אנדד אלדן

אֲנָדָד אֶלְדָן (5 ביולי 1924 – 10 באוקטובר 2025) היה משורר עברי, מחנך ולוחם פלמ"ח.
זוכה פרס אקו"ם למפעל חיים לשנת 2024 (ה'תשפ"ד).

ביוגרפיה
אלדן נולד בפולין כאברהם יוסף בלייברג. הוא עלה לארץ ישראל עם משפחתו ב-1930. הוא למד וגדל בקיבוץ חפציבה, הדריך בנוער העובד, שירת בפלמ"ח ונלחם במלחמת העצמאות. הוא בוגר האוניברסיטה העברית בירושלים בספרות עברית, מקרא וספרות אנגלית. לאחר שירותו חזר לחפציבה. בשנת 1960, לאחר נישואיו, עבר לקיבוץ בארי שבנגב הצפוני. בקיבוץ עבד שנים רבות בהוראה ובפרדס, ותרם רבות לעיצוב דמות החגים בבארי. הוא העיד על עצמו כי היה תלמידו ומעריצו של אברהם שלונסקי. עסק שנים רבות בהוראת ספרות ותנ"ך בתיכון "מעלה הבשור", בתיכון קיבוץ בארי ובמכללה למבוגרים.

אלדן פרסם שבעה-עשר ספרי שירה. ספר שיריו הראשון, "חושך זורם ופרי", שבו כינס משיריו שנדפסו בעיתונים מראשית שנות החמישים, יצא לאור בשנת 1959. שירו הראשון פורסם בעיתון "על המשמר" בשנת 1952 על ידי אברהם שלונסקי. שירתו הלכה והתבססה יותר ויותר על המצלול הלשוני העשיר, על האסוציאציה והאליטרציה הפרטיות ועל עולמו הארצישראלי המובהק. שיריו תורגמו לשפות רבות, בהן אנגלית, ערבית, ספרדית, צרפתית, גרמנית, הונגרית, פולנית, יידיש ויפנית. ב-2001 קיבל את פרס ראש הממשלה לסופרים עבריים.

בשנת 2010 יצא לאור ספר שיריו "באורו זורם הפרי בעורי", כ-50 שנה לאחר צאת ספרו הראשון, "חושך זורם ופרי", ומקיים עמו דיאלוג.

שירים רבים בספרו האחרון "שש שעת שחר" שראה אור בשנת 2016, תויגו כמנבאים את הטבח בקיבוץ בארי שהתרחש ב-7 באוקטובר 2023. אלדן ואשתו שרדו את הטבח ואף הארכיון הפרטי שלו ניצל, והופקד במכון גנזים, ארכיון הסופרים העבריים ע"ש אשר ברש. מתוך ארכיון זה, העלה מכון גנזים לבלוג שלו שיר שכתב אלדן למשורר אמיר גלבוע (שגם ארכיונו מופקד במכון גנזים), ואשר מזכיר בבחינת "נבואה שנתגשמה" את מאורעות ה-7 באוקטובר כדלקמן:

פרסים והוקרה
 פרס ראש הממשלה לסופרים עבריים (2001)
 פרס אקו"ם למפעל חיים (2024) - על תרומתו הרבה לתרבות הישראלית.

חיים אישיים
אנדד אלדן היה נשוי ואב לשלושה, בהם האמנית אשכר אלדן כהן, ואיש העסקים גונר אלדן. ההיסטוריון יובל נח הררי הוא בן של אחיינו.
בעקבות אירועי ה-7 באוקטובר והטבח בקיבוץ בארי פונה אלדן יחד עם אשתו, שרי, וחברי קיבוץ נוספים למלון בים המלח ומשם, כעבור שבועיים, הועבר לדיור מוגן בתל אביב.

אלדן נפטר ב-10 באוקטובר 2025, בגיל 101. נטמן בקיבוץ בארי.

מספריו
חושך זורם ופרי, שירים, הקיבוץ המאוחד, 1959.
לא בשמחות קלות, שירים, הקיבוץ המאוחד, 1964.
לא על האבן לבדה, שירים, הקיבוץ המאוחד, 1967.
לבדו בזרם הכבד, שירים, הקיבוץ המאוחד, 1971.
אור הפנים, שירים, תל אביב, הקיבוץ המאוחד, 1974
כצלול קולות חלוקים, שירים, הקיבוץ המאוחד, 1978.
קולה מלא הסתכלות, שירים, הקיבוץ המאוחד, 1981.
עתה איתו, שירים, הקיבוץ המאוחד, 1983.
זורם זהיר כזר, שירים, הקיבוץ המאוחד, 1987.
דממה דקה ודוקרת, שירים, הקיבוץ המאוחד, 1991.
לוחשת חולשתה, שירים, הקיבוץ המאוחד, 1994.
סתו מהסס סודי, שירים, הקיבוץ המאוחד, 1998.
הבהב ובא אביו, שירים, הקיבוץ המאוחד, 2001.
שנים שמעו שירה, שירים, הקיבוץ המאוחד, 2006.
באורו זורם הפרי בעורי, שירים, הקיבוץ המאוחד, 2010.
קשור בשפע שרשים, שירים, הקיבוץ המאוחד, 2015.
שש שעת שחר, שירים, הקיבוץ המאוחד, 2016.
אלדן פרסם גם ספר חגים בשם טקס חג האסיף. את המוזיקה הלחין דוד זהבי. את המוזיקה לשירים: "אישי", "אשר נטע אילן", "עתיק מאיתנו העץ", הלחין אברהם דאוס. ערך, עימד והביא לדפוס דב מיזל. תל אביב, הוועדה הבינקיבוצית לחג הווי ומועד, 1964.
את הטקסט ל"טקס העומר נוסח חפצי-בה" חיבר אלדן עם מוזיקה של אברהם דאוס. עריכה, בימוי וכוריאוגרפיה אילנה אביאל (1958).

קישורים חיצוניים





 מלחמות שמעו שירה, ביקורת ספרות על הספר "שנים שמעו שירה", 2007.
 אלי הירש, על "באורו זורם הפרי בעורי", ידיעות אחרונות, 7.1.2011

 אנדד אלדן באנתולוגיה מקוונת לשירה עברית באתר של נילי דגן





 זיוה שמיר, לא אשכח זאת רֵעי איך על גב נשאתני- על סולם-ערכיו של אנדד אלדן– בחיים וביצירה, ידיעות אחרונות, 21 ביוני 2024



 ביאורים 

הערות שוליים

קטגוריה:משוררים כותבי עברית
קטגוריה:משוררים ישראלים
קטגוריה:ישראלים ילידי פולין
קטגוריה:בוגרי הנוער העובד והלומד
קטגוריה:לוחמי הפלמ"ח
קטגוריה:בוגרי האוניברסיטה העברית בירושלים
קטגוריה:זוכי פרס היצירה לסופרים ומשוררים
קטגוריה:זוכי פרס אקו"ם על מפעל חיים
קטגוריה:בארי: אישים
קטגוריה:חפציבה: אישים
קטגוריה:ישראלים שהגיעו לגיל מאה
קטגוריה:יהודים שהגיעו לגיל מאה
קטגוריה:אישים הקבורים בבארי
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1924
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2025