האלף ה-2 לפנה"ס

אלפים:האלף ה-3 לפנה"ס • האלף ה-2 לפנה"ס • האלף ה-1 לפנה"סמאות:המאה ה-20 לפנה"ס • המאה ה-19 לפנה"ס • המאה ה-18 לפנה"ס • המאה ה-17 לפנה"ס • המאה ה-16 לפנה"ס • המאה ה-15 לפנה"ס • המאה ה-14 לפנה"ס • המאה ה-13 לפנה"ס • המאה ה-12 לפנה"ס • המאה ה-11 לפנה"ס
האלף ה-2 לפנה"ס הוא פרק הזמן שבין שנת 2000 לפנה"ס עד סוף שנת 1001 לפנה"ס (תחילת המאה ה-20 לפנה"ס עד סוף המאה ה-11 לפנה"ס).

תרבויות
ממוזער|400px|מפת העולם בשנת אלף לפנה"ס המראה את השלב בו אוכלוסיות העולם היו באותה העת:

הקו הסגול שמקיף את אסיה ואירופה מציין מרחב בו התקיים עיבוד ברונזה; הקו האדום באזור פרס, מסופוטמיה ויוון מציין מרחב של עיבוד ברזל.
ממוזער|אסטלה עם חוקי חמורבי
 דעיכת תרבות שומר – לאחר חורבן אור, המשיכה השליטה השומרית באזור להתקיים בערים איסין ולרסה. שליטה זו הסתיימה עם כיבוש הערים במאה ה-18 לפנה"ס על ידי חמורבי מלך בבל. חמורבי המשיך לקיים את התואר מלך שומר ואכד. התרבות השומרית נטמעה בתרבויות של אכד ובבל ונעלמה.
 ממלכת אשור – בתקופה זו מתרחשות תקופת אשור הקדומה (עד אמצע המאה ה-15 לפנה"ס) ותקופת אשור התיכונה – האימפריה (עד סוף המאה ה-10 לפנה"ס).
 התפתחות בבל הקדומה – בשנת 1894 לפנה"ס עלה לשלטון המלך האמורי  שוּמוּ־אַבּוּ. הוא ייסד את השושלת הראשונה של בבל, שהייתה שושלת אמורית. בנו שוּמוּ־לַ־אִל, היה הראשון שקבע את בבל כעיר בירה ובכך נוצרה ה"שושלת הבבלית הראשונה". המלחמות באזור נמשכו כ־130 שנה, סביב השליטה על הקרקעות הפוריות של האזור. מלכי השושלת הראשונה כבשו את ערי המדינה בורסיפה, כיש ו־סיפר והכניסו אותן תחת הגמוניה בבלית. במחצית המאה ה־18 לפנה"ס הרחיב חמורבי את הממלכה הבבלית, כבש ואת ערי המדינה איסין ולרסה, הרס את מארי, גרש את העילמים, ואחד את הארץ תחת שלטון העיר בבל. בשנת 1754 לפנה"ס לערך נכתבו חוקי חמורבי – קודקס החוקים הנודע והמקיף בחוקי המזרח הקדום. לאחר חמורבי עלה לשלטון בנו שמשו־אילונה ובתקופה זו החלו ניסיונות מרידה של ערים שונות, ולאחרו מלכו ארבעה מלכים נוספים שלא שינו את מצבה של בבל במרחב. התקופה הבבלית הקדומה הסתיימה בתחילת המאה ה־16 לפנה"ס, בעקבות כיבוש העיר על ידי המלך החתי מורשיליש הראשון שבזז את העיר והחריבה, הגלה את שמשו־דיתנה, המלך האחרון בשושלת, ולקח את הפסל של מרדוך. תקופה קצרה שלטה בבבל שושלת אמורית שנקראה שושלת ארץ־הים. חורבן העיר אפשר את כיבושה על ידי הכשים, שבטי הרים שחדרו לאזור מהרי הזגרוס, ואלו שלטו בבבל ובאזור במשך כ־400 שנה, עד מחצית המאה ה־12 לפנה"ס. הכשים החזירו עם עלייתם לשלטון את הפסל של מרדוך לבבל. במחצית המאה ה־12 לפנה"ס כבשו העילמים את הממלכה הכשית. מלכם האחרון "אנליל־נדין־אחי" נלקח לשושן, נכלא ומת שם. חלק משלל המלחמה של העילמים הייתה גם אסטלת חוקי חמורבי שהוצבה בפקודת מלך עילם שֻתְּרְךְּ־נַחֻנְתֶּ בעיר הבירה שושן. נבוכדנצר הראשון מלך בבבל בשנים 1146–1123 לפנה"ס. הוא ארגן צבא, פלש לעילם והביס אותה. הוא נכנס לעיר שושן ולקח את פסלי האלים מרדוך ואשתו שרפניתום, והשיבם לעיר הבירה בבל. הוא הקים מחדש מקדשים שהעילמים הרסו בניפור ואור. במיוחד נודעה חשיבות לשיקום מקדשו של האל מרדוך – מקדש אסגילה – בעיר בבל.
 הממלכה החתית באנטוליה.
 המשך התפתחותה של ממלכת עילם באזור איראן דהיום. כולל שושלת אפארטי בממלכה העילמית העתיקה, הממלכה העילמית התיכונה, ותחילת הממלכה העילמית החדשה.
 הממלכה התיכונה במצרים (2052–1570 לפנה"ס) ולאחריה בתקופה 1550–1070 לפנה"ס, התקיימה במצרים תקופת הממלכה החדשה, שכוללת את השושלות ה-18–20. המרכז האדמיניסטרטיבי עובר לתבאי במצרים העליונה, אשר הייתה מולדת השושלת החדשה. בתקופה זו, במקום מדיניות של התגוננות, עברה מצרים למדיניות של כיבוש. מצרים חדרה מזרחה וניכרת ההשפעה של התרבויות אותן פגשה על האומנות, לבוש, מותרות ועוד. ימי השושלת ה-19 (1305–1200 לפנה"ס) הם ימי תור הזהב של מצרים הפרעונית. בשנת 1290 לפנה"ס עלה לשלטון אחד מהגדולים שבמלכי מצרים, פרעה רעמסס השני, שמלך עד מותו ב-1224. תקופת שלטונו הצטיינה בשגשוג כלכלי, מה שאפשר ביצוע מיזמי בנייה גרנדיוזיים אשר רבים מהם קיימים גם היום. בשנת 1269 לפנה"ס יצא רעמסס צפונה, במסע צבאי כנגד האימפריה החתית, על מנת לכבוש מחדש את לבנון ודרום סוריה של ימינו. שיאו של מסע זה היה קרב המוכנה קרב קדש, בו השתתפו אלפי מרכבות ורבבות חיילי רגלים. כ-16 שנים לאחר הקרב, נחתם הסכם השלום החיתי – מצרי.
 דומיננטיות מצרית בכנען ובסוריה. (1600–1360 לפנה"ס)
 סיום התרבות המינואית ביוון העתיקה – בסביבות 1500 לפנה"ס
 עליה ונפילתה של יוון המיקנית (1600–1100 לפנה"ס)
 העידן העתיק בסין – שושלת שָׁאנְג הייתה השושלת השנייה בתולדות סין. לפי ההיסטוריוגרפיה הסינית, שושלת זו שלטה לאחר שושלת שיה, באלף השני לפני הספירה באזור עמק הנהר הצהוב. לשושלת היו 31 מלכים, והיא הייתה הארוכה שבשושלות סין. בתקופה זו הופיעו הרישומים הכתובים העתיקים ביותר בסין – אלו נחרטו לצורך הגדת עתידות על עצמות או קונכיות. כתבים אלה, המכונים עצמות ניחוש, מתוארכים למאה ה-13 לפנה"ס לערך. בשנת 1046 לפנה"ס המלך ווּ מג'וֹאוּ, הביס את המלך ג'וֹאוּ משָׁאנְג, ובכך סיים את שלטונה של שושלת שאנג והפך למלך הראשון של שושלת ג'ואו בסין.
 דעיכתה של תרבות עמק האינדוס – ב-1900 לפנה"ס לערך, החלו להופיע סימנים של הידרדרות הדרגתית. אנשים החלו לעזוב את הערים ולאלו שנותרו לא הייתה תזונה מספקת. עד סביבות 1800 לפנה"ס ננטשו רוב הערים. בהמשך תרבות זו נשכחה. דבר לא היה ידוע עליה עד לגילויה בשנות ה-20 של המאה ה-20 בידי ר. ד. בנרג'י. במחצית השנייה של המילניום החלה באזור הודו התגבשותה של תרבות נוספת – בתקופה זו נכתבו כתבי הריג ודה, הכתבים המוקדמים ביותר של ההינדואיזם. השערות שונות מציעות קשר בין תרבות עמק האינדוס לתרבות שיצרה את ההינדואיזם, אולם נכון לשנת 2020 אין די ראיות המצביעות על קשר כזה בפועל.
 בסביבות 1800 לפנה"ס החלה לדעוך ציוויליזציית נורטה צ'יקו בפרו, שהייתה הציוויליזציה הראשונה באמריקה. החלו להופיע מרכזים אחרים מדרום ומצפון לה. יעברו עוד אלף שנים עד שתצמח תרבות חדשה בפרו, בשם צ'אווין.
 מסביבות 1500 לפנה"ס החלה להופיע תרבות האולמקים, ששרדה עד לשנת 400 לפנה"ס. האולמקים חיו באזור השפלה הטרופית של דרום-מרכז מקסיקו, בעיקר באזורים שמהווים היום את מדינת וראקרוס ומדינת טבסקו במצר היבשה טהואנטפק (Tehuantepec). השפעתם התרבותית הייתה נרחבת יותר, ויצירות אמנות של האולמקים נמצאו אפילו באל סלוודור.

 ערים חדשות 
 ווהאן (במהלך האלף ה-2 לפנה"ס)
 ואראנסי (במהלך האלף ה-2 לפנה"ס)
 טריאסטה (במהלך האלף ה-2 לפנה"ס)
 בלח' (במהלך האלף ה-2 לפנה"ס)
 נסבר (במהלך האלף ה-2 לפנה"ס)
 ביירות (במהלך האלף ה-2 לפנה"ס)
 אתונה (המאה ה־20 לפנה"ס לערך)
 אווריס (המאה ה־18 לפנה"ס לערך)
 נפאטה (המאה ה־15 לפנה"ס לערך)
 עזה (המאה ה-15 לפנה"ס לערך)
 ברגנץ (המאה ה־14 לפנה"ס לערך)
 סרפנד (המאה ה-14 לפנה"ס לערך)
 אחתאתון (1346 לפנה"ס)
 כלח (המאה ה־13 לפנה"ס לערך)
 פר-רעמסס (המאה ה־13 לפנה"ס לערך) ליסבון (המאה ה־12 לפנה"ס לערך)
 קאבול (המאה ה־12 לפנה"ס לערך)
 ברשה (המאה ה־12 לפנה"ס לערך)
 אלבה לונגה (המאה ה־12 לפנה"ס לערך)
 ג'י, כיום בייג'ינג (המאה ה־11 לפנה"ס לערך)
 טאניס (המאה ה־11 לפנה"ס לערך)
 מיטילנה (המאה ה־11 לפנה"ס לערך)
 קרקול (המאה ה־11 לפנה"ס לערך)
 ביזרטה (המאה ה־11 לפנה"ס לערך)
 שיאן (המאה ה-11 לפנה"ס לערך)
 קדיס (1104 לפנה"ס)

אישים מרכזיים
 חמורבי, המנהיג והמחוקק הבבלי. (1792–1745 לפנה"ס)
 פרעה יעחמס (השושלת ה-18 במצרים) (שלט בין 1550 ל-1525 לפנה"ס בקירוב)
 פרעה חַתְּשֶפְּסוּת – מלכה מצרית. (1520–1468 לפנה"ס בקירוב)
 תחותמס השלישי – נחשב לגדול מלכי מצרים העתיקה. (1490–1426 לפנה"ס)
 אחנתון (ואשתו נפרטיטי) – הנהיג רפורמות בדת המצרית. (שלט 1379–1362 לפנה"ס)
 תות ענח' אמון (1341–1322 לפנה"ס) פרעה מצרי אשר מלך על מצרים העתיקה בין השנים 1332–1323 לפנה"ס
 רעמסס השני (1304–1237 לפנה"ס) פרעה ומלך במצרים בשנים 1279–1213 לפנה"ס, במשך כ-66 שנה. חלק מהחוקרים מזהים אותו כפרעה המוזכר בספר שמות בסיפור יציאת מצרים. לעומת זאת חוקרים אחרים מזהים את פרעה המקראי, בדמות בנו של רעמסס ה-2, מרנפתח.
 מרנפתח (1274 לפנה"ס לערך – 1203 לפנה"ס) פרעה מצרי אשר מלך על מצרים העתיקה בין השנים 1213–1203 לפנה"ס.
 רעמסס השלישי – בתקופתו חלה התדרדרות במצבה של מצרים.(השושלת ה-20) (1186–1154 לפנה"ס)
 שלמנאסר הראשון – מלך אשור. (1274–1245 לפנה"ס)

אישים מרכזיים על פי המסורת היהודית:
 שלושת האבות וארבע האמהות ו-12 שבטי ישראל
 משה רבנו, מנהיג את העם היהודי ביציאת מצרים.
 יהושע בן נון, מנהיג את כיבוש כנען.
 שאול המלך, מלך ישראל הראשון. (המאה ה-11 לפנה"ס)

אירועים בולטים
 בבל נופלת בידי המלך מורסיליס הראשון (1595 לפנה"ס)
 פלישת גויי הים לפיניקיה, מיקנים ומצרים
 יסוד אתונה (1235 לפנה"ס)
 נפילתה של טרויה (1184 לפנה"ס)
 החיתים מתחילים לצרוף ברזל בקנה מידה נרחב באנטוליה (טורקיה של ימינו). התהליך מניב ברזל ספוגי, המקביל לברזל החשיל בן ימינו.
 תחריטי ברונזה בשטח סקנדינביה דהיום
 במאה ה-17 לפנה"ס הוכחדו הממותות האחרונות בעולם באי וראנגל
בערך באמצע המילניום החל הנוהג להשתמש בזהב למטרות סחר חליפין

אירועים בולטים על פי המסורת היהודית:
 על פי התנ"ך במאה ה-12 לפנה"ס בני ישראל יוצאים ממצרים, מקבלים את התורה, וכובשים את כנען (חבל הארץ שבהמשך נודע בעברית כארץ ישראל)

תגליות, חידושים והמצאות
 המצאת האלפבית.
 פיתוח הסְּפָרוֹת הבבליות בסביבות המאה ה-19 לפני הספירה. זו השיטה העתיקה ביותר הידועה שמשתמשת בערכי מיקום (בדומה לשיטה העשרונית המקובלת כיום), כלומר שיטה שבה ערכה של ספרה נקבע לא רק לפי צורתה, אלא גם לפי מיקומה במספר.
 תיעוד ראשון של נפילת כוכב שביט, בידי הסינים.
 שימוש סיני באידיאוגרמות.
 תחילת תקופת הברזל.
 פרי האפרסק מגיע מסין לפרס, ומשם לאירופה.
ניתוח חומרים בכדים עתיקים באמריקה הפרה היסטורית מעיד על תחילת שימוש במשקאות קקאו באלף זה, ככל הנראה כבר החל מסביבות 1900 לפני הספירה לכל הפחות.

קישורים חיצוניים



הערות שוליים

*
קטגוריה:העת העתיקה
-98