לשכת עורכי הדין בישראל

לשכת עורכי הדין בישראל היא גוף סטטוטורי המאגד את עורכי הדין בישראל ומטרתו לשמור על רמתו וטהרו של מקצוע עריכת הדין, הגנה על שלטון החוק, זכויות האדם וערכי היסוד של מדינת ישראל.

על מנת להיות עורך דין בישראל, אדם חייב להיות חבר בלשכת עורכי הדין (זאת בשונה מלשכת רואי החשבון, גוף מקביל אשר החברות בו היא לבחירתו של רואה החשבון).

היסטוריה
לשכת עורכי הדין פועלת על פי חוק לשכת עורכי הדין, התשכ"א–1961 והיא הגוף שהחליף את הסתדרות עורכי הדין שהוקמה ב-1927. הלשכה מאגדת את כל עורכי הדין בישראל. הלשכה רושמת, מפקחת ובוחנת מתמחים בעריכת דין ואחראית להסמכתם כעורכי דין ולשיפוט המשמעתי של עורכי הדין והמתמחים. הלשכה עוסקת בנושאים הקשורים בתחום המשפטים בכלל ובמיוחד בנושאים הקשורים בעיסוקם של עורכי הדין, למשל בהגנה על ענייניהם המקצועיים (ובכלל זה מניעה של הסגת גבול המקצוע), באתיקה מקצועית, עזרה הדדית בין חברי הלשכה, ביטוח, קרנות פנסיה לחברי הלשכה, וכן בנושאים כמו סיוע משפטי למיעוטי יכולת כלכלית באמצעות תוכנית "שכר מצווה", ועוד.

הלשכה הוקמה בשנת 1961 והחליפה שני גופים שפעלו עד אז (עוד מתקופת ממשלת המנדט): המועצה המשפטית (גוף סטטוטורי) והסתדרות עורכי הדין בישראל. אחרי הקמתה, ייסד עו"ד יהושע רוטנשטרייך, אגודה עות'מאנית בשם "לשכת עורכי דין".

לשכת עורכי הדין מוציאה לאור כתב עת משפטי בשם "עורך הדין".

בשנת 2023, עם התקדמות החקיקה לצמצום עילת הסבירות, קיימה הלשכה כנס חירום שכותרתו "אין סבירות לפגיעה בדמוקרטיה", ובו יצאו הדוברים, בהם ראש הלשכה עמית בכר, נגד יוזמת חקיקה זו.

בינואר 2025 אישרה הכנסת תיקון לחוק לשכת עורכי הדין, לפיו גובה דמי החבר בלשכה יקבע על ידי רואה החשבון המבקר אותה, במקום המועצה הארצית של הלשכה. בנוסף קבע התיקון שדמי החבר ישמשו לפעולות שהלשכה מחויבת בהן, כגון רישום מתמחים והסמכת עורכי דין, ולא תוכל לממן פעולות כגון חוות דעת על הצעות חוק או השתלמויות מקצועיות.

 תפקידי הלשכה 
 איגוד עורכי הדין בישראל
 הסמכה ורישום כלל עורכי הדין
 פיקוח על עורכי דין, תוך שמירה על רמתם וטוהר המקצוע
 פעולה למען הגנה על שלטון החוק, זכויות האדם וערכי היסוד של מדינת ישראל
 בעלת שני נציגים בוועדה לבחירת שופטים
 בעלת נציג בוועדה לבחירת רשם הוצאה לפועל
 חלק מהוועדה לאיתור היועץ המשפטי לממשלה
 מעניקה חוות דעת משפטית לכל הצעת חוק שמוגשת בכנסת

מבנה הלשכה
המועצה הארצית
המועצה הארצית משמשת כגוף המחוקק והמבצע של הלשכה ובמסגרת תפקידה מאשרת את תקציב הלשכה ובוחרת את חברי הוועדות השונות (ביניהם בחירת שני הנציגים אשר יכהנו בוועדה לבחירת שופטים). בנוסף לתפקידיה הרבים, המועצה הארצית דנה ומייעצת לשר המשפטים בנוגע להצעות לשינויים בחוק הלשכה ותיקונים לכללים שהותקנו מכוחו.

המועצה הארצית מורכבת מ-44 מושבים כאשר 28 מושבים מתוכם נבחרים באמצעות בחירות כלליות ו-16 הנוספים שמורים לנושאים בתפקידים הבאים:
 ראש הלשכה;
 המנהל הכללי של משרד המשפטים;
 פרקליט המדינה;
 הפרקליט הצבאי הראשי;
 שני חברים מכל אחד מששת המחוזות (יו"ר הוועד המחוזי וחבר לשכה נוסף הרשום באותו מחוז שנבחרים על ידי הוועד המחוזי בבחירות חשאיות).

הוועד המרכזי 
הוועד המרכזי היה הגוף המבצע של לשכת עורכי הדין ובידיו הופקדו כל הסמכויות שלא הוענקו לגוף אחר (בדומה לממשלה) ובראשו עמד ראש הלשכה. הוועד עסק בטיפול המשמעתי בחברי הלשכה, הגנה על מעמד הלשכה וענייניה המקצועיים, הצעות חוק הנוגעות לפעילות הלשכה, בהסמכת עורכי דין חדשים (לרבות ההתמחות והפיקוח עליה) ואף חיווה דעתו על הצעות חוק כלליות. נוסף על ראש הלשכה, היו חברים בוועד המרכזי 16 עורכי דין, אשר אחד מהם הוא ממלא מקום ראש הלשכה.

בתיקון לחוק לשכת עורכי הדין, שנכנס לתוקף בפברואר 2019, בוטל הוועד המרכזי, וסמכויותיו הועברו למועצה הארצית.

הוועדים המחוזיים
ללשכה שישה מחוזות, אשר מבוססים על החלוקה המסורתית של ישראל לאזורי שיפוט: תל אביב, מרכז, ירושלים, חיפה, צפון ודרום. מחוז השיפוט השישי, מחוז מרכז, הוכר כמחוז עצמאי נפרד בשנת 2019 והופרד ממחוז תל אביב.

בתי הדין המשמעתיים
ללשכה בתי דין משמעתיים מחוזיים אשר דנים בעבירות משמעת שבוצעו על ידי חברי הלשכה או מתמחים. בית הדין כפוף לכללי האתיקה של הלשכה ולחוקי מדינת ישראל. בית דין משמעתי רשאי להטיל על נאשם שהורשע בעבירת משמעת את העונשים הבאים: אזהרה, נזיפה, קנס (עד סך של 25,000 שקלים כנגד כל עבירה), השעיה מן הלשכה והוצאה מן הלשכה (כלומר, שלילת רישיון לעסוק בעריכת דין). על פסיקה של בית דין משמעתי מחוזי ניתן להגיש ערעור בזכות לבית הדין המשמעתי הארצי; על פסיקת בית הדין המשמעתי הארצי ניתן להגיש ערעור בזכות לבית המשפט המחוזי בירושלים; ועל פסיקת בית המשפט המחוזי בירושלים ניתן להגיש ערעור ברשות לבית המשפט העליון.

 בחינות ההסמכה של הלשכה 

לשם קבלת חברות בלשכת עורכי הדין, נדרש המועמד שהוענק לו תואר בוגר במשפטים ולאחר שסיים התמחותו, לעמוד בבחינות של הלשכה, המתאפיינות בשיעור נכשלים גבוה. עו"ד יעקב נאמן העיד על כך בשנת 2005: "ראיתי את הבחינות של לשכת עורכי הדין כיום. אני בטוח שלא הייתי עובר אותן, ואני לא בטוח ששופטי בית המשפט העליון היו עוברים אותן."

אפי נוה, חבר ועד מחוז תל אביב והמרכז, קרא להעדיף העסקת עורכי-דין צעירים על פני העסקת מתמחים, כדי לצמצם את מספר המתמחים ואת מספר עורכי-הדין בלשכה. טרם כהונתו של נוה כראש לשכת עורכי הדין עמד ממוצע העוברים בבחינת ההסמכה של לשכת עורכי הדין על כ-71%. מאז היבחרו של נוה לראש לשכת עורכי הדין ביוני 2015 חלה ירידה תלולה באחוזי ההצלחה של הנבחנים בבחינת לשכת עורכי הדין לכ-46%. במועד נובמבר 2015 עמדו אחוזי המעבר על כ-60%, במועד מאי 2016 כ-54% עוברים, במועד נובמבר 2016 כ-37% עוברים, במועד מאי 2017 כ-44% עוברים ובמועד דצמבר 2017, בו הונהג נוסח בחינה חדש בעקבות המלצות ועדת חוקה חוק ומשפט, צנח שיעור מעבר הבחינה ל-34% בלבד.

בשנת 2018 נחשף כי הלשכה הייתה מעורבת בחיבור בחינות ההסמכה וזאת בניגוד לחוק. חוק לשכת עורכי הדין, תוקן כך שהוציא מידי הלשכה את המעורבות בחיבור הבחינה, והטיל את מלאכת חיבור הבחינה על ועדה בוחנת שממונה על ידי שר המשפטים.

כללי אישור הצטרפות ללשכת עורכי הדין מצוינים ב"כללי לשכת עורכי-הדין (קבלת חברים ללשכה וחידוש החברות), תשכ"ב-1962": אחת ל-4 חודשים נשלחת רשימת מועמדים לאחר בחינות הסמכה ללשכה; הלשכה מציגה את רשימת המועמדים, את דרך הגשת ההתנגדויות והמועד האחרון להגשת התנגדויות בפרק זמן של 30 יום להגשת התנגדות לקבלת מועמד; התנגדות תוגש בכתב תוך פירוט הנימוקים; הודעות על אישור רישום בלשכת עורכי הדין יתקבלו בכתב ולאחר תשלום. פעמיים בשנה מתקיים בירושלים טקס חלוקת "תעודות עורכי דין של לשכת עורכי הדין" (בחודש מאי, במחצית הראשונה של חודש יוני; בחודש נובמבר או במחצית הראשונה של חודש דצמבר). תעודות רשמיות של לשכת עורכי הדין ניתנות רק לאחר מעבר בחינות ההסמכה, אישור מעמד עורך דין, תשלום אגרה, מעל גיל 23.

 הסמכה מחדש לעורכי דין מחו"ל 

משפטנים שסיימו את לימודיהם בחו"ל והוכשרו כעורכי דין במדינה זרה נדרשים לעבור סדרת בחינות להסמכה מחדש על מנת לקבל רישיון לעסוק בעריכת דין בארץ. המבחנים נערכים על ידי לשכת עורכי הדין.

המבחנים כוללים את הבחינות הבאות:

 בחינה בשפה העברית.
 בחינה בדיני עונשין ודיון פלילי.
 בחינה בדיני קניין.
 בחינה בסדר דין אזרחי ואתיקה מקצועית.
 בחינה בדיני חוקה ומנהל.
 בחינה בדיני מסחר א'.
 בחינה בדיני מסחר ב' ודיני מיסים.
 בחינה בדיני משפחה וירושה.

את כל הבחינות, פרט לבחינה בשפה העברית ניתן לערוך בשפה זרה.
לאחר מעבר בבחינות יכולים המשפטנים להתחיל בהתמחות ובהליך ההסמכה מחדש וקבלת רישיון עריכת דין ישראלי.
במסגרת ההכנה לבחינות, נערכים שני קורסים – מדרשה לעולים ע"ש השופט מקס צ'רנובילסקי (אחת לשנה בתל אביב-יפו) וקורס הסמכה מחדש בלשכת עורכי הדין בירושלים (אחת לחצי שנה).

ביקורת על כוחה וסמכויותיה של הלשכה
לאורך השנים נמתחו על לשכת עורכי הדין ביקורות על כך שלא מדובר בגוף פונקציונלי, שמטרתו הסדרה של מקצוע עריכת הדין על מנת להבטיח את איכות השירות.

הזרם העיקרי של הביקורת טוען שלא אחת הלשכה מבססת ומבצרת את מעמדה תוך העצמת אינטרסים עצמאיים של החברים בה. המחזיקים בדעה זו גורסים כי השמירה על "כבוד המקצוע" ועל יוקרתו נועדה לשמר את יוקרת עורכי הדין עצמם. לפי ביקורת זו, הלשכה מנסה למקסם את התועלות והרווחים שמתקבלים לחבריה, בעבור השירותים שהם מספקים. המבקרים מתמקדים במספר תופעות, למשל האיסור על אדם שאינו חבר הלשכה לתת שירותים משפטיים בתשלום () מביא לבלעדיות שמעצימה את התלות בעורכי הדין ובלשכה, והבעייתיות בהיות הלשכה גוף עצמאי המפקח על עצמו (באמצעות דין משמעתי) ללא התערבות ופיקוח חיצוני.

ביקורת אחרת מתמקדת במבנה הלשכה ובסמכויותיה באופן קונקרטי יותר. המבקרים מזרם זה מתבססים על ניתוח השוואתי של סמכויות הלשכה בארץ ביחס למדינות אחרות. לדוגמה, יש הטוענים נגד העובדה שלשכת עורכי הדין היא הגוף שמסמיך עורכי דין בישראל (ובתוך כך גם מפקחת על ההתמחות ועל בחינות ההסמכה). המבקרים מתבססים על כך שבמדינות המשפט המקובל המדינה היא שמסמיכה את עורכי הדין ולא הגופים המקבילים ללשכת עורכי-הדין, אשר מאגדים אותם לאחר מכן. 

 ביקורת על התנהלות ועדות האתיקה 
ביקורת הנוגעת למהותן והתנהלותן של ועדות האתיקה מעלה טענות על היעדר פיקוח חיצוני מובנה על עורכי הדין ועל הלשכה עצמה, כיוון שוועדת האתיקה ובתי הדין המשמעתיים הם מוסדות פנימיים של הלשכה (הדיינים הם עורכי דין חברי הלשכה). אחת המסקנות של זרם ביקורת זה היא שללשכת עורכי הדין מסורות סמכויות רבות ביחס למדינות אחרות בעולם וייתכן כי סמכויות אלו נרחבות מידי.

עוד נטען כי לא קיים רישום מסודר של התלונות והדיונים עצמן מתקיימים במתכונת של "דיון פנימי וסגור" וזאת ללא סמכות חוקית.

ראשי לשכת עורכי הדין
+מנייןתמונהראש הלשכהכהונההערה170pxיהושע רוטנשטרייך1962–1972270pxיצחק טוניק1972–1979כיהן בהמשך גם כמבקר המדינה370pxאמנון גולדנברג1979–1983470pxדוד ליבאי1983–1985כיהן בהמשך גם כשר המשפטים570pxמנחם ברגר1985–1987670pxיעקב רובין1987–1991770pxדרור חטר-ישי1991–1999870pxשלמה כהן1999–2007970pxיורי גיא-רון2007–20111070pxדורון ברזילי2011–20151170pxאפי נוה2015–2019התפטר לאחר שהועמד לדין1270pxאבי חימי2019–2023עד יוני 2019 כיהן כמ"מ לאחר התפטרות קודמו. בראשית 2023 התפטר בעקבות טענות להטרדה מינית.מ"מ70pxליאור שפיראפברואר–מרץ 2023ממלא מקום1370px|לא ממוסגר|מרכזעמית בכרמרץ 2023נבחר במועצה הארצית במרץ 2023 ובהמשך נבחר בבחירות הכלליות הסדירות ביוני 2023

ראשי מחוזות בלשכה

 מחוז תל אביב – עו"ד ליאור שפירא
 מחוז ירושלים – עו"ד ארז צ'צ'קס
 מחוז חיפה – עו"ד שאדי סרוג'י
 מחוז צפון – עו"ד מוחמד נעאמנה
מחוז מרכז – עו"ד רומי קנבל
 מחוז דרום – עו"ד אלעד דנוך

תביעות משפטיות
הסגת גבול המקצוע
במסגרת הלשכה פועלת הוועדה להגנת המקצוע, שתפקידה לפעול נגד גופים שלהבנתה פועלים בניגוד ל, כלומר מבצעים פעולות שיוחדו בחוק רק לעורכי דין, או בניגוד ל, האוסרים על עורך-דין לייצג לקוח שהופנה אליו על ידי גוף שאין עיסוקו בעריכת-דין ואשר מפרסם את מתן השירותים המשפטיים כדי להפיק רווחים. במסגרת זו הגישה הלשכה תביעות נגד "פיצוי נמרץ", חברת "המרכז למימוש זכויות רפואיות", חברת "חשבים ה.פ.ס" ועוד.

בראשות הוועדה מכהן המשנה לראש לשכת עורכי הדין עו"ד יוסף ויצמן

בנוסף להגשת תביעות, יוצאת הלשכה מפעם לפעם במסעי פרסום המדגישים את חשיבות ההסתייעות בעורך דין.

תביעת דיבה

בינואר 2017 הגיש אפי נוה, ראש לשכת עורכי הדין, תביעת דיבה נגד העיתונאית שרון שפורר בעקבות סדרת כתבות שפרסמה כנגד התנהלותו. הצדדים הופנו להליך גישור. גם לשכת עורכי הדין הגישה תביעת דיבה נגד שפורר, בסך כמיליון ש"ח. ביולי 2019 החליטה לשכת עורכי הדין למשוך את תביעתה, אך פניית הלשכה לבית המשפט למחיקת התביעה ללא חיוב בהוצאות נתקלה בהתנגדות של שפורר, שדרשה שבית המשפט יחייב את הלשכה לשלם לה הוצאות משפט בסכום זהה לסכום התביעה. בית המשפט פסק לשפורר הוצאות משפט ושכר טרחת עורכי דין בסך 70 אלף ש"ח.

ראו גם
 פרו בונו
 בחינת ההסמכה של לשכת עורכי הדין
 עורך הדין

לקריאה נוספת
 גבריאל שטרסמן, עוטי הגלימה - תולדות עריכת הדיון בארץ ישראל, הוצאת לשכת עורכי הדין בישראל, 1985

קישורים חיצוניים


 הגשת תלונת אתיקה על עורך דין ללשכות עורכי הדין האזוריות



 כללי לשכת עורכי הדין (אתיקה מקצועית) התשמ"ו–1986



הערות שוליים

*
עורכי הדין
קטגוריה:אגודות עות'מאניות
קטגוריה:ישראל: תאגידים סטטוטוריים