סורג (בית המקדש)

שמאל|ממוזער|250px|כתובת הסורג – המקור, מוזיאון לארכאולוגיה של איסטנבול

שמאל|ממוזער|250px|שבר כתובת הסורג, שמוצג באגף הארכאולוגיה במוזיאון ישראל בירושלים

הסורֵג היה מחיצת אבנים נמוכה שניצבה סביב אזור בית המקדש, בבית המקדש השני, ושובצו בה כתובות אזהרה – איסור כניסה בשפות שונות לגויים שביקשו להיכנס אל התחום המקודש. פנימה לסורג עבר החיל – חומת העזר לחומת העזרה במקדש. מכל הכתובות שרדו רק שתיים – אחת שלמה, שהתגלתה על ידי שארל קלרמון-גנו ומוצגת במוזיאון לארכאולוגיה של איסטנבול, ואחת שבורה במוזיאון ישראל בירושלים.

מטרת הסורג
הסורג נועד לסמל את הגבול בין אזור הר הבית, שאליו מותר לטמאי מת וללא-יהודים להיכנס, לבין אזור החיל, שאליו אסור להם להיכנס. על מנת לאכוף חוקים אלו, הוצבו סביב הסורג עמודים ועליהם כתובות בלטינית ויוונית, המודיעות שאין ללא-יהודים להיכנס למקדש, ודינו של הנכנס הוא מוות. הידיעות על כתובות אלה הגיעו לראשונה מספרי יוסף בן מתתיהו, אשר מדבריו גם עולה כי הרומים איפשרו לקיים גזר דין זה הלכה למעשה. כך מובא בנאומו של טיטוס, מעט לפני חורבן בית שני:

גם פילון האלכסנדרוני מספר כי תחת השלטון הרומאי היהודים יכלו לדון למוות נכרים שנכנסו לתחום המקודש. ובברית החדשה מסופר כי המון העם במקדש, ואחר כך אף הסנהדרין, ביקשו להרוג את פאולוס מאחר שסברו שהכניס נכרים למקדש. אף על פי כן היו בעבר מלומדים שפקפקו בנכונותו של מידע זה, שכן קשה היה להם להאמין שהרומאים היו מוכנים לאפשר ליהודים אוטונומיה כזו.

כתובת הסורג
בשנת 1871 גילה המלומד הצרפתי שארל קלרמון-גנו אבן מעין זו שסיפר עליה יוסף. על האבן יש כתובת ביוונית, האומרת:

קטע מלוח נוסף מעין זה נמצא בשנת 1935, אגב סלילת כביש בירושלים.

יש דעות שונות בקרב החוקרים ביחס למשמעות המדויקת של האיום במוות בכתובת. יש מי שטען שהכוונה היא לעונש מוות בידי האל, כפי שנקבעה ההלכה במשנה, אלא שהעירו על כך אחרים שאין הדבר מתיישב עם הלשון "מי שייתפס" ועם העדויות ההיסטוריות. אחרים סבורים שהכוונה הייתה להיתר פגיעה של קנאים ללא משפט, בדומה למה שנאמר במשנה לגבי כהן ששימש במקדש בטומאה, ולמה שמסופר בתחילת הסיפור בברית החדשה. אולם הדעה השלטת במחקר היא שאכן הייתה פרוצדורה של העמדה לדין בפני הסנהדרין (כפי שקורה בהמשך הסיפור בברית החדשה). עם זאת לא הגיעו לידי החוקרים עדויות ספציפיות כלשהן על נכרים שהוצאו להורג בעקבות כניסתם למקדש.

צורה
לא ברור מה הייתה צורתו של הסורג. על פי עדות יוסף, הוא היה עשוי מאבנים, והמחיצה הייתה "כלילת יופי במלאכתה". היו שפירשו שהוא היה עשוי בצורה מסוימת של אבנים לסירוגין, כעין מעשה רשת, כמרומז מן השם "סורג", וכמרומז אצל יוסף, שהיה ייחוד בעשיית המחיצה.

גובה
על גובה הסורג ישנן עדויות סותרות. ברור שהיה נמוך, אך על פי המשנה במסכת מידות היה גובהו רק עשרה טפחים (כ-75–100 ס"מ), ואילו על פי יוסף היה גובהו שלוש אמות (כמטר וחצי). ייתכן כי חז"ל רצו למסור רק על הגובה המינימלי מבחינה הלכתית, בעוד יוסף מסר על הגובה בפועל.

פרצות
על פי המשנה, היו בסורג שלוש-עשרה פרצות שפרצום מלכי יוון, ושאותם חזרו וגדרו מאוחר יותר. היו ששיערו שהיוונים פגעו דווקא בסורג, משום שהוא מסמל את ההגבל של כניסת גויים לתחום המקדש, דבר שלא ראו בעין יפה. דבר דומה מסופר בספר מקבים א':

היו שפירשו שמדובר על הריסת הסורג ("מעשי הנביאים"), ועל כך שהוא התחיל להרוס אך לא הצליח לסיים.

קישורים חיצוניים
 הודעה בעיתון החבצלת על גילוי כתובת הסורג, 12.10.1871. (עמוד 11)
 מקום במקום – כתובת הסורג באתר חדשות הר הבית.

הערות שוליים

קטגוריה:מבנה בית המקדש
קטגוריה:ירושלים: עתיקות
קטגוריה:אוסף המוזיאונים לארכאולוגיה של איסטנבול
קטגוריה:כתובות דו-לשוניות
קטגוריה:כתובות ביוונית
קטגוריה:הר הבית: היסטוריה