משה פלימן

משה פלימן (20 ביולי 1905 – 25 במאי 1973) היה ראש עיריית חיפה בין השנים 1969–1973.

 ביוגרפיה 
שמאל|ממוזער|220px|קברם של משה ורבקה פלימן בבית העלמין היהודי חוף הכרמל
פלימן נולד בסטניסלבוב (לימים איוונו-פרנקיבסק) שבגליציה (אז היה שטח זה חלק מהאימפריה האוסטרו-הונגרית, וכיום באוקראינה). היה חבר בתנועת נוער ציונית והצטרף לתנועת החלוץ. בשל פעילותו הציונית נכלא על ידי השלטונות הרוסיים, אולם שוחרר לאחר מספר חודשים. עם תום לימודיו התיכוניים נסע למוסקבה שם למד הנדסת חשמל, והמשיך בפעילותו הציונית. בשנת 1929 נאסר בשל פעילותו ונשלח לכלא בסיביר לרצות עונש של שלוש שנים, אולם באוקטובר 1930 קוצרה תקופת מאסרו. הוא גורש מברית המועצות ועלה לארץ ישראל.

לאחר עלייתו עבד כפועל בבית החרושת "שטיין" ביפו ולאחר מכן כחשמלאי בניין עד שמצא עבודה כמורה לפיזיקה ומתמטיקה בתל אביב. כמורה עבד זמן קצר בטרם עבר לעבוד כחשמלאי במחצבות בעתלית. בסוף 1932 הוא אסף במקום זה תרומות עבור שובתי מפעל פרומין. באותה שנה התקבל לעבודה בחברת החשמל. בשנות ה-30 נהג לתת הרצאות בנושאי חשמל ובטיחות. ב-1957 מונה לתפקיד מנהל מחלקת הרשת הארצית של החברה ונבחר לדירקטוריון החברה כנציג פועליה.

פלימן התגורר בקריית חיים והיה חבר בוועד הקריה. הוא היה מתומכי חיפה הגדולה שכללה את סיפוח הקריות לחיפה ולאחר סיפוחה של הקריה לחיפה הפך לחבר מועצת העיר חיפה ויו"ר ועדת התחבורה העירונית. במסגרת תפקידו פעל למנוע את הפסקת התחבורה הציבורית בשבתות. בשנת 1955 נבחר לתפקיד סגן ראש העיר בלא שכר. פלימן ביקש להיות סגן בשכר כדי שיוכל להתמסר לעבודתו בעירייה, אולם בקשתו לא נתקבלה ורק ב-1959 הוא מונה לממלא מקום קבוע לראש העיר וסגן בשכר. הוא מונה אז גם ליו"ר הוועדה לבנין ערים ויו"ר ועדת הכספים. פלימן מילא את תפקיד ראש העיר לאחר מותו של אבא חושי במרץ 1969 ובאפריל 1969, לאחר שנבחר למועמד מפלגת העבודה לראשות העיר נבחר ב-27 באפריל 1969 על ידי מועצת העיר לתפקיד ראש העירייה. בבחירות באוקטובר 1969 זכתה רשימת המערך בראשותו ל-14 מנדטים והוא נבחר שוב לראשות העיר. 

בתקופת כהונתו כראש עיר הוקם המוזיאון הימי הלאומי בחיפה. כמו כן החלה בנייתו של בית חולים סיעודי שהושלם לאחר מותו ונקרא על שמו (המרכז הגריאטרי-שיקומי פלימן).

פלימן היה ידוע בשעות העבודה הארוכות שלו ובמשימות הרבות שנטל על עצמו. טרם מינויו לממלא מקום ראש העיר היו לראש העיר ארבעה סגנים, והחל משנת 1959, עת נתמנה פלימן לסגן בשכר היה רק סגן אחד. כראש עיר, העמיד עצמו פלימן בראש שש ועדות עיקריות של העירייה.

במרץ 1972 אושפז פלימן בבית החולים רוטשילד ונותח בריאותיו. לאחר שלושה שבועות הוא שוחרר מבית החולים, אך מצבו הרפואי לא היה שפיר והוא יצא להחלמה בשווייץ. בספטמבר 1972 הוא אושפז שוב ומאז כמעט ולא תפקיד בראשות העיר. בתחילת מאי 1972 פורסם שפלימן מתכוון להודיע שלא יתמודד על קדנציה נוספת בראשות העיר בבחירות בסוף 1973, אך בהמשך החודש הוא כבר אושפז ונפטר. 
הנצחה
על שמו נקראו בחיפה בית הספר תיכון עירוני ה', בית חולים פלימן, ודרך משה פלימן שתחילתו בכביש 4 ליד קניון עזריאלי חיפה ומרכז הקונגרסים, עד נחל אחוזה העובר מתחת לכביש.

לקריאה נוספת

 שרה ומאיר אהרוני, אישים ומעשים בחיפה והסביבה, 1993.

קישורים חיצוניים

הערות שוליים

קטגוריה:ראשי עיריית חיפה
קטגוריה:מהנדסי חשמל ישראלים
קטגוריה:סגני ראש עיריית חיפה
קטגוריה:אישים הקבורים בבית הקברות חוף הכרמל
קטגוריה:אישים שעל שמם בתי חולים בישראל
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1905
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-1973
קטגוריה:יהודים אוסטרו-הונגרים