קרל השנים עשר, מלך שוודיה

קרל השנים עשר, מלך שוודיה (בשוודית: Karl XII, Kung av Sverige; 17 ביוני 1682 – 30 בנובמבר 1718) היה מלך שוודיה בין השנים 1697–1718 משושלת ויטלסבאך.

קורות חייו
קרל היה בנם של קרל האחד עשר ואולריקה אלאונורה מדנמרק. בילדותו חלה לעיתים קרובות, והיה חשש לחייו. אולם כשהחל לעסוק בספורט, בעיקר רכיבה על סוסים, בריאותו וכושרו הגופני השתפרו.

קרל ירש את המלוכה כשהיה בן 14, לאחר מות אביו ב-5 באפריל 1697. היה מצופה שאחרים ישלטו בפועל במקומו עד שיגיע לגיל בגרות, אולם הוא החל מיד לשלוט ביד רמה.

כשלוש שנים לאחר שירש את המלוכה נאלץ לעזוב את שוודיה על מנת להשתתף במלחמות נגד שכנותיה, רוסיה, פולין ודנמרק. במלחמה נגד דנמרק, שוודיה השיגה ניצחון, שאחריו החלה מלחמה עם רוסיה. אף על פי שגודלו של צבא רוסיה היה בערך פי ארבעה מגודלו של הצבא השוודי, צבא קרל השיג ניצחון מוחץ בקרב נארווה. מטרתו הבאה הייתה פולין, שם שלט אוגוסט השני מסקסוניה. גם הפעם זכה צבא קרל בניצחון מוחץ בקרבות בקליסוב 1702 ובפוטוסק 1704, ושליט פולין הוחלף בבן בריתו של קרל, מושל פוזנן, סטניסלאב לשצ'ינסקי. בינתיים התקדמו הרוסים בגבול המשותף עם שוודיה, ייסדו את סנקט פטרבורג ופלשו לליבוניה ולאינגריה, שהיו בשליטת שוודיה.

רצף הניצחונות של קרל הסתיים כאשר החליט לכבוש את מוסקבה, בירת רוסיה. מזג האוויר פעל לרעתו, הוא איבד שליש מצבאו עד שהגיע לפולטבה, והתחמושת שהיה אמור לקבל נלקחה כשלל על ידי הרוסים. קרל נחל הפסד מחפיר בפולטבה ב-27 ביוני 1709, איבד את כל צבאו וברח לעיר בֶּנדֶרי, שבשטח האימפריה העות'מאנית. בהיותו בגלות, ניסה לייסד ברית עם הטורקים נגד רוסיה, ללא הצלחה.

ב-1713 הטורקים האשימו את קרל במרד וניסו לכלוא אותו. המלך החליט לברוח חזרה לשוודיה. הוא התחפש לפרש פשוט, וחצה את יבשת אירופה במשך חמישה עשר ימים כדי להגיע אל שוודיה.

בשובו לשוודיה, מצא את המדינה במצב קשה וכל הטריטוריות שכבש נלקחו ממנה. המלחמה האחרונה של קרל הייתה בנורווגיה נגד הדנים ב-1718, שם נהרג מירי, שלא ברור האם בוצע ממקור נורווגי או שוודי.

לאחר מותו ב-1718 ירשה את המלוכה אחותו הצעירה, אולריקה אלאונורה, למרות טענתו לכתר של קרל פרידריך, בנהּ של אחותם הבכורה. האחות הצעירה מיהרה למסור את הכתר לבעלה רוזן הסן-קאסל אשר היה ב-1720 לפרדריק הראשון, מלך שוודיה.

 תאריו הרשמיים 
קרל, בעל זכותו האלוהית, מלך השוודים, הגותים והבאלטים. הנסיך הגדול של פינלנד. דוכס סקונה, אסטלנד, ליוולנד, קארלן, ברמן, וורדן, סטטין, פומראן, קסוביה וונדן. לורד איניירמנלנד וויסמאר, וכך גם הפלטין של ראן, בבאיירן, ביחד עם יוליך, קלאבא, ובג-הר (Berg Hertig). רוזן וולדנס, ספאנהיים, מארק וראבנסבורג. לורד רוונסטהיים.

 חינוכו 
קרל נולד ב"טירת שלושת הכתרים", ארמון המלוכה שעלה באש כמה שנים לאחר מכן ב"שריפה הגדולה", ב-17 ביוני (או 27 ביוני לפי הספירה החדשה) 1682. אביו, קרל האחד-עשר, כתב ביומנו: .</blockquote> קרל השנים-עשר נולד כשחלק מקרום השפיר דבוק לראשו, והיה בכך אות, לפי האמונה העממית, לעתיד של הצלחה ואושר.

בילדותו זכה קרל לחינוך משובח. מוריו, שרובם הובאו מאוניברסיטת אופסלה, הראשונה והחשובה בשוודיה, היו מראשי המלומדים השוודים באותה התקופה, וכמו כן גם זכה לחינוך דתי אצל הבישוף אריק בנזליוס "הזקן" (Erik Benzelius the Elder). קרל היה ילד מחונן. הוא למד בכוחות עצמו לטינית, גרמנית וצרפתית ונודע כבעל הבחנה לא רגילה לגילו הצעיר לגבי שאלות תאולוגיות. הוא גילה עניין רב בארצות המקרא, ובשנות גלותו בבנדרי שיגר משלחות לארץ ישראל, בהן משלחת האדריכל קורנליוס לוס והמזרחן מיכאל אנמאן. עוד ב-1700 קצב מלגת קיום למומר יוהאן קמפר כדי שילמֵד עברית באופסלה, וב-1703, בחסותו, ראה אור בשוודית תרגום מחודש לתנ"ך. בשלב מסוים למד גם מעט פינית, כדי שיוכל להתמודד עם השליטים המקומיים של פינלנד. קרל גילה עניין מיוחד בלימודי המתמטיקה ובתורת החינוך הצבאי ונוסף על ההשכלה הכללית שנדרשה לנסיך בתקופתו, התמסר לחינוך גופני וכבר בנעוריו ליווה את אביו במסעות ארוכים.

 המלחמה הצפונית הגדולה 

עם מותו של המלך קרל האחד עשר, ב-1697, ניסתה דנמרק ליצור בחשאי ברית עם רוסיה, כקואליציה נגד שוודיה. ההתערבות של הממשלה המלכותית השוודית לטובת דוכסות הולשטיין-גוטורפ נתנה משקל נוסף לשאיפת דנמרק ליצור ברית זו, אך מכיוון שהצאר פיוטר הראשון היה במסעו מערבה (1697–1698), לא חלה התקדמות משמעותית בגיבוש הברית. בשלב זה החל אוגוסט השני (מלך פולין והנסיך הבוחר של סקסוניה), בתמיכת האציל (הגולה) של ליבוניה והפוליטיקאי יוהאן פטקול  להכין תוכניות לכיבוש ליבוניה (שהייתה בשליטה שוודית). הצעתו לברית-מלחמה נגד שוודיה מצאה אוזן קשבת בקופנהגן ובמוסקבה, ובחלקה אף בברלין. במהלך חודשי הקיץ והסתיו של 1699 תפסו השיחות בין דנמרק, רוסיה והמלך אוגוסטוס תאוצה. בפברואר 1700 החלה המלחמה במתקפה מתואמת של הקואליציה על שוודיה. המלחמה הסתיימה ב-1721 עם חתימת הסכם ניסטאד והסכמי סטוקהולם .

 אילן יוחסין 

 לקריאה נוספת 
Bain, Robert Nisbet. Charles XII and the Collapse of the Swedish Empire, 1682–1719 (1899) online.
 Bengtsson, F. G. The Life of Charles XII, King of Sweden, 1697–1718 (1960). also published as The sword does not jest. The heroic life of King Charles XII of Sweden (St. Martin's Press 1960).
Browning, Oscar. Charles XII of Sweden (London: Hurst and Blackett, 1899).
Fielding, Henry (Translator), The Military History of Charles XII. King of Sweden, Written by the Express Order of His Majesty, by M. Gustavus Adlerfeld, to Which Is Added, an Exact Account of the Battle of Pultowa, Illustrated with Plans in Three Volumes (London: printed for J. and P. Knapton; J. Hodges; A. Millar; and J. Nourse, 1740). Reprinted by Gale Ecco, Print Editions (2010).
Gade, John (Translator), Charles the Twelfth King of Sweden: Translated from the manuscript of Carl Gustafson Klingspor (Boston: Houghton Mifflin, 1916). Reprinted by Merkaba Press (2017).
Glaeser, Michael. By Defeating My Enemies: Charles XII of Sweden and the Great Northern War, 1682–1721 (Helion & Co Ltd, 2020).
 John Hattendorf et al., Charles XII: Warrior King (Rotterdam: Karwansaray, 2018).
 Ragnhild Hatton, Charles XII of Sweden (1968).
Hone, Michael. Charles XII of Sweden: Versus Peter the Great of Russia (Createspace Independent Pub., 2016).
 Peterson, Gary Dean. Warrior kings of Sweden: the rise of an empire in the sixteenth and seventeenth centuries (McFarland, 2007).
Voltaire, Francois Marie Arouet de. History of Charles XII, King of Sweden (translated by W.H. Dilworth, 1760).

קישורים חיצוניים





 הערות שוליים 

קרל 12
קטגוריה:ילידי 1682
קטגוריה:נפטרים ב-1718