בייגלה

שמאל|ממוזער|150px|בייגלה
בייגלה או שְׁלוֹבִית הוא חטיף אפוי, אשר לרוב משוזר לתוך צורה של לולאה. הבייגלה עשוי מקמח חיטה ומשמרים, לרוב בתוספת מלח או שומשום.

היסטוריה
לפי מקורות רבים, מקור הבייגלה בדרום גרמניה (שם הוא נקרא "בְּרֶצֶל"), אחרים טוענים שהוא מגיע מחבל אלזס שבגבול בין צרפת וגרמניה. יש הטוענים שמקורו בימי הביניים, אחרים - בתקופת רומא העתיקה או אפילו הקלטים. לפי הספר "היסטוריה של מדע וטכנולוגיה" המציא את הבייגלה נזיר איטלקי בשנת 610 לספירה, כפרס לילדים שלומדים תפילות. הוא קרא לרצועות הבצק האפוי, שמקופלות בצורה של ידיים שמחזיקות את החזה, פרסטיולה ("פרס קטן").

השם של המאפה הושפע, ככל הנראה, מנפילת הצאר הרוסי, כאשר המורדים פיתחו את הבייגלה כמאכל זול ומשביע ואף השתמשו בסמל שלו כסמל המחאה.

ישנם מספר סיפורים אודות מקור צורתו של הבייגלה. לפי אגדה אחת, אופה שהורשע בגנבה קיבל את ההזדמנות לבטל את גזר הדין אם יוכל ליצור לחם שדרכו ניתן לראות את השמש שלוש פעמים; האופה הפך את הבצק לבייגלה לפני האפייה. לפי סיפור אחר, הצורה מסמלת את מיקום הידיים של נזיר בתפילה, ושלושת החורים מייצגים את השילוש הקדוש בנצרות. סמל עם שלוש טבעות היה גם סמל ישן לסמן מאפייה בגרמניה, אך לא ניתן לדעת אם הסמל הופיע לאחר המצאת הבייגלה או לפניו.

במאה ה-18 מהגרים מדרום גרמניה הכירו את הבייגלה לצפון אמריקה, ובעיקר לאזור פנסילבניה. מאפיות רבות קמו בפנסילבניה ומכרו בייגלים בתוצרת בית, והפופולריות של המאפה הלכה וגדלה. בשנת 2003 מושל פנסילבניה, אד רנדל, הכריז כי 26 באפריל יהיה "יום הפרעצל הלאומי", כדי להוקיר את חשיבות הבייגלה להיסטוריית המדינה והכלכלה.

 צורותיו של הבייגלה 
הבייגלה בגרסתו הקלאסית הוא בצורת לולאה שזורה, אך משווקות גם צורות נוספות של החטיף, כמו טבעות עגולות, מקלות ארוכים, בייגלה שטוח, ועוד.

ראו גם
 כעך ("בייגל")
 בייגל בייגל
 כעכ

קישורים חיצוניים





הערות שוליים

קטגוריה:חטיפים
קטגוריה:מוצרי בצק שמרים
קטגוריה:המטבח האלזסי