סעודת יום שבת

סעודת יום השבת היא הסעודה השנייה שנערכת בשבת מתוך שלוש הסעודות אותן חייבים לאכול בשבת. הסעודה נערכת בבוקר יום השבת, לאחר תפילת שחרית ותפילת מוסף, מה שעשוי לדחות את תחילת הסעודה לשעות הבוקר המאוחרות.

חובתה וחשיבותה
בגמרא נקבע כי כבוד יום השבת עדיף על כבוד הלילה; מה שאומר, כפי שנפסק בשולחן ערוך, כי אדם שאין לו מספיק כסף כדי לקנות מצרכים גם לסעודת יום השבת וגם לסעודת ליל שבת, עדיף שיקנה את צורכי סעודת היום. אמנם במקרה שהכסף לא מספיק לו גם לקניית יין לקידוש של הלילה, עדיף שיקנה יין לקידוש הלילה מאשר שיקנה מזון לסעודת היום.

זמנה
את הסעודה עורכים בבוקר יום השבת, לאחר תפילות שחרית ומוסף. בקהילות בהן נמשכת התפילה עד חצות היום, דנו הפוסקים מה יעשו כדי שלא יעברו על איסור תענית בשבת.

סדר הסעודה ומנהגיה
קידוש

לפני הסעודה יש לקדש על היין.

מי שאינו רוצה להצמיד את סעודת היום לקידוש זה צריך לאכול לפחות כזית מיני מזונות, כדי לצאת ידי חובת קידושהלכה זו נקראת "קידוש במקום סעודה" ומשמעותה שבמעמד הקידוש (מיד אחריו ובאותו מקום) יש לאכול סעודה עם לחם או לפחות עם מיני מזונות. אדם שאכל רק מיני מזונות יצטרך לאכול לאחר מכן סעודה נוספת עם לחם כדי לצאת ידי חובת סעודת היום.. יש שנוהגים לאכול לאחר הקידוש עוגות או קוגל. יש נוהגים לעשות קידוש בבית הכנסת לאחר התפילה (כל שבת או לרגל שמחה משפחתית) ולהגיש אחריו מאכלים כמו עוגות, רוגעלך, קוגל, חמין ושתייה מתוקה. בחסידות קוז'ניץ מכונה קוגל זה בשם שלום בית קוגל. אחד הטעמים למנהג אכילת העוגות לפני הסעודה הוא כדי לצאת את שיטת רבי חידקא הסובר שיש לאכול ארבע סעודות בשבת, ואכילה זו נחשבת לסעודה נוספת. טעם נוסף למנהג הוא כדי לצבור ברכות נוספות על מנת להשלים את מניין מאה ברכות שחייבים לומר בכל יום.

נטילת ידיים ובציעת הפת
לאחר הקידוש נוטלים ידיים. מי שכבר עשה קידוש ואכל אחריו מיני מזונות, יכול להתחיל את סעודתו מנטילת הידיים ולא צריך לעשות קידוש נוסף בתחילת סעודה זו. לאחר נטילת הידיים מברכים ברכת "המוציא" על לחם משנה - שתי כיכרות לחם שלמות, ובדרך כלל חלות.בשעה שמברך מניח את אחת החלות גבוהה מהשנייה, ועל זו העליונה בוצע.

מאכלים
רבים נוהגים לאכול חמין בסעודה זו.

יש נוהגים, להגיש כמנה ראשונה בסעודה זו דגים (במספר חצרות חסידיות נהגו שלא לאכול דגים בסעודה זו, והיו שאכלו אותם לפני נטילת ידיים כדי לשמר את המנהג שלא לאכול אותם בתוך הסעודה), כמנה שנייה להגיש ביצה קשה מרוסקת עם בצל. יש המכנים מאכל זה בשם "סלט ביצים", יש המכנים מאכל זה בשם "ציבל" (מיידיש: בצל) ויש המכנים מאכל זה בשם "אייער מיט צוויבל" (מיידיש: ביצים עם בצל). לעיתים נלווים אליו כבד עוף (שלם או קצוץ) ורגל קרושה, וכמנה שלישית חמין, שעמו מגישים קוגל ומאכלים נוספים.

זמירות ופיוטים

נהוג לשיר בסעודה זו זמירות ופיוטים שמיוחדים לסעודת יום השבת. בקהילות האשכנזיות מיוחדות לסעודה זו הזמירות "ברוך ה' יום יום", "ברוך אל עליון", "יום זה מכובד", "יום שבתון" ו"דרור יקרא". יש שבמהלך הסעודה שרים גם קטעים מנוסח תפילות השבת ויש ששרים את שיר הייחוד ליום השבת המתחיל במילים "אז ביום השביעי נחת".

בסוף הסעודה מברכים ברכת המזון כמו לאחר כל סעודה שאוכלים בה לחם.

 קישורים חיצוניים 
 מאמר על סעודות השבת
 זמירות לסעודת יום השבת

הערות שוליים

יום שבת
קטגוריה:יום שבת