לזרוס

שמאל|ממוזער|200px|כנסיית לזרוס הקתולית בבית עניה
שמאל|ממוזער|200px|כנסיית לזרוס היוונית-אורתודוקסית בבית עניה
שמאל|ממוזער|200px|כנסיית לזרוס היוונית-אורתודוקסית בלרנקה
לָזַרוּס (מהשם העברי: אלעזר; באנגלית: Lazarus; ביוונית: Λάζαρος; בערבית: ليعازر, תעתיק: לִיעָאזְר), היה על פי המסורת הנוצרית אדם שמת וישו הקימו לתחייה. נס זה נחשב לאחד הנסים הגדולים ביותר שביצע ישו.

 סיפור הנס 
ב"בשורה על פי יוחנן" מסופר שישו הגיע לכפר בית עניה והתושבים עשו לו "משתה גדול". בין המסובים היו אלעזר ושתי אחיותיו, מרתא ומרים. מרתא משחה את רגלי ישוע בתמרוקים יקרים ועל פי הכתוב, ישוע . לאחר שישוע עזב את המקום חלה לעזר ועל אף בקשת מרתא ישו לא חזר לרפאו ואלעזר מת.

ישוע חזר לבית עניה ארבעה ימים לאחר מותו של לעזר ומרתא באה אליו בטענה . ולהלן השתלשלות הנס שעשה ישוע:

 משמעויות 
תיאור זה של תחיית המת בבשורה על-פי יוחנן שונה באופיו מסיפורים דומים בבשורות הסינופטיות, בהן פעמים רבות לאחר עשיית הנס מבקש ישו שלא יספרו על כך. כאן, הוא מתעכב במטרה מכוונת לגרום למותו של לזרוס (אלעזר) כדי שתחייתו תגרום לאנשים להאמין בישו ובמסר שהביא לאנושות.

בתשובתו של ישו למרתה שאומרת לו "לו היית פה כי אז לא מת אחי", עונה ישו במילים הפותחות עד היום את תפילת האשכבה בהלוויות נוצריות: 

לזרוס חי חיים ארוכים, ואחרי מותו של ישו והקמת הכנסייה על ידי פאולוס הפך לבישוף חשוב בכנסייה הצעירה. יש המאמינים כי לזרוס נקבר בביזנטיון, ועצמותיו הועברו לאירופה כחלק מהביזה של מסעות הצלב.

עם זאת, מאחר שלפי האמונה הנוצרית מעשיו של האלוהים אינם הפיכים, ואת מי שאלוהים השיב לתחייה "לא הזמן ולא האדם יוכלו שוב להמית", יש נוצרים המאמינים שלזרוס מהלך עדיין בינינו, ומחכה לשובו של ישו בביאה השנייה.

עקב שובו מהמוות, ועקב האגדה על אורך חייו, הפך השם לזרוס לכינוי לאורך ימים והתחמקות ממוות, ומופיע כמשל ביצירות ספרותיות רבות.
ממוזער|200px|קבר לזרוס, צולם ב-1906

 קבר לזרוס 
בעיירה אלעזריה, היא בית עניה, שוכן על-פי המסורת הנוצרית, קברו של אלעזר ועל שמו היא קרויה. באתר היו מספר כנסיות נוצריות במשך מאות שנים ובמאה ה-16, הוקם שם מסגד "אל-עוזיר". בין השנים 1952–1955 נבנתה הכנסייה הקתולית בחסות המסדר הפרנציסקני וב-1965 נבנתה כנסייה יוונית אורתודוקסית, בסמוך, ממערב לקבר.

 הקבר בקפריסין 
"כנסיית לזרוס הקדוש" (ביוונית: Ιερός Ναός Αγίου Λαζάρου, Ierós Naos Agíou Lazárou) היא כנסייה יוונית אורתודוקסית מסוף המאה ה-9 בלרנקה, קפריסין, חלק מ. על פי המסורת, לאחר שישו הקימו לתחייה, לזרוס נרדף ונאלץ לברוח מיהודה. הוא הגיע לקפריסין ושם הוא מונה על ידי פאולוס השליח וברנבא לתפקיד הבישוף הראשון של קיטיון (שמה הקדום של לרנקה). על פי המסורת לזרוס חי עוד שלושים שנה ובמותו נקבר שם בפעם השנייה והאחרונה ועל קברו נבנתה כנסייה זו. כיום כנסייה זו היא הכנסייה המרכזית בעיר.

 הנצחה ומנהגים 
 שבת אלעזר 
בבשורה על פי יוחנן מסופר כי . הנצרות המזרחית האורתודוקסית מתייחסת לשבת, שמונה ימים לפני חג הפסחא כאל יום הקמתו לתחייה של לעזר.
ממוזער|200px|לחם לזארקיה המדמה את לעזר בתכריכיו

 יוון וקפריסין 
אלעזר הקדוש היה הבישוף הראשון בקפריסין. לקראת שבת אלעזר אופים לחם  . זהו לחם מתוק במקצת, מתובל בתבלינים ריחניים, וצורתו דומה לדמותו של אלעזר עטוף בתכריכים.

 סרביה 
חגיגת שבת לעזר מצוינת במסורת האורתודוקסית הסרבית בחלוקת ענפי ערבה, נהוג לקשור עליהם פעמונים קטנים.

 בולגריה 
"שבת לזרוס" מסמלת את התעוררות האביב של הטבע לחיים חדשים לאחר החורף וביום זה מקיימים "טקס חניכה" לנערות צעירות בשם לָזָארוּוָאן (Lazaruvane).

החוגגות, בנות 16 ומעלה, נקראות לָזָרְקִי (Lazarki) סובבות בקבוצות בין בתי הכפר, כשהן לבושות חגיגית ועונדות זרי פרחים על ראשן ושרות שירים לכל בן בית ומאחלות להן בריאות, אושר ופוריות. בחלקים מסוימים של בולגריה, בתום החגיגות, הבנות שמו את זריהן על משוט עץ, בחור רווק מטביע אותו בנהר והבת שהזר שלה צף ראשון תהיה זו שתתחתן לפני כל השאר. כמו כן, על פי האמונה הרווחת, ילדה לא יכולה להתחתן אלא אם כן השתתפה בטקס לזרובן.

ראו גם
כנסיית בן האלמנה
טקסון לזרוס
בכה ישו

 לקריאה נוספת 


קישורים חיצוניים



הערות שוליים

קטגוריה:קדושים נוצרים
קטגוריה:חיים לאחר המוות
קטגוריה:נוצרים בארץ ישראל
קטגוריה:אישים בברית החדשה
קטגוריה:אישים שחיו במאה ה-1