נמל התעופה חיפה

ממוזער|שמאל|מגדל פיקוח בנמל התעופה חיפה
נמל התעופה חיפה על שם אורי מיכאלי (פרסמן) הוא נמל התעופה הבין־לאומי הוותיק במדינת ישראל, והשלישי בגודלו. נמל התעופה חיפה שוכן בכניסה המזרחית לעיר חיפה, סמוך לנמל הקישון. הנמל משרת את התעופה האזרחית. עד יולי 2012 שימש גם את התעופה הצבאית, אך זו הופסקה ממנו לחלוטין.

בעבר פעלו בו חברות ישראייר, ארקיע ועוד, אבל פעילותן הופסקה עקב אורך המסלול שאינו מתאים למטוסים המצויים בציי החברות הישראליות. פעילותו התחדשה ב-2024 עם אייר חיפה, שנמל התעופה הוא בסיס הפעולה המרכזי שלה.

 מסלול ההמראה 
ממוזער|שמאל|מסלול 16–34 בנמל התעופה, מרץ 2022
בעבר היו בנמל שלושה מסלולי המראה, אך קיימים רק שני מסלולים המאונכים זה לזה, ומתוכם רק מסלול אחד, הארוך מבין השניים, משמש להמראות ונחיתות, ונקרא "המסלול הפעיל", שחודש עם פתיחתו המחודשת לטיסות בשנת 2024, וצפוי להתרחב מעט, ולהתארך ל-1,600 מטר. המסלול השני משמש כיום כרחבות ההסעה והחנייה A ו-Z.

אורך המסלול הפעיל הוא 1,318 מטר. זהו מסלול קצר המאפשר המראות ונחיתות של מטוסי נוסעים קטנים בלבד המכילים כ-80 נוסעים, לטיסות קצרות ליעדים קרובים במזרח הים התיכון ולאילת. כדי לאפשר למטוסי נוסעים גדולים יותר לנחות בנמל התעופה (כך שיתאפשר לשרת טיסות לאירופה) נדרש מסלול באורך של כ-1750 מטר, בדומה לנמל התעופה דב הוז שנסגר, שפעלו ממנו בעבר טיסות מטוסי סילון לקפריסין ויוון לפחות.

בעבר קודמה תוכנית להרחבת המסלול הפעיל לכיוון הים, אך בשנת 2010 עיריית חיפה החליטה לוותר לחלוטין על הרחבת נמל התעופה.

התוכנית להארכת מסלול ההמראה והנחיתה חודשה ב-2017 אך רק להארכת המסלול בכ-300 מטר, לאורך כולל של כ-1,600 מטר.

בתחילת שנת 2019 ניסתה ראשת העירייה עינת קליש-רותם לקדם את הארכת המסלול לכ-2,400 מטר הממשיכים מקו החוף לתוך המפרץ על חשבון הנמל הימי, אך תוכנית זאת נדחתה על ידי הוועדה לתשתיות לאומיות בשל הפגיעה בנמל ושוב קודמו רק התוכניות להארכת המסלול ל-1,600 מטרים בלבד.

באוקטובר 2023 הוועדה הלאומית לתשתיות אישרה את המתווה הנוכחי המקודם להרחבת פעילות נמל התעופה ותשתיותיו תוך הגדלתו לעד מיליון נוסעים בשנה, אך לא יתאפשר לו להפוך לנמל תעופה בין-לאומי גדול, שכן אורך מסלולו יוגבל ל-1,600 מטרים שיאפשר פעילות מטוסי סילון לכ-120 נוסעים ולא יוארך למעל 2,100 מטרים הדרושים למטוסי סילון גדולים של כ-200 נוסעים. הנמל הוא השלישי בגודלו לאחר נמל התעופה בן-גוריון ונמל התעופה רמון.

 בסיס חיל-האוויר 

בסיס חיל-האוויר (בח"א 21) מאכלס את המכללה הטכנולוגית של חיל האוויר, בית ספר תיכון שנועד להכשיר בני-נוער מגיל 14 לשירות כטכנאים בחיל האוויר לכשייתגייסו, וכן את בית הספר למקצועות הטכניים (ביסל"ט), בסיס הדרכה שנועד להכשיר חיילים לשירות כטכנאים בחיל האוויר.

ב-24 ביולי 2012, "אוזרח" נמל התעופה (לא הבסיס עצמו) וניהולו הועבר מחיל האוויר לידי רשות שדות התעופה. מאז לא מתקיימת בו כל פעילות צבאית למעט מספר האנגרים הצמודים לו. שאר חלקי בסיס ההדרכה, עדיין פעילים, בשנת 2024 עם כניסת החברה האזרחית "אייר חיפה", הופסקה סופית הפעילות הצבאית בנמל.

 היסטוריה 
הנמל הוקם על ידי הבריטים בשנת 1934 והיה לשדה התעופה הבין-לאומי הראשון בארץ ישראל. השדה שימש גם את חיל האוויר המלכותי הבריטי ואת חברת הנפט המשותפת לעיראק ובריטניה (APS). טרם הקמת השדה הכשירו הבריטים משטח נחיתה מדרום למיקום הנוכחי ומעבר לנחל הקישון.

ב־1936 נפתחו קווי טיסה סדירים לביירות, לקהיר ולקפריסין, וב־1938 נפתחו קווי טיסה סדירים ליעדים באירופה ובהם איטליה. בנוסף, פעלו בנמל טיסות שכר אזרחיות ליעדים נוספים מחוץ לישראל. בשנה זו נחתו בחיפה שליש מהטיסות המגיעות לארץ ישראל.

ב־1940 הופסקו הטיסות האזרחיות עקב מלחמת העולם השנייה, שם השדה שונה ל-RAF Haifa ושימש את חיל האוויר המלכותי הבריטי. ביוני 1941 הגיעה לשדה טייסת 80 מצוידת במטוסי הוקר הוריקן. בדרום השדה נבנו מספר מבנים ששימשו למגורי עובדי הרכבה ואחר כך כבית חולים צבאי קטן.

במאי 1948, עם סיום המנדט הבריטי, נמסר השדה לידי עיריית חיפה, ולאחר מלחמת העצמאות נפתח מחדש על ידי מדינת ישראל כנמל תעופה אזרחי והטיסות בו חודשו. חברת סייפרוס איירווייז הפעילה קו תעופה שבועי לניקוסיה שבקפריסין. בשנת 1950 החלה חברת ארקיע להפעיל קו תעופה לאילת, וב-1958 קו לשדה תימן, ליד באר שבע.

ב־1968 הועבר השדה באופן רשמי לבעלות צבאית.

 תוכניות פיתוח כשדה תעופה בין-לאומי 
ביולי 1969 הכריזו ראש עיריית חיפה משה פלימן ושר התחבורה משה כרמל על תוכנית לפיתוח השדה, העברת הכביש הצמוד למסלול במנהרה והארכת מסלול הטיסה, אך התוכנית לא יצאה לפועל.

ב־1995 הוחלט על פיתוח שדה התעופה של חיפה כנמל תעופה בין-לאומי. הפרויקט הוכנס לתמ"א 15 (תוכנית מתאר ארצית לנמל תעופה בינ"ל נוסף – תמ"א/15א) והוכר על ידי ממשלת ישראל כפרויקט בעל חשיבות לאומית שיקודם בנוהל מזורז. באפריל 1998 נחנך טרמינל חדש ובו מוענקים שירותים שונים ביניהם: ביקורת גבולות, מכס וחנויות פטורות ממכס.

ב־1997 החלה חברת התעופה הירדנית רויאל ג'ורדניאן להפעיל קו טיסה בין חיפה לעמאן. הקו פעל מספר שנים עד שנסגר מחוסר כדאיות כלכלית.

באפריל 1988 נחנך בשדה בית נתיבות אזרחי חדש.

ב־2000 הפעילה חברת התעופה המצרית סקורפיון קו טיסה מחיפה לשארם א-שייח'.

ב־2000 מונתה ועדה בראשותו של אלוף רן גורן (סגן מפקד חיל האוויר לשעבר) לבחון את עתיד השדה מבחינה כלכלית ותפעולית. הוועדה הגישה תוכנית שהציעה לפעול להארכת המסלול הקיים ל-2,400 מטר, כדי לאפשר טווח טיסה ליעדים העיקריים באירופה. המסלול תוכנן להיות באורך של 1,900 מטר ביבשה ו-500 מטר בתוך הים. עלות ביצוע התוכנית הוערכה בכ-425 מיליון דולר, והומלץ שיזם פרטי יבנה ויתפעל את הנמל, ולא רשות שדות התעופה, כך שתיווצר תחרות עם נמל התעופה בן-גוריון. משרד התחבורה גם תכנן, בנוסף, להאריך את מסילת הרכבת מאזור חוצות המפרץ מערבה לכיוון שדה התעופה, כך שבשדה תיפתח תחנת רכבת, שתשרת את המשתמשים בנמל.

ב-31 בדצמבר 2001 אמר שר התחבורה, אפרים סנה, כי "הפיכתו של נמל התעופה חיפה לבין-לאומי תעניק תנופה עסקית, כלכלית ותיירותית אדירה לחיפה". השר סנה הנחה את אנשי משרדו לבדוק שתי חלופות: האחת, הפעלת שדה בין-לאומי מהמסלול הנוכחי, והשנייה: הפעלתו ממסלול אשר יוארך ל-2,400 מטרים. על פי תוכניות משרד התחבורה באותה עת, היו אמורים ההליכים הסטטוטוריים להרחבת הנמל להסתיים בשנת 2006 והשדה המורחב היה אמור לפעול החל משנת 2009. לאחר הרחבתו אמור היה השדה לשרת עד שלושה מיליון נוסעים בשנה. אך תוכנית זאת לא יצאה לפועל.

בשנת 2007 הציע משרד האוצר למקם נמל תעופה חדש לצפון המדינה במקום חלופי במנחת מגידו ולא בחיפה, ובחודש אוקטובר 2011 המליצה רשות התעופה האזרחית על הקמת נמל התעופה הבין-לאומי הבא של ישראל במגידו. בשנת 2010 שונו נתיבי טיסה להקטנת רעש באזורי מגורים.

באפריל 2010 הציג שר התחבורה ישראל כץ החלטה להאריך את המסלול בכ-316 מטרים, אך שנתיים לאחר מכן התקבלה החלטה הפוכה כשיונה יהב, ראש העירייה חיפה, תמך בהעברת הנמל הצבאי של חיל הים (בסיס חיפה) לחוף קריית חיים, לשטח שחופף בחלקו את השטח שעליו אמורה להיבנות הארכת המסלול של נמל התעופה. בשנת 2015 הציע משרד התחבורה להגדיל מעט את שטח נמל התעופה בחיפה כדי שישמש כחלופה לפעילות התעופה הפרטית וחניית מטוסים שמתקיימת בשדה התעופה הרצליה המיועד לסגירה (במקום התוכנית לשדרוג מנחת עין שמר), אך ראש עיריית חיפה יונה יהב התנגד לתוכנית. אך עם זאת באוקטובר 2017 פורסם כי אכן פעילות התעופה הפרטית בנמל התעופה בהרצליה לצד חלק מפעילות המטוסים בשדה דב תועתק לנמל התעופה בחיפה וזאת לאחר שניסיונות לקדם הקמת שדה חלופי למשל צפונית לרעננה או בקרבה לחדרה בוטלו בלחץ תושבי האזור. כחלק מהסכמי הנדל"ן הוחלט גם כי בית הספר הטכני הצבאי שפעל לצד שדה התעופה בחיפה יפונה לכרמיאל וכך תתאפשר הרחבת פעילותו של נמל התעופה בחיפה וכן הוספת שטחים לפעילות נמל חיפה שיכללו מרכזים לוגיסטיים ועוד "בעורף הנמל".

ממוזער|270px|מסלול הטיסה של השדה בשנת 2013, לפני הקמת נמל המפרץ בשטח שיובש בים בסמוך למסלול
בפברואר 2017 חודשה התוכנית מ-2010 להרחבת פעילות התעופה הבין-לאומית בשדה על ידי הארכת המסלול בכ-300 מטרים (מכ-1,300 לכ-1,600 מטרים) בלי לפגוע בתוכניות להרחבת שטחי הנמל הימי הסמוך שיצרו תוכניות העבר להארכת המסלול לתוך הים. לצורך הארכת המסלול ישוקע כביש דרך יוליוס סימון, המקיף את מתחם השדה ומשמש גם נתיב לנמל הימי במנהרה קצרה, כך שהמסלול המוארך יעבור מעליו לכיוון קו החוף. הארכת המסלול תאפשר את הגדלת פעילות התעופה הבין-לאומית גם למטוסי סילון קטנים יחסית המכילים עד 120 נוסעים (בדומה לפעילות שהתאפשרה בנמל התעופה באילת) וליעדים קרובים (כלומר ללא תדלוק מלא לטיסות לטווח רחוק יותר שמכביד את המטוס ודורש מסלול המראה ארוך יותר), אם כי עדיין מדובר במסלול הקצר אף יותר משדות תעופה כמו שדה דב או אילת בעוד שכדי לאפשר למטוסים של עד 200 נוסעים לטוס לשדה, קיים צורך להאריך את מסלולו עד 2,000 מטרים.

כמו כן מקודמת תוכנית לפטור מאגרת תעופה לטיסות שיגיעו לשדה למשך שלוש שנים (תוכנית מקבילה לזו שנמסרה לגבי נמלי התעופה עובדה ורמון), שנועדה לעודד חברות תעופה זולות וחברות של טיסות שכר לקיים פעילות לנמלי התעופה הנוספים מלבד נתב"ג. בספטמבר 2017 נפתחה בבניין הטרמינל בנמל חנות "דיוטי פרי" בשטח של כ-300 מ"ר כחלק מחוויית פעילותו הבין-לאומית המזכה את הנוסעים לחו"ל בפטור ממכס ברכישת מוצרים בחנות.

ב-7 בנובמבר 2017 הוגש למועצה ארצית לתכנון ובניה "סקר אתרים לאיתור שדה תעופה בינ"ל משלים", שקבעה לאחר בחינה של 21 חלופות כי ישנן שתי חלופות לנמל תעופה בין-לאומי משלים למדינת ישראל – בסיס רמת דוד ובסיס נבטים. נמל התעופה חיפה נפסל מהסיבות הבאות: 

ביוני 2018 נחתם הסכם אשר יאפשר את הארכת המסלול לכ-1,600 מטרים. הארכת המסלול תאפשר נחיתות והמראות של מטוסי סילון צרי גוף המסוגלים לשאת עד 120 נוסעים, והרחבת טווח הטיסות הבין-לאומיות מיעדים קרובים כמו סיני, ירדן, איי יוון וקפריסין, איטליה ומלטה, וגם ליעדי נופש בים השחור כגון בולגריה, הונגריה, רומניה, אוקראינה, רוסיה, גאורגיה, טורקיה, מקדוניה הצפונית, מונטנגרו, בוסניה והרצגובינה, סלובניה, סלובקיה, ארמניה, שווייץ, צרפת, צ'כיה, פולין, בלארוס ואוסטריה. כמו כן, יקלוט נמל התעופה חלק מפעילות התעופה של שדה התעופה הרצליה שמיועד לסגירה. הפרויקט צפוי להסתיים ב-2021. עם זאת לאחר הקמת נמל המפרץ, יובש שטח בים שחוסם את האפשרות להאריך את המסלול עד 2,000 מטרים, כך שמטוסי נוסעים מסוג בואינג 737, עדיין לא יוכלו להשתמש בנמל.

ב-21 באוקטובר 2018 סיכמו ראש עיריית חיפה, יונה יהב ומנכ"ל נמל התעופה, מאיר כהן, כי המסלול ההמראה בנמל יוארך ב-300 מטרים במהלך שנת 2019.

בדצמבר 2018 קידמה ראש עיריית חיפה עינת קליש החלטה בוועדה המקומית חיפה להתנגד לתוכניות פיתוח הנמל הימי (נמל המפרץ) והשטחים הלוגיסטיים שלצידו בעורף הנמל (ומציאת קרקעות חלופיות עבורם) לטובת רצון לקדם תוכנית מחודשת לנמל התעופה של חיפה כדי לאפשר להגדיל את פעילותו הבין-לאומית אף יותר ממה שאושר בתקופת יונה יהב מה שדורש את הארכת המסלול אף ל-1,900 מטרים ויותר כמו כן דובר על צורך לבחון חלופות לטרמינל (נחנך ב-1998) שאינו עמיד לרעידות אדמה כולל האפשרות לבנות טרמינל חדש בקרבת תחנת הרכבת חוצות המפרץ. המטרה היא למנוע תוכניות פיתוח הנמל הימי שימנעו את הארכת מסלולי התעופה ושדרוג נמל התעופה אך לאפשר את פיתוח השטחים הלוגיסטיים של הנמל הימי בשטחים אחרים. החלטות הוועדה המקומית הועברו לבחינת הוועדה המחוזית והארצית לצורך קבלת אישור להארכת המסלול ל-2,400 מטרים.

ב-3 ביוני 2019 התקיימה ישיבה בוועדה לתשתיות לאומיות לגבי התכנית להרחבת שדה התעופה בחיפה (תת"ל 80). במסגרת ישיבה זו רשות שדות התעופה הציגה תוכנית לפיה המסלול הקיים יוארך לאורך אפקטיבי של כ-1,600 מ' (כ-1,852 מ' ברוטו).תמליל ישיבת הוועדה לתשתיות לאומיות מיום 3.6.2019. באותה הישיבה הוצגה גם האפשרות להעתיק את המסלול מעט צפונה, כך שיהיה סמוך לנמל המפרץ החדש וכיוונו יהיה מקביל לרכס הכרמל."העיריה: לדחות את העתירה למען פיתוח שדה התעופה", כלבו חיפה, 13/4/2020. הוועדה לתשתיות לאומיות נמנעה מלהתייחס לאפשרות של הארכת המסלול לתוך הים בסמוך לנמל המפרץ הקיים, ולפיכך הוגשה עתירה לבג"ץ בנושא: בג"ץ 7741/19 שלוש השקמים ואח' נ' הוועדה לתשתיות לאומיות ואח'.בג"ץ 7741/19 שלוש השקמים ואח' נ' הוועדה לתשתיות לאומיות ואח'. דיון בעתירה נקבע ל-5 בנובמבר 2020. במסגרת העתירה לבג"ץ ובהתכתבות עם הוועדה לתשתיות לאומיות, תושבי הצפון הציגו את המסלול כך:
ב-14 באוגוסט 2019 חתמו עיריית חיפה, חברת נמלי ישראל, ומשרד התחבורה על הסכם להארכת מסלול הטיסה ל-2,100 מטרים שיאפשרו טיסות למטוסי סילון בינוניים כמו בואינג 737 ואיירבוס A320.

בנוגע לחלופת התכנון שהוצגה במסגרת ישיבת הות"ל ב-3 ביוני 2019, במכתב מ-30 באוקטובר 2019, ציינה הוועדה לתשתיות לאומיות כך: "בהתייחס לטענות בעניין תת"ל 80, לנוכח ההסכם שנחתם בין עיריית חיפה לבין משרד התחבורה, לאחר שנתקבלה החלטת הוועדה בתוכנית, ההליך התכנוני הוקפא עד לבחינת רשות שדות התעופה את השלכות ההסכם על התוכנית וממילא כל דיון בעניינה הפך תאורטי".

בישיבת הות"ל ב-23 באוקטובר 2023 הוחלט לאשר את הרחבת פעילות השדה לעד מיליון נוסעים בשנה, תוך הרחבת שטחיו הבנויים ואורך המסלול ל-1,600 מטרים, מה שיאפשר למטוסי סילון אזוריים כאמבראר E-Jets ואיירבוס A220 לפעול מהשדה, אך לא למטוסים גדולים יותר מדגמים בואינג 737 ואיירבוס A320, מה שיגביל את השימוש בנמל למספר מצומצם של חברות תעופה ויעדים. בדצמבר 2023 אישרה ממשלת ישראל את ביצוע התוכנית.

באוגוסט 2024 הושלם ריבוד מחדש של המסלול בהשקעה של כ-19 מיליון שקלים שכללה גם סימון מחודש והחלפת גופי התאורה לאורכו. באוגוסט 2025 נפתחה בנמל התעופה חנות דיוטי פרי של חברת LAYAM, המחזיקה סניפים בנמל התעופה בן-גוריון ובמעברים היבשתיים. החנות החדשה משתרעת על פני 200 מ"ר. כמו כן הושקעו כ-25 מיליון שקלים בשיפוץ רחבת חניית המטוסים בסמוך לטרמינל המיועד למטוסי נוסעים (בזמן שיפוצה הנוסעים הועברו בהסעה לחנייה חלופית שהוכשרה למטוסים).

 חברות תעופה ויעדי טיסה 
בשנת 2012 עברו בנמל 66,750 נוסעים ב-10,090 טיסות פנים (ירידה מהשיא של 2010 של 79,472 נוסעים ב-12,970 טיסות פנים) ו-11,283 נוסעים ב-1,947 טיסות בין-לאומיות.

בנמל ממוקמות מספר חברות תעופה קטנות, "FNA", "סקאי תעופה", "הצנחניה" ו"Ofek", המפעילות מטוסים קלים. החברות מספקות שירותי תעופה שונים ביניהם: לימודי טיס, השכרת מטוסים, טיסות בשמי הארץ, צילום אוויר והשכרת מוניות אוויר לישראל ולמדינות שכנות.

עד לשנת 2020 קיימה חברת ישראייר מספר טיסות שבועיות לאילת. חברת ארקיע הפעילה טיסות מנמל התעופה חיפה לאילת אך עם מכירת מטוס ה-ATR 72-500 האחרון שברשותה בדצמבר 2017, בוטל הקו. חברת להק תעופה מפעילה קו מסוקים לאסדות קידוח של חברת שברון מנמל התעופה.

חברת התעופה הקפריסאית טוס איירווייז החלה באפריל 2016 להפעיל טיסות ישירות ללרנקה ולפאפוס שבקפריסין. ב-2 במרץ 2017 הוסיפה חברת התעופה טיסות ישירות לאתונה. הגדלת פעילות התעופה הבין-לאומית מהשדה ליוון וקפריסין כבר הביאה ב-2016 לכ-12,000 נוסעים בטיסות שיצאו מחיפה. בתחילת 2017 אף החלה רשות שדות התעופה להיערך לביצוע הארכת מסלול ההמראה בשדה בכ-320 מטרים שיאפשרו לקיים טיסות מטוסי סילון בעלי קיבולת של כ-120 נוסעים, ולהוביל להגדלת הפעילות בשדה ולכניסת חברות תעופה נוספות.

החל מ-16 באוקטובר 2017, הופסקו טיסות חברת טוס איירווייז למרות הביקוש הרב בין השאר בגלל אורך המסלול והגבלת שעות הפעילות הליליות בו. החברה הוציאה משירות את מטוסי הסאאב 2000 ומפעילה רק מטוסי סילון מדגם פוקר 100 שאינם יכולים לנחות בחיפה.

ב-7 באוגוסט 2018, פורסם כי חברת טוס איירווייז תחדש את טיסותיה לנמל התעופה, את לאחר ששר התחבורה, ישראל כץ חתם על תקנות חדשות שמעניקות פטור מאגרות תעופתיות לנמל. החברה לא חזרה לפעול בחיפה, מאחר שהארכת המסלול לא בוצעה.

בשנת 2019 הפעילה חברת ישראייר ארבע טיסות שבועיות ללרנקה.

מ-22 ביוני 2023 הפעילה חברת תעופה ממלטה יוניברסל אייר טיסות ישירות ללרנקה ופאפוס בקפריסין בשיווק איסתא וישראייר באמצעות מטוס קטן חכור מסוג בומברדייה דאש 8 100 עם 37 מושבים, הטיסות הופעלו עד לאחר חגי תשרי באוקטובר 2023.

בדצמבר 2024 אייר חיפה החלה להפעיל טיסות ישירות בין נמל התעופה לאילת וללרנקה, במטוסי ATR 72-600 טורבו-פרופ. ב-2 בינואר 2025 החלה אייר חיפה להפעיל טיסות ישירות בין חיפה לאתונה. בינואר 2026 הושק קו טיסות עונתי מינואר עד סוף מרץ לסופיה בירת בולגריה.
+חברות תעופה ויעדי טיסה מנמל התעופה חיפה (HFA)חברת תעופהיעדי טיסהאייר חיפהאילת, אתונה, לרנקה, פאפוס, רודוס,סופיה

 סטטיסטיקה 
 מספר הנוסעים 
להלן נתוני התפתחות תנועת הנוסעים המלאים בשדה בין שנת 1999 לשנת 2023:
 שנה נוסעים תנועות טיסות שינוי באחוזים בסך הנוסעים 1999 130,571  -  - 2000 137,858  -  5.58+ 2001 120,301  -  12.73- 2002 127,200  20,587  5.73+ 2003 93,385  16,978  26.58- 2004 70,831  16,225  24.15- 2005 61,334  13,082  13.4- 2006 52,388  12,614  14.58- 2007 65,551  13,531  25.12+ 2008 64,809  13,367  1.13+ 2009 50,677  8,714  21.8- 2010 83,131  13,602  64.04+ 2011 74,244  12,067  10.69- 2012 78,033  11,137  5.1+ 2013 81,804  16,599  4.83+ 2014 102,578  21,271  25.39+ 2015 110,805  18,197  8.02+ 2016 119,113  17,086  7.49+ 2017 140,222  19,168  17.72+ 2018 87,552  16,624  37.56- 2019 92,695  17,729  5.87+ 2020 77,963  21,177  15.89- 2021 80,337  25,435  3.04+ 2022 69,677  24,062  13.26- 2023 61,333  19,563  11.97-2024 26,641  11,102  56.56-2025

 תחבורה 
נמל התעופה חיפה שוכן בסמוך לדרך יגאל ידין, ממנה ניתן להגיע לכביש 22.

חברת אגד מפעילה את קו 18/18א, קו סיבובי שיוצא מצומת קריית אתא ואת קו 100 שמקשר בין תחנת מרכזית המפרץ לנמל התעופה.

ליד בית הספר הטכני מופעלים 2 קווים – 137 ו-145, אשר נוסעים לאזור חיפה והקריות.

 קישורים חיצוניים 

 , באתר רשות שדות התעופה


 בסיס חיל האוויר בחיפה (בסיס הטכני), באתר חיל האוויר הישראלי, אורכב בארכיון האינטרנט ב-24 בספטמבר 2019
 'מתיחת פנים' לשדה תעופה חיפה, באתר רשות התעופה האזרחית, 1 באוגוסט 2024

 הערות שוליים 

מיכאלי
קטגוריה:רובע המפרץ
קטגוריה:חיפה: תחבורה
קטגוריה:בסיסי חיל האוויר המלכותי בארץ ישראל
קטגוריה:בסיסי חיל האוויר המלכותי במלחמת העולם השנייה
קטגוריה:חיפה: מבנים
קטגוריה:ישראל: שדות תעופה