שיטה סלילנית

שִׁטָּה סְלִילָנִית (שם מדעי: Vachellia tortilis subsp. raddiana) היא מין עץ מדברי קוצני ממשפחת הקטניות (Fabaceae), המשתייך לתת-משפחת הקסאלפיניים (Caesalpinioideae), ולשבט המימוסיים (Mimosoideae). זהו עץ בעל גזע יחיד זקוף, ולעיתים שני גזעים, חסר ענפים בחלקו התחתון, המתנשא לגובה של כ-3 עד 5 מטרים ולעיתים אף יותר, וצמרתו ענפה ודמוית מטרייה שטוחה. מין זה הוא העץ הנפוץ ביותר במדבריות ישראל, ושולט ברוב ואדיות המדבר, בעיקר לאורך הערבה; באזורים הקרים יותר של צפון הנגב והר הנגב הוא נדיר. במקומות רבים גדלה שיטה סלילנית בצוותא עם שיטה סוככנית, הדומה לה בצורת הצמרת, אך נבדלת ממנה בכך שלשיטה סוככנית לרוב גזעים מרובים היוצאים מבסיסה, תכונה שממנה נגזר שמה.

 אטימולוגיה וטקסונומיה 
שמה המדעי של שיטה סלילנית היה בעבר Acacia raddiana. בעקבות שינויים טקסונומיים מקיפים בסוג Acacia, שונה שמה ל-Vachellia tortilis subsp. raddiana.

שם הסוג Vachellia נקבע מחדש בעקבות פיצול הסוג הרחב Acacia, שהתברר כקבוצה פוליפילטית במחקרים פילוגנטיים שהתבססו על נתונים מולקולריים. במסגרת פיצול זה הוגדרו מחדש כמה סוגים נפרדים, ובהם Vachellia ו-Senegalia, שאליהם הועברו מינים שונים שנכללו בעבר ב-Acacia במובנה המסורתי והרחב. השם Vachellia ניתן על שמו של הבוטנאי והאספן האנגלי George Harvey Vachell (1799–1839), שפעל בעיקר בסין ובמזרח אסיה, והוא שם אפונימי שאינו נושא משמעות תיאורית. אף שהשם נטבע כבר במאה ה-19, הוא הושב לשימוש טקסונומי מודרני בראשית המאה ה-21, בעקבות עבודותיהם של חוקרים ובהם Kyalangalilwa ו-Boatwright, אשר בשנת 2013 העבירו את הטקסון לסוג Vachellia והגדירו אותו כתת-מין של Vachellia tortilis.

לפי המיון הטקסונומי העדכני, השיטה הסלילנית (Vachellia tortilis subsp. raddiana) והשיטה הסוככנית (Vachellia tortilis subsp. tortilis) נחשבות לשני תת-מינים של אותו מין, Vachellia tortilis.

שם המין tortilis מקורו בלטינית, ומשמעותו "מפותל" או "מסולסל". שם זה מתייחס לתרמילים המסולסלים והמעוקלים של המין, תכונה מורפולוגית בולטת ומובהקת בשטח.

שם תת-המין raddiana ניתן על שמו של החוקר והנוסע הצרפתי François Raddi (1770–1829). השם נטבע במקור כ-Acacia raddiana על ידי הבוטנאי האיטלקי Gaetano Savi בראשית המאה ה-19, על סמך חומר שנאסף מצפון אפריקה והמזרח התיכון.

 מאפיינים 
לשיטה שורשים ארוכים, רובם מופנים לכיוון הגעת המים ובחלק העליון של הקרקע, כך העץ מנצל את המים בחלק העליון של הקרקע. לכן רוב עצי השיטה הסלילנית גדלים בסמוך לערוצי זרימה. שורשי השיטה יכולים להגיע למרחק של 40 מטר מהעץ.
שמאל|ממוזער|200px|תרמילי השטה הסלילנית
מספר רב של בעלי חיים מתקיימים מעץ השיטה הסלילנית הן כמזון והן כמחסה: חרקים, זוחלים, עופות ויונקים. לכן עץ השיטה נחשב ל״מין מפתח״, מין שהרבה בעלי חיים תלויים בקיומו.

עונת הלבלוב והפריחה העיקרית של העץ היא בסוף הקיץ, אז מתפתחים על ענפיה פרחים לבנבנים מדיפי ריח ובעלי צוף. חרקים, עופות, זוחלים ויונקים נהנים מלבלוב זה ומהפירות שמתפתחים לאחר מכן.

פירות השיטה הם תרמילים מסולסלים, ובתוכם ישנם זרעים קטנים וקשים. את זרעי השיטה מפיץ בעיקר צבי הנגב.

הצל שמטילים ענפי השיטה מגן על היצורים החיים המתקיימים בסביבתה מפני קרינת השמש החזקה. בין הענפים ומתחת לנוף העץ שוררת טמפרטורה נמוכה יותר מהטמפרטורה שבסביבה.

שיטה סלילנית היא צמח מוגן בישראל. העץ הוא בית הגידול של העש עשקוץ השיטים.

לפי הספרות הבוטנית שיטה סלילנית היא צמח אלרגני.

קישורים חיצוניים

הערות שוליים

קטגוריה:המזרח התיכון: עצים
קטגוריה:צפון אפריקה: עצים
קטגוריה:מימוסיים
קטגוריה:ארץ ישראל: מימוסיים
קטגוריה:ערכי טבע מוגנים בישראל: צמחים
קטגוריה:ארץ ישראל: צמחים אלרגניים
קטגוריה:צמחייה מדברית
קטגוריה:הנגב: הצומח