סדר קלאסי

שמאל|ממוזער|250px|חמישה סדרים קלאסיים משמאל לימין: טוסקני, דורי, איוני, קורינתי, משולב.
סדר קלאסי הוא סגנון בנייה באדריכלות הקלאסית שהיה קרוב לתקן בנייה מפורט. הסדרים השונים התפתחו ביוון העתיקה עד שהגיעו לנוסח ברור ומדויק המגדיר את הפרופורציות של חלקי המבנה, ואת העיטורים (האורנמנטיקה) בכל אחד מהם. האדריכלות הרומית אימצה אליה את הסדרים הקלאסיים כמו גם אדריכלות הרנסאנס והאדריכלות הנאו-קלאסיציסטית, אשר החזירו את הסדרים הללו לשימוש.

קיימים חמישה סדרים עיקריים באדריכלות הקלאסית:

 דורי
 איוני
 קורינתי
 טוסקני
 משולב

סדרים נוספים רבים שימשו במקומות שונים ובתקופות שונות, אך השימוש בהם היה מועט יחסית לחמשת העיקריים ובראשם הדורי, האיוני והקורינתי. את הסדר לפיו נבנה בניין כלשהו ניתן לזהות בקלות לפי כותרות העמודים. ההגדרות של כל סדר כוללות את המידות הפרופורציונליות של כל חלקי המבנה, עוביים והרווחים שביניהם. בשל החשיבות שניתנה לפרופורציות ולדיוק, ניתן לדעת במבנים יווניים עתיקים, אשר נבנו לפי הסדרים הקלאסיים, את מידות המבנה רק על ידי מדידת קוטר העמוד.

קיימים מבנים שונים בהם יש שימוש בעמודים מסדרים שונים. לרוב, השימוש בעמודים מסוגים שונים יוצר היררכיה וסדר במבנה. למשל: מבנה ובו עמודים איוניים בקומת הקרקע ועמודים דוריים בקומה שמעליה, או שתי קולונדות מקבילות של עמודים משני סדרים שונים. במבנה הקולוסיאום הרומי נעשה אף שימוש בשלושת הסדרים, הדורי, האיוני והקורינתי, בקומות שונות.

 אלמנטים אדריכליים באדריכלות הקלאסית 

רשימת אלמנטים ומושגים אלו הם מאפיינים קלאסיים בעלי צורות ופרופורציות מעט שונות בכל אחד מהסדרים הקלאסיים. כל סדר מגדיר בדיוק את המידות היחסיות של כל הרכיבים לקוטר העמוד. הרשימה מתחילה מרכיב הנמוך ביותר בחזית עד הגבוה ביותר.
סטילובטה (stylobate) – בסיס המקדש כולו. משטח אופקי הבנוי כמו שלוש מדרגות רחבות המקיפות את כל המבנה ומרימות אותו בעדינות על מעין במה. באדריכלות הרומית הבסיס נקרא פודיום, כמו במת המנצחים במשחקים האולימפיים.
עמודים (columns) – העמוד, או הפילסטר (עמוד מדומה), מורכב משלושה חלקים עיקריים: בסיס, גוף וכותרת.
פדיסטאל- בסיס עליו עומד העמוד, בסדר היוני לא היו מציבים את העמוד על פדיסטאל אלא ישירות על הסטילובאט.
גוף העמוד (shaft) – העמוד עצמו היה בנוי מסדרה של גלילים נמוכים אשר עמדו אחד על השני. בחלק מהסדרים הגלילים הלכו והוצרו לקראת 2/3 הגובה של העמוד, דבר שנתן לו מראה מעט יותר "שמנמן". במצב כזה קוטרו העליון של העמוד היה קטן מקוטרו התחתון בכשמינית.
חריצים (fluting) – גילוף אורכי באבן לאורך רוב גובה העמוד בצורה (בגריעה) של חצי עיגול. החריצים היו מכל צידי עמוד והסתיימו והתחילו בהתעגלות נוספת.
אנטזיס (entasis) – קמירות מתוכננת לאורך עמוד או אלמנט אנכי אחר. בעמודים, הקמירות יוצרת עיבוי קל קצת מתחת לחצי גובה העמוד שאחר כך הולך וקטן ככל שעולים במעלה העמוד. הסיבות המשוערות לאנטזיס הן הנדסיות או אסתטיות – כדי ליצור תחושה של מבנה "אורגני" הלוחץ על העמודים.
כותרת (capital) – חלקו העליון של העמוד המקנה לו את זהותו. בכל סדר קלאסי יש כותרת שונה לעמודים אשר לפיה ניתן בקלות לזהותו.
אבקוס (abacus) – לבנה שטוחה הנמצאת מעל הכותרת ומעליה מונח הארכיטרב.
אנטבלטורה (entablature) – החלק האופקי העיקרי בחזית המבנה הנמצא מעל העמודים. רכיבי האנטבלטורה משתנים בין הסדרים השונים אך לכולם מרכיבים בסיסיים זהים:
ארכיטרב (architrave) – הקורה הראשית המונחת מעל לעמודים. הארכיטרב אינו קורה המשכית אלא סדרה של קורות קצרות שאורך כל אחת היא ממרכז העמוד למרכז של העמוד השכן.
אפריז (frieze) – השכבה האמצעית באנטבלטורה והעבה ביותר. בסדרים האיוני והקורינתי נהגו לקשט את האפריז בפיסולים וגילופים באבן. לעיתים תועדו בפסלים אלו אלים או דמויות מהמיתולוגיה היוונית. כל פסל הופיע במעין מסגרת המכונה טריגליף. הטריגליפים מופרדים ביניהם במטופות במקצב זהה לזה של העמודים.
טריגליף (triglyph)
מטופות (metopes) – במבנים מסוימים המטופות היו פסלים בעצמם שנראו כאילו הם מחזיקים בידיהם את הקרניז הנמצא מעליהם.
קרניז (cornice) – הרכיב האופקי העליון באנטבלטורה. הקרניז תמיד בולטת לצדדים יותר מהרכיבים שמתחתיה.
גמלון (pediment) – חזית הגג המשולש הנראה מהחזית. הגמלון הוא הרכיב העליון של האנטבלטורה וחותם את חלקה העליון של החזית. בתוך הגמלון מופיעים בדרך כלל פסלים וקישוטים נוספים החצובים באבן הנקראים טימפנון.

 הסדרים באדריכלות יוון העתיקה 

שמאל|ממוזער|250px|כותרות עמודים של הסדרים הקלאסיים משמאל לימין: טוסקני, דורי, איוני, איוני מודרני, קורינתי ומשולב.

הסדר הדורי

מקורו בצפון ובמערב יוון. המאפיין הבולט של הסדר הדורי הוא הכותרת הפשוטה והחלקה. לעמוד הדורי אין בסיס משלו. סביב העמוד 20 חריצים. 
הפרתנון שנמצא באקרופוליס של אתונה ידוע בתור המקדש הדורי המושלם ביותר שנבנה. מקדש הפיסטוס הנמצא בסמוך אליו גם הוא דוגמה קלאסית של מקדש דורי והוא אף נשתמר טוב יותר עד ימינו.

הסדר האיוני

מקורו של הסדר האיוני הוא במזרח יוון ומאזור איוניה שבאסיה הקטנה. המאפיין הבולט הוא הכותרת בעלת שתי הספירלות (נקראות גם וולוטות) המזכירות קרניים של טלה שנראות כמתגלגלות נוכח העומס הנשען עליהן. בסדר האיוני הקלאסי הופיעו תמיד שתי וולטות הנראות בכיוון החזית הראשית ואילו בגרסאות מתקדמות יותר של הכותרות מופיעות 4 וולטות קטנות יותר מתחת לאלכסונים של האבקוס. סביב העמוד האיוני מגולפים 24 חריצים.

דוגמה בולטת לסדר האיוני ניתן למצוא במקדש אתנה ניקה הניצב בכניסה לאקרופוליס של אתונה.

הסדר האיוני דומה במיוחד לסדר האיאולי שקדם לו, אך הם נבדלים בצורת הכותרת. בין שני הוולווטות, הסדר האיאולי כולל מוטיב נוסף בצורת עץ הדקל. השימוש בסדר האיאולי פסק בשלהי התקופה הארכאית.

יש המצביעים על קשר בין הסדר האיוני והסדר האיאולי לכותרות קדומות יותר שהיו שכיחות במיוחד בלבנט במהלך תקופת הברזל. כותרות אלו, המכונות במחקר "כותרות פרוטו-איאוליות", התגלו במבנים מלכותיים ובשערי ערים מבוצרות בממלכת ישראל (מהמאה ה-9 לפנה"ס), ובממלכות יהודה, עמון ומואב (מהמאה ה-8 לפנה"ס). הקשר בין הכותרות הפרוטו-איאוליות לכותרות האיאוליות הוא מורכב, ונראה שהראשונות הן גלגול מאוחר של מוטיב עץ הדקל שהיה שכיח בעיטורים במזרח הקדום עוד קודם לכן.

הסדר הקורינתי

הסדר הקורינתי התפתח מאוחר יותר מהסדרים הדורי והאיוני והוא הקישוטי ביותר מבין הסדרים היווניים. הוא מופיע בעיקר באדריכלות הרומית ורק לעיתים נדירות במבנים יוונים. המאפיין הבולט של סדר זה הוא כותרת בעלת גילופים בצורת עלים. סביב העמוד הקורינתי 24 חריצים, כמו בעמוד היוני. ידוע כי הכותרת עוצבה על ידי הפסל היווני קאלימאכוס במאה ה-5 לפנה"ס.

 סדרים נוספים באדריכלות רומית

הרומאים אימצו את הסדרים היוונים והשתמשו בהם כפי שהם. בנוסף הם פיתחו סדרים נוספים שהעיקריים ביניהם הם הטוסקאני והמשולב.

הסדר הטוסקני

מקורו של הסדר הטוסקני, כשמו, באזור טוסקנה שבאיטליה. סדר זה הוא למעשה הפשטה של הסדר הדורי שאומץ על ידי הרומאים. כותרת העמוד דומה מאוד לכותרת הדורית וכן הפרופורציות הכבדות. העמוד הטוסקני הוא חלק וללא חריצים כמו העמודים האחרים.

הסדר המשולב (קומפוזיטיבי)

סדר זה הוא שילוב של הסדר האיוני והסדר הקורינתי. בכותרת העמודים ניתן למצוא 4 וולוטות איוניות יחד עם עלים קורינתיים. הסגנון הוגדר כ"סדר" בפני עצמו ככל הנראה רק בתקופת הרנסאנס.

ראו גם

אדריכלות קלאסית
אדריכלות יוון העתיקה
הסדר הענק
מקדש יווני
סטואה
הפרתנון באתונה
אדריכלות רומית
קישורים חיצוניים



קטגוריה:יוון העתיקה: אדריכלות
קטגוריה:אדריכלות קלאסית
קלאסי