רחוב המלך ג'ורג' (ירושלים)

שמאל|ממוזער|200px|חלקו הצפוני של רחוב המלך ג'ורג' בירושלים
שמאל|ממוזער|200px|חנוכת רחוב המלך ג'ורג' בירושלים
שמאל|ממוזער|200px|לוח הנצחה לכבוד חנוכת רחוב המלך ג'ורג' בירושלים
רחוב המלך ג'ורג' החמישי (ידוע גם כקינג ג'ורג') הוא אחד מהרחובות המרכזיים בירושלים. הרחוב נחנך בימי המנדט הבריטי, במלאת שבע שנים לכיבוש ירושלים על ידי הצבא הבריטי בראשות אלנבי, ונקרא על שם המלך הבריטי באותה העת – המלך ג'ורג' החמישי.

 היסטוריה 
לוח אבן הקבוע בבניין הניצב בבניין מספר 2 ברחוב מנציח את מעמד חנוכתו של הרחוב, שנערכה ביום 9 בדצמבר 1924, במעמד הנציב העליון סר הרברט סמואל, מושל מחוז ירושלים-יפו – סר רונלד סטורס וראש העירייה ראע'ב נשאשיבי.

הרחוב נמשך מצומת הרחובות יפו ושטראוס ("צומת האיקסים"), ועד לכיכר צרפת שבשכונת רחביה, בה הוא פוגש ברחובות רמב"ן, גרשון אגרון, שדרות בן מיימון ורחוב קרן היסוד שם הוא מסתיים. במקור נמשך הרחוב גם מכיכר צרפת ועד כיכר פלומר וגן פעמון הדרור, אולם שם חלק זה של הרחוב הוסב ל'קרן היסוד' בראשית שנות המדינה.

בתחילת 1948 שינו אנשי הלח"י את שמו של הרחוב ל"רחוב דוד המלך", במחאה על קריאת שם רחוב ראשי בירושלים על שם מלך זר. באישון לילה הסירו אנשי הארגון את שלטי הרחוב והחליפום. לאחר קום המדינה פנתה ממשלת בריטניה רשמית לשלטונות המדינה בבקשה להשיב את שם הרחוב לרחוב המלך ג'ורג'. הבקשה התקבלה ושמו של רחוב המלך ג'ורג' הושב לרחוב בשל היותו המלך הבריטי שבתקופתו ניתנה הצהרת בלפור, להבדיל מבנו, ג'ורג' השישי שבתקופתו ניתנו הספרים הלבנים והחריף המאבק עם השלטון הבריטי. דוד המלך "פוצה" בקריאת שם רחוב "יוליאן" על שמו. רחובות נוספים הנושאים את שמו של המלך ג'ורג' החמישי נמצאו בתל אביב (גם בה נותר השם על כנו עד היום) וביפו – שם הוחלף השם לשדרות ירושלים עם איחודן של יפו ותל אביב, בראשית שנות ה-50 של המאה ה-20.

בשנת 1961 נבנה ברחוב מרכז אמיר ונחשב לבית מגורים חדשני, אך מאז מצבו הידרדר, וב-2022 הוחלט להורסו, ולהקים במקומו מגדל מגורים של 30 קומות ואזור מסחרי.

צומת הרחובות המלך ג'ורג' ויפו, אשר כונה בעברו "צומת האיקסים", מוכר לא מעט בשל הפיגועים הרבים שאירעו בסביבתו, והבולט שבהם – הפיגוע במסעדת סבארו. צומת זה היה גם הצומת הראשון בירושלים שהותקנו בו רמזורים, וכן הוא אחד הצמתים היחידים בישראל (והיחיד בירושלים, פרט לכיכר השבת) שהכיל מעברי חציה גם "באלכסון" – מהמדרכה בפינה אחת של הצומת אל המדרכה בפינה הנגדית שלו. הולכי הרגל המתינו עד שכלי הרכב מכל ארבעת כיווני התנועה יסיימו את נסיעתם, ואז כל ארבעת הרמזורים הפכו לאדומים – והולכי הרגל יכלו לחצות את הצומת בכל כיוון שיחפצו. עם סלילת קווי הרכבת הקלה והפיכתו של רחוב יפו למדרחוב, נמחקו פסי חציה אלו.

 אופי הרחוב 
שמאל|ממוזער|200px|בית פרומין בראשית שנות ה-50 של המאה ה-20
הרחוב חוצה מספר רחובות מרכזיים ובהם – רחוב בן-יהודה (המגדיר את 'המשולש הירושלמי' יחד עם רחוב יפו), רחוב הלל, רחוב המעלות, רחוב ש"ץ ורחוב קרן קיימת.

לאורך הרחוב פזורים כמה וכמה מבנים לאומיים וייצוגיים, ביניהם בית פרומין ('הכנסת הישנה') בו שכנה הכנסת בשנים 1949–1966, בית המוסדות הלאומיים ובו מושב ההסתדרות הציונית העולמית הקרן הקיימת קרן היסוד והסוכנות היהודית, בית הכנסת המרכזי 'ישורון' וקומפלקס בית הכנסת הגדול והיכל שלמה.

כרחוב מרכזי בעיר ניצבים בו מספר בניני מגורים, תרבות ומסחר חשובים, כגון בית אבי חי, מגדל העיר, בניין המשביר לצרכן, בית מזי"א לתיאטרון ובית המעלות, מספר מלונות כגון מלון לאונרדו פלאזה ירושלים, מלון פרימה המלכים, מלון טריפ ירושלים בת שבע וכן מספר גנים ציבוריים. בעתיד יעבור ברחוב הקו הכחול של הרכבת הקלה בירושלים, ולצורך העבודה על תשתיות בניית המסילה, החל מספטמבר 2025 נסגר הרחוב חלקית לתנועת כלי רכב לצמיתות (המקטע שבין רחוב בן-יהודה לרחוב יפו).

 בתי קפה ומסעדות לאורך הרחוב 
לאורך הרחוב פעלו ופועלים עשרות מסעדות ובתי קפה מפורסמים, החל מתקופת המנדט הבריטי ועד ימינו. רבים ממקומות אלו ומהמסעדנים שהפעילו אותם, זכו לערכים משלהם בוויקיפדיה. להלן הבולטים שבהם:

 סניף של רשת סבארו (ראו: הפיגוע במסעדת סבארו), ואחרי סגירתו ב-2001 ושיפוץ המבנה: "מאפה נאמן". רחוב המלך ג'ורג' 1 פינת רחוב יפו.
 קפה אלנבי, רחוב המלך ג'ורג' 6, שהיה בבעלותם של שלמה רוזנר ואוטו (ישעיהו) והלה דנקנר, הוריו של העיתונאי אמנון דנקנר. נחשבת למסעדת המזון המהיר הראשונה בירושלים והמקום הראשון שמכר דונאטס בירושלים. בשנות ה-60 היה מקום מפגש מרכזי של הנוער הירושלמי במוצאי שבתות.
 "בית התה צהוב", רחוב המלך ג'ורג' 6 (במרתף), שפעל בשנים 1971-1970, והיה בבעלות עורך הדין והפעיל החברתי אבי ברדוגו.
 "מלך הפלאפל", בפינת רחוב המלך ג'ורג' 10 ורחוב אגריפס, פלאפליה שפעלה בשנים 2024-1948. בשנות ה-50 נוהל המקום על ידי הצייר משה אלנתן.
 קפה "טוב טעם", רחוב המלך ג'ורג' 9, בשנות ה-50 וה-60 היה מקום מפגש של יוצאי הונגריה בירושלים. חלקם ביקר במקום כדי לשחק שחמט.
 המסעדה הקואופרטיבית (ירושלים), בפינת רחוב ההסתדרות ורחוב המלך ג'ורג' (ואחריה מסעדה שנקראה "מסעדת שובע" משנת 1964).
 פינק (בר-מסעדה), רחוב המלך ג'ורג' 13 פינת רח' ההסתדרות 2, שנוהל על ידי דייב רוטשילד ואחר כך על ידי חתנו מולי עזריאלי.
 פינתי, רחוב המלך ג'ורג' 13 פינת רח' ההסתדרות 2, חומוסיה שנפתחה ב-1975 על ידי האחים משה ומאיר מיכה, והפכה בהמשך לרשת מסעדות.
 מסעדת "מרבד הקסמים", רחוב המלך ג'ורג' 12 (בבית בן-ציון גיני), מסעדה מזרחית שמכרה פלאפל וחומוס.
 סניף של רשת ארומה אספרסו בר, רחוב המלך ג'ורג' 14.
 מסעדת "גונדולה", רחוב המלך ג'ורג' 14 (ב"בית שיבר"). מסעדת גורמה איטלקית שהייתה המסעדה הראשונה בירושלים שהתבססה על המטבח האיטלקי, ופעלה בשנות ה-60 עד שנות ה-80.
 קפה טעמון, רחוב המלך ג'ורג' 27, שנוהל שנים רבות על ידי מרדכי קופ והיה מקום מפגש של אנשי בוהמה ואנשי שמאל ירושלמים.
 "מזנון סימיקו", ברחוב המלך ג'ורג' 37, בגן העצמאות (ירושלים), בבעלותו של ניסים "סימיקו" שלם. קיוסק ודוכן של מפעל הפיס, ששימש מקום מפגש לאוהדי קבוצת הכדורגל בית"ר ירושלים.
 קפה-מסעדה "רונדו", רחוב המלך ג'ורג' 41, שפתחו משה ועדי יפת (אב ובנו) בשנת 1972. המקום פעל עד תחילת שנות האלפיים. דוד קרויאנקר מציין בספרו, שבית הקפה היה מהמקומות הראשונים בירושלים שנשארו פתוחים עד 02:00 בלילה, ובית הקפה הראשון (במערב העיר) שנפתח בשבתות.
 סניף של רשת קפה ג'ו, רחוב המלך ג'ורג' 41, שנפתח במבנה שבו שכן בעבר קפה "רונדו".
 מסעדת "צ'אקרה", רחוב המלך ג'ורג' 41, מסעדה שפתח המסעדן הירושלמי אילן גרוסי בשנת 2011.

גלריה

קישורים חיצוניים


 מיכאל יעקובסון: סיבוב בבית המעלות, באתר 'חלון אחורי', 1 באוגוסט 2017
 מיכאל יעקובסון: סיבוב בבית הכנסת ישורון בירושלים, באתר 'חלון אחורי', 30 ביולי 2023
 צילום מלון בית גולדשמיט ששכן בבנין מס' 45 ברחוב בשנות השלושים של המאה ה-20

 הערות שוליים 

*
מלך ג'ורג'
קטגוריה:המשולש (ירושלים)
קטגוריה:ג'ורג' החמישי
קטגוריה:הנצחת בריטים בישראל