בית הכנסת בנערן

בית הכנסת העתיק בנערן ממוקם כחמישה ק"מ צפונית ליריחו, סמוך לכפר נועימה, בגדה המזרחית של ואדי מכוך, אשר נבנה ככל הנראה במאה ה-6, בימי הקיסר הביזנטי יוסטיניאנוס הראשון או השני.

 גילוי בית הכנסת 
המקום נתגלה בפעם הראשונה בשנת 1918, במהלך מלחמת העולם הראשונה, במהלך הפגזה טורקית על האזור. בשנת 1921 נחשף הפסיפס על ידי נזירים דומיניקנים. בעקבות החשיפה נלקחו חלקים מהפסיפס, הכוללים כתובות הקדשה בארמית ומנורות שבעת קנים, למוזיאון בבית הספר למקרא של הדומיניקנים בירושלים. במרוצת השנים התכסו השרידים בעפר ונעלמו מן העין. האתר נתגלה שוב על ידי יחידה של צה"ל גדוד 13 של חטיבת גולני, פלוגה א' מחלקה 3. החיילים נשלחו על ידי הרב-סמל לחפור שירותים לפלוגה. תוך כדי חפירה התחילו להתגלות אבני פסיפס. מיד נמסרה הודעה למפקדים ואלו הזעיקו את אגף העתיקות בירושלים. אנשי גולני המשיכו להתאמן במקום בשנות ה-70. באתר נמצאה גם אבן שהייתה כנראה בסיס לתיבה.

שתיים מהכתובות מוצגות היום במוזיאון רוקפלר. חלק מהפסיפסים, ובהם שרידים מדמותו של דניאל, נלקחו על ידי אלעזר ליפא סוקניק לבית הנכות במכון לארכאולוגיה של האוניברסיטה העברית. אחת המנורות שליד ארון הקודש שוחזרה ומוצגת כיום במוזיאון ישראל.

כיום האתר נטוש, אך מגודר ונעול. הפסיפס עדיין במצב טוב יחסית. האתר שוכן בתוך חורשת עצים גדולה ולידו מסעדה ובית מלון.

הפסיפס
רצפת הפסיפס גדולה מעט יותר מזו בבית הכנסת שלום על ישראל ובה גלגל המזלות, זוג איילות, חיות וציפורים שונות. פניהן של הדמויות המופיעות בפסיפס הושחתו, כנראה במאה ה-8, בהשפעת תנועה יהודית איקונוקלאסטית אשר מרכזה היה בגליל. החוקר אשר עובדיה סובר כי בהשפעת אותה תנועה, רצפת הפסיפס של בית הכנסת ביריחו, אשר נבנתה במאה ה-7, איננה כוללת דמויות כלשהן. עם זאת, יש החולקים על פרשנות זו ועל קיומה של תנועה איקונוקלאסטית בקרב יהודי ארץ ישראל.

250px|ממוזער|שמאל|כתובת הקדשה בפסיפס בית הכנסת בנערן. נמצאת כיום במוזיאון השומרוני הטוב

כתובת הקדשה
בשולי רצפת הפסיפס, בחלק הצפוני של האולם, משובצת כתובת הקדשה בארמית:

בתרגום לעברית: "זכורה לטוב חליפה בת רבי ספרה, שנדבה לזה המקום הקדוש, אמן".

למעלה מכתובת ההקדשה, בתוך מסגרות בדגמים גאומטריים, תוארו דמויות בעלי חיים, ובהם אריה, תאו, תרנגול, טווס ועוד.

גלגל המזלות
250px|ממוזער|דמות סרטן מתוך גלגל המזלות
250px|ממוזער|כיתוב "סרטן" מתוך גלגל המזלות

במרכז הגלגל מופיעה דמות אישה במרכבה בעלת שני גלגלים. מסביבה מופיעים סמלי המזלות – שנים-עשר הסמלים של חודשי השנה ושמותיהם. בפינות, מארבעת עברי גלגל המזלות, שובצו סמלי תקופות (עונות) השנה.

ארון הקודש והמנורות
ארון הקודש מופיע באמצע ובצדיו מנורות, כל אחת ברוחב 240 ס"מ, עליהן תלויות עששיות של נר התמיד. מעל המנורות כתובות התורמים.

מעל המנורה שמימין כתוב:
 תרגום הכתובת לעברית: "זכור... זכור לטוב מרות... קטינה ויעקב בנו שהם מתחזקים לזה המקום הקדוש. אמן".

מעל המנורה שמשמאל כתוב:  תרגום הכתובת לעברית: "זכור לטוב מרי (תא) בן כרוספדה (שהביאו) חלקם לזה (המקום הקדוש). אמן".

דניאל בגוב האריות
מתחת לארון והמנורות היה ציור המציג את דניאל בגוב האריות. מדניאל נשארו רק שתי ידיו המורמות.
למעלה מימין כתוב: "דניאל שלום". למטה מימין כתוב: "דכיר לטב שמואל" (בעברית: "זכור לטוב שמואל").

בין דניאל והאריה השמאלי ישנה כתובת ארמית:  תרגום הכתובת לעברית: "זכור לטוב בנימין הפרנס בן יוסה. זכורים לטוב כל מי שמתחזק ונותן או שנתן לזה המקום הקדוש בין זהב בין כסף בין כל דבר ואלו שהביאו חלקם לזה המקום הקדוש, אמן".

מנורה
בפסיפס משובצת מנורה נוספת ומעליה כתוב:  תרגום הכתובת לעברית: "זכור לטוב פנחס הכהן בן יוסטה, שנתן מחיר הפסיפס משלו ואת הכיור. זכורה לטוב רבקה אשת פנחס".

הזיהוי עם נערן
עוד לפני גילוי המקום סברו שבאזור הזה שכנה העיר היהודית הקדומה "נַעֲרָן", הנזכרת בתנ"ך, בכתבי יוסף בן מתתיהו, באונומסטיקון של אוסביוס, במדרשים ובתלמוד. מציאת הפסיפס היוותה חיזוק לסברה זו.

לקריאה נוספת
 זאב וילנאי, "נערן", אריאל – אנציקלופדיה לידיעת ארץ ישראל, עם עובד, כרך שישי, תשל"ח–1978, עמ' 5200–5207
 יוסף נוה, על פסיפס ואבן: הכתובות הארמיות והעבריות מבתי הכנסת העתיקים, החברה לחקירת ארץ ישראל ועתיקותיה, כרטא וספרית מעריב, תשל"ח-1978, עמ' 95
 על תולדות נערן בתקופה העתיקה ועל בית-הכנסת העתיק ראה 
 A. Ovadia, Art of Ancient Synagogues in Israel, Gerión 1986;4:111-127

קישורים חיצוניים

 תרבות ומורשת יריחו: בית כנסת נערן

הערות שוליים

נערן
נערן
קטגוריה:יריחו
נערן
קטגוריה:אתרים ארכאולוגיים יהודיים בארץ ישראל
קטגוריה:בתי כנסת שעומדים בחורבנם