צו מילאנו

צו המדליוני או האדיקט של מילאנו (בלטינית: Edictum Mediolanensium), המכונה "צו הסובלנות של גלריוס וקונסטנטינוס", הוא כתב הכרזת סובלנות דתית שפורסם באימפריה הרומית בשנת 313 תחת שמם של הקיסר המערבי קונסטנטינוס והקיסר המזרחי ליקיניוס, בעת שהותם במילאנו.
שמאל|ממוזער|250px|לוח הנצחה לצו מילאנו, הקבוע בכנסיית סן ג'ורג'ו אל פלאצו במילאנו
הצו, קובע כי הדת הנוצרית הפכה מדת אסורה (Religio Illicita) לדת מותרת (Religio licita) באימפריה, וכי יש לאפשר לנוצרים, ולבני כל הדתות אחרות, חופש לקיים את דתם בגלוי, מבלי שהדבר יוביל להתנכלות מצד מוסדותיה הרשמיים של האימפריה, ובכך אסר על רדיפות על רקע דת.

בנוסף לכך קבע הצו המופנה אל האפיפיור מילטיאדס כי יוחזרו לכנסייה הנוצרית כל רכוש או מקום התכנסות אשר הוחרם ממנה על ידי האימפריה.

צו דומה, צו הסובלנות של גלריוס, שיצא שנתיים קודם לכן על ידי קיסר המזרח גלריוס, הבטיח גם כן הגנה מפני רדיפות לנוצרים, אם כי הוא היה פחות מובהק ברוח הסובלנות הדתית שבו, והתייחס לדת הנוצרית כאל איוולת שניתן למחול עליה, ולא כאל דת שוות־מעמד.

קישורים חיצוניים

הטקסט המלא לצו מילאנו וצו גלריוס, בתרגום לאנגלית
הנוסח המקורי בלטינית


קטגוריה:האימפריה הרומית
קטגוריה:היסטוריה של הנצרות
קטגוריה:313
קטגוריה:מילאנו
קטגוריה:רומא העתיקה: היסטוריה