כיתת יורים

כיתת יורים היא שיטה לביצוע הוצאה להורג המקובלת בעיקר בזמן מלחמה. כיתת יורים מורכבת מקבוצה של אנשים, בדרך כלל חיילים, להם ניתנת פקודה לירות בו-זמנית באדם שהורשע בדין. אף אדם בודד מכיתת היורים לא יכול להציל את חיי הנידון למוות בכך שלא יירה ובכך קטן, לכאורה, התמריץ המוסרי להפרת הפקודה.

הוצאות להורג על ידי כיתת יורים מתבצעות בדרך כלל תוך שימוש בקליעים בעלי קוטר גבוה כדי לגרום למוות מהיר. הנידון למוות יכול להיות ישוב או עומד, אך הוא בדרך כלל כפות. נהוג לשים ברדס על ראשו של הנידון למוות, או לפחות לכסות את עיניו.

כיתת יורים משמשת לרוב להוצאה להורג של מרגלים. שיטה זו נחשבת לשיטה מכובדת יחסית, ועל כן לא נוהגים להשתמש בה כנגד פושעי מלחמה, אותם נוהגים לתלות. עם זאת, מדינות כמו פולין, רוסיה ונורווגיה השתמשו בכיתות יורים כדי להוציא להורג פושעי מלחמה לאחר מלחמת העולם השנייה.

כיתת יורים נחשבת לעונש הכבד ביותר שיכול להטיל בית דין צבאי על עבירות כמו פחדנות, עריקה או מרד. כדוגמה, טוראי אדי סלוביק שהוצא להורג על ידי כיתת יורים בשנת 1945 היה החייל הראשון שהוצא להורג בצבא ארצות הברית מאז מלחמת האזרחים האמריקנית. בזמן מלחמת העצמאות הוצא להורג ב-30 ביוני 1948 סרן מאיר טוביאנסקי באשמת ריגול, שהתבררה אחר כך כמופרכת. לעיתים משמשת כיתת יורים כדי לבצע גזרי דין מוות שהוטלו על חיילים עבור פשעים רגילים כמו רצח או אונס. בצרפת הוצא להורג המהנדס הצבאי ז'אן-מארי באסטיאן-ת'ירי על ידי כיתת יורים באשמת מעורבות בניסיון להתנקש בחייו של נשיא צרפת שארל דה גול ב-11 במרץ 1963.

לעיתים כיתת יורים משמשת להוצאה להורג בשל פשעים פוליטיים. מנהיג רומניה ניקולאה צ'אושסקו הוצא להורג על ידי כיתת יורים ב-25 בדצמבר 1989.

כדור סרק
שמאל|ממוזער|250px|האנדרטה "נעליים על הדנובה" לזכר יהודי הונגריה רבים שנטבחו על ידי כיתות יורים אל תוך נהר הדנובה
שמאל|ממוזער|200px|מרגל סובייטי מוצא להורג בידי חייל יחיד
שמאל|ממוזער|200px|הוצאה להורג של כ-56 אזרחים פולנים, בבוכניה, על ידי חיילים גרמנים בזמן כיבוש פולין. 18 בדצמבר 1939
שמאל|ממוזער|200px|הוצאה להורג. מלחמת העולם הראשונה
שמאל|ממוזער|200px| "בית הקשתות" בו הוצא מאיר טוביאנסקי להורג בשנת 1948
"כדור הסרק" (Blank cartridge), הוא נוהג מקובל בו אחד מחברי כיתת היורים, מבלי לדעת שזה הוא, מקבל רובה ובו כדור סרק במקום כדור חי. תאוריה שמצדיקה נוהג זה גורסת שכל אחד מהחברים בכיתת היורים יכול לקוות כי הוא זה שלא יתרום להרג, מה שאמור להקטין את הרתיעה מפני הירי ובכך להפוך את ההוצאה להורג לאמינה יותר. קלעים מנוסים אמנם אמורים להיות מסוגלים להבחין בין ירי כדור חי לכדור סרק לפי הרתע (כדור סרק גורם לרתע נמוך בהרבה), אך ישנו מניע פסיכולוגי משמעותי לא לשים לב לעוצמת הרתע. השימוש ברובה אחד בו כדורי סרק משמש גם כהגנה משפטית על חברי כיתת היורים אם יועמדו לדין על כך בעתיד, שכן לא ניתן להוכיח מי תרם למות המוצא להורג ומי לא.

הוצאות להורג במדינות שונות

ישראל

מאיר טוביאנסקי הורשע על לא עוול בכפו, בבגידה ובריגול, בזמן מלחמת העצמאות. בעת שהדיון התנהל, הוכנה כיתת יורים בת 6 חיילים שנלקחו מחטיבת "הראל", שהתאמנה באזור. אלו הובאו לבית הדו-קומתי שנותר על תילו עד היום בקיבוץ הראל — והנושא את השם "בית הקשתות" — בלי שידעו לשם מה הובאו לשם. לאחר שעה קלה הגיעו החוקרים/השופטים לבית זה וכפתו את טוביאנסקי. קשרו אותו בעיניו. הוא הוצב עם פניו אל הקיר, וכיתת היורים נצטוותה לירות בראשו. כיתת היורים הרגה את טוביאנסקי בו במקום. ליד הקיר נחפר בור, לתוכו הושלכה גופתו של טוביאנסקי וכוסתה בעפר.

בהתאם לסעיף 493(א) לחוק השיפוט הצבאי, תשט"ו-1955 עונש מוות שהוטל לפי חוק השיפוט הצבאי יבוצע ביריה. בפועל, מזה שנים ארוכות לא מבוצע בפועל עונש מוות בישראל, גם לא לפי חוק השיפוט הצבאי. לפיכך, בפועל אין כיתת יורים בישראל, אף שהדבר אפשרי לפי הדין.

ארצות הברית

במספר קטן של מדינות בארצות הברית קיימת ענישת הוצאה להורג, אך גם באותן מדינות נחשבת שיטת ההוצאה להורג בפני כיתת יורים כארכאית ואכזרית, השייכת לתקופת המערב הפרוע. השיטה יצאה מחוץ לחוק במדינות השונות, כאשר האחרונה שבהן הייתה יוטה, בה קבע הסנאט בסולט לייק סיטי בשנת 2004 כי הזריקה הקטלנית תהיה השיטה החוקית היחידה להוצאה להורג. נכון לשנת 2025, איידהו, מיסיסיפי, אוקלהומה, דרום קרוליינה ויוטה הן המדינות היחידות המשתמשות בכיתת יורים לעונש מוות.

בחריין
בבחריין, זוהי שיטת ההוצאה להורג היחידה. שלושה אנשים הוצאו להורג בידי כיתת יורים במדינה מאז שנת 1996. שיטת ההוצאה מתבצעת כך שהנידון מושב על כיסא ומסביבו בדים על מנת לספוג את הדם. אדם אחד מבצע את הירי, אך עדיין הוצאה זו נחשבת כהוצאה בידי כיתת יורים. בנוסף, על גוף הנידון מסומנת מטרת ירי. בנובמבר 2006, אישה בבחריין הוצאה להורג בשיטה זו, אך הכדור החטיא את המטרה ובמקום להרוג אותה מיידית - גרם לה לדמם למוות.

קנדה
בזמן מלחמת העולם הראשונה, הוציאה קנדה 25 חיילים להורג בידי כיתת יורים. רובם נורו בשל עבירות שירות כמו עריקות ופחדנות, אך שתי הוצאות להורג היו בגין רצח. חייל אחד, הרולד פרינגל, הוצא להורג במהלך מלחמת העולם השנייה על רצח. יתר על כן, חמישה שבויי מלחמה גרמנים שהורשעו ברציחות של שבויים אחרים היו בין ששת המוצא להורג בהוצאה להורג ההמונית האחרונה של קנדה ב-1946

פינלנד
כ-9,700 אזרחים פינים ומספר לא ידוע של מתנדבים רוסים בצד האדום הוצאו להורג בידי כיתות יורים בתקופת מלחמת האזרחים הפינית וגם בתקופה שלאחריה. רוב ההוצאות בוצעו ללא אישורים וכנגד החוק. למעשה, בוצעו רק כ-250 הוצאות חוקיות להורג בידי כיתות יורים.

בזמן מלחמת העולם השנייה, הוצאו להורג כ-500 אנשים, כמחציתם מרגלים. הסיבות הרגילות לעונש מוות עבור אזרחים פינים היו בגידה ובגידה גבוהה (ובמידה פחותה פחדנות ואי ציות, החלים על אנשי צבא). כמעט כל המקרים של עונש מוות נדונו בבית משפט צבאי. בדרך כלל בוצעו ההוצאות להורג על ידי כיתת המשטרה הצבאית הגדודית, או על ידי המשטרה הצבאית המקומית במקרה של מרגלים. פין אחד, טויבו קוליונן, הוצא להורג על פשע אזרחי (שישה רציחות). רוב ההוצאות להורג התרחשו ב-1941 ובמהלך מתקפת הקיץ הסובייטית ב-1944. עונשי המוות האחרונים ניתנו ב-1945 בגין רצח, אך מאוחר יותר הומרו למאסר עולם.

ב-1949, הוצאה להורג הוצאה אל מחוץ לחוק בזמני שלום, ובשנת 1972 לכל הפשעים.

אינדונזיה
שיטת הוצאה להורג זו נפוצה מאוד באינדונזיה. ביוני 2008, שני מבריחי סמים ניגרים הוצאו להורג על ידי הממשלה.

מקסיקו
בזמן מלחמת העצמאות של מקסיקו, כמה גנרלים הוצאו להורג בידי כיתות יורים.
בנוסף, פרדיננד מקסימיליאן יוזף הראשון, קיסר מקסיקו, הוצא להורג בשיטה זו על ידי המורדים ב-15 במאי 1867.

שיטה זו של הוצאה להורג הייתה הנפוצה ביותר במקסיקו, בייחוד בזמן המהפכה המקסיקנית.

ב-18 ביוני 2008, הוצאות להורג הוצאו אל מחוץ לחוק לחלוטין.

הולנד
אנטון אדריאן מוסרט, פוליטיקאי לאומני הולנדי ששיתף פעולה עם הכובשים הנאצים, הוצא להורג בידי כיתת יורים באזור דיונות ליד האג, ב-7 במאי 1946.
מלבד מוסרט, כ-40 אנשים הוצאו להורג בהולנד לאחר מלחמת העולם השנייה.

נורווגיה
וידקון קוויזלינג, פוליטיקאי וקצין נורווגי, הוצא להורג בידי כיתת יורים יחד עם עוד כ-36 אנשים אשר הואשמו בבגידה ובשיתוף פעולה עם הנאצים. קוויזלינג הוצא להורג ב-24 באוקטובר 1945.

כיתת יורים באיחוד האמירויות הערביות
שיטה זו היא שיטה מועדפת של הוצאה להורג באיחוד האמירויות הערביות.

בריטניה ואירלנד
שיטת ההוצאה להורג הסטנדרטית בממלכה המאוחדת הייתה תלייה . הוצאה להורג על ידי כיתת יורים הוגבלה לזמני מלחמה, מרד מזוין ובצבא, אם כי כיום היא אסורה בכל הנסיבות, יחד עם כל צורות אחרות של עונש מוות .

מגדל לונדון שימש במהלך שתי מלחמות העולם להוצאות להורג. במהלך מלחמת העולם הראשונה, אחד עשר מרגלים גרמנים שנלכדו נורו בין השנים 1914 ו-1916: תשעה במטווח הרובאים של המגדל ושניים בתעלת המגדל, כולם נקברו בבית הקברות של מזרח לונדון, בפליסטואו, לונדון. ב-15 באוגוסט 1941, ההוצאה להורג האחרונה במגדל הייתה זו של רב"ט גרמני יוזף יאקובס, שנורה בגין ריגול במהלך מלחמת העולם השנייה.

גרמניה הנאצית

מטרת הנאצים הייתה השמדתו של כל יהודי – גברים, נשים וטף – אף כאלו שבעורקיהם זרם דם יהודי למחצה ואף כאלו שהמירו דתם. בתחילה בוצע הרצח על ידי ירי לבורות בידי כיתות יורים, אך מאוחר יותר הוקם מנגנון ניצול והמתה מורכב שכלל גטאות, מחנות עבודה ומחנות השמדה שבהם גם תאי גזים להשמדה המונית. החיילת היהודיה-הונגרית חנה סנש הוצאה להורג אף היא באמצעות כיתת יורים.

בהווה
מלבד חמש מדינות בארצות הברית, הוצאה להורג על ידי כיתת יורים עדיין מקובלת במדינות אחרות בהן קיים עונש מוות.

 קישורים חיצוניים 

הערות שוליים

קטגוריה:שיטות הוצאה להורג