיה 1.03 במונחים שנתיים). מקדם ההיוון מייצג את מחיר הזמן של הכסף, אך גם את הסיכון בהשקעה או בהלוואה, אם יש.

 בחשבונאות 
היוון בחשבונאות משמעותו אחת מאלה:
 הפיכת עתודות כספיות (או קרנות) להון מניות במאזן (לפי שווי שוק).
 רישום של הוצאה שוטפת כהוצאה לטווח ארוך או כנכס הוני.

 ראו גם 
 ערך נוכחי
 ערך עתידי

 לקריאה נוספת 
 שמואל ילינק, "ההיוון" בתביעות נזיקין ולפי חוק הביטוח הלאומי, הוצאת "דון" תל אביב - (1977, 1979, 1990) שלוש מהדורות.

 הערות שוליים 

קטגוריה:מימון
קטגוריה:חשבונאות

ja:割引
pl:Dyskonto