בני גנץ

בִּנְיָמִין "בֵּנִי" גַּנְץ (נולד ב-9 ביוני 1959) הוא איש צבא, פוליטיקאי וחבר כנסת ישראלי, העומד בראש סיעת "כחול לבן – המחנה הממלכתי". לאורך פעילותו הציבורית מילא שורה של תפקידים בכירים בממשל ובכנסת, ובהם ראש ממשלת ישראל החלופי, סגן ראש ממשלת ישראל, יושב ראש הכנסת, שר הביטחון ושר המשפטים. בעקבות טבח שבעה באוקטובר הצטרף לממשלה ה-37 ומונה לשר בלי תיק לצורך הקמת קבינט המלחמה שניהל את מלחמת חרבות ברזל.

כאיש צבא שירת כראש המטה הכללי ה-20 של צבא הגנה לישראל. קודם לשירותו כרמטכ"ל שימש בין היתר כמפקד יחידת שלדג, מפקד חטיבת הצנחנים, מפקד יק"ל, מפקד אוגדת איו"ש, מפקד פיקוד הצפון, מפקד זרוע היבשה, נספח צה"ל בארצות הברית וסגן הרמטכ"ל.

ילדותו ונעוריו
גנץ נולד וגדל במושב כפר אחים. אמו, מלכה וייס, ילידת מזקובאצ'האזה במחוז בקש בדרום-מזרח הונגריה, ניצולת השואה ממחנה ברגן-בלזן, ואביו, נחום גנץ, יליד סובאטה  שבמחוז טרנסילבניה, רומניה, ניצול השואה שנלקח בתקופת השואה לעבודות כפייה בבית חולים צבאי בעיירה טורדה שבמחוז קלוז' ברומניה. סבו מצד אמו נרצח בשואה. הוריו עלו יחדיו ארצה באוניית המעפילים "חיים ארלוזורוב", אך גורשו על ידי הבריטים למחנה מעצר בקפריסין השכנה. מאוחר יותר הגיעו לישראל בשנית והיו ממקימי המושב כפר אחים. אביו שימש, בין היתר, כסגן מנהל המחלקה להתיישבות של הסוכנות היהודית וכסגן מזכיר תנועת המושבים.

למד בבית הספר הממלכתי-דתי שפיר ובישיבה התיכונית אור עציון, ובהמשך בפנימיית הכפר הירוק שברמת השרון.
לגנץ תואר ראשון בהיסטוריה מאוניברסיטת תל אביב ותואר שני במדע המדינה מאוניברסיטת חיפה. הוא בעל תואר שני נוסף בניהול משאבים לאומיים מהאוניברסיטה לביטחון לאומי (NDU) בארצות הברית.

 שירותו הצבאי 
ממוזער|תמונת הבקו"ם של גנץ, 1977.
ממוזער|הרמטכ"ל אמנון ליפקין-שחק ואל"ם גנץ בתרגיל של חטיבת הצנחנים, 10 במאי 1996.
ממוזער|גנץ במדי אלוף נפגש עם חיילים בבסיס טירונים, 2006
ב-19 בספטמבר 1977 התגייס גנץ לצה"ל, התנדב לצנחנים ושובץ בגדוד הנח"ל המוצנח. בצנחנים עבר מסלול הכשרה כלוחם וקורס מ"כים חי"ר. גנץ לחם במבצע ליטני ובמבצע שלכת ובהמשך יצא לקורס קציני חי"ר. עם סיום קורס הקצינים שימש כמדריך בבה"ד 1. בהמשך שימש מפקד מחלקה בגדוד הנח"ל המוצנח. בשנת 1980, השתתף במבצע איש דמים בתפקיד סגן מפקד פלוגה, – הפשיטה המוסקת הראשונה ללבנון. בהמשך שימש כמפקד פלוגה. לאחר מכן יצא להשתלמות של הכוחות המיוחדים של צבא ארצות הברית ("הכומתות הירוקות"). 

גנץ שב לישראל מארצות הברית חודשיים לאחר פרוץ מבצע שלום הגליל, והוצב לתפקיד במפקדת קצין חי"ר וצנחנים ראשי. נוכח המלחמה דרש גנץ להצטרף ללחימה בלבנון ולקבל פיקוד על פלוגה, והצטרף לחטיבת הצנחנים שלחמה בלבנון. שם החליף את מפקד הפלוגה המסייעת שנפצע, ולחם בראשה במערב ביירות, בשנת 1983 מונה למפקד פלוגת ההנדסה החטיבתית (פלחה"ן) וכשסיים את תפקידו כיהן כסגן מפקד יחידת שלדג, ובהמשך כסגן מפקד גדוד 890.

בשנת 1987 מונה למפקד גדוד 890 ("אפעה") בחטיבת הצנחנים, והשתתף כמפקדו בארבע היתקלויות עם מחבלים בדרום לבנון. שנים אחר כך עדיין החשיב גנץ את הפיקוד על הגדוד כשיא בקריירה הצבאית שלו. בשנת 1989 מונה למפקד יחידת שלדג. במהלך כהונתו ביחידת שלדג, פיקד בין היתר על כוחות היחידה באבטחת "מבצע שלמה" להעלאת יהודי אתיופיה לישראל. גנץ בוגר המכללה הבין-זרועית לפיקוד ולמטה של צה"ל. בשנת 1992 מונה למפקד עוצבת חצי האש, חטיבת צנחנים במילואים. ב-1994 מונה למפקד חטיבת יהודה באוגדת איו"ש. בשנת 1995 מונה למפקד חטיבת הצנחנים, והוביל אותה בפעילות המבצעית בלבנון, ובכלל זה במבצע מרכבות האלים. לאחר מכן יצא ללימודים אקדמיים בארצות הברית. לאחר סיום לימודיו מונה באוקטובר 1998 למפקד עוצבת אתגר – אוגדת מילואים בפיקוד הצפון. 

באפריל 1999, בעקבות נפילת ארז גרשטיין ממטען חבלה ברצועת הביטחון, מונה גנץ למפקד יחידת הקישור ללבנון (יק"ל), ושימש מפקדה האחרון של היחידה עד נסיגת צה"ל מרצועת הביטחון במאי 2000. גנץ נחשב לחייל האחרון שעזב את אדמת לבנון. הוא ליווה את השיירה הצבאית האחרונה שיצאה מהשטח, ותועד כשהוא סוגר ונועל את שער פאטמה.

ב-27 בספטמבר 2000 מונה למפקד אוגדת איו"ש, ושימש בתפקיד עד יולי 2001. בתקופת כהונתו פרצה האינתיפאדה השנייה, ובין השאר התרחשו אירועי קבר יוסף והלינץ' ברמאללה. בזמן שמדחת יוסף נפצע בקבר יוסף, היו ממוקמים בעמדת פיקוד הרמטכ"ל שאול מופז, אלוף פיקוד המרכז יצחק איתן, מפקד אוגדת אזור יהודה ושומרון בני גנץ, מפקד חטיבת שומרון יוסי אדירי, סגן ראש השב"כ ישראל חסון וראש השב"כ אבי דיכטר. הללו החליטו שלא לשלוח כוח חילוץ משוריין צה"לי דקות לאחר פציעתו, אל מתחם הקבר שהיה באחריות המשטרה הפלסטינית. ועדת חקירה של צה"ל, שמונתה בעקבות האירוע בראשות אלוף יורם יאיר, קבעה שהמפקדים הבכירים נהגו כשורה בהתאם לנסיבות שהיו בשטח.

ביולי 2001 הועלה לדרגת אלוף ומונה למפקד הגיס הצפוני. באפריל 2002 מונה למפקד פיקוד הצפון. ב-8 בנובמבר 2005 מונה למפקד זרוע היבשה, שהורחב וקיבל את חיל התקשוב (מאגף התקשוב), חיל החימוש, חיל הלוגיסטיקה (מאגף טכנולוגיה ולוגיסטיקה), וחיל השלישות (מאגף משאבי אנוש), בנוסף הועברה היחידה הטכנולוגית (יחט"ל) מאט"ל למז"י והפכה לחטיבה טכנולוגית ליבשה (חט"ל) במטה הזרוע, ובסיס האימונים ליחידות שדה (באלי"ש), שהפך למרכז הלאומי לאימונים ביבשה (מל"י).

במהלך מלחמת לבנון השנייה סבר גנץ כבר בתחילת המלחמה כי יש לבצע מהלך קרקעי רחב היקף ולגייס את כוחות המילואים כדי לשפר את מוכנות צה"ל למהלך שכזה. כמו כן העלה גנץ את הרעיון לבצע פשיטה על בינת ג'בייל.

בדצמבר 2007 מונה גנץ לנספח צה"ל בארצות הברית, תפקיד בו כיהן במהלך מבצע עופרת יצוקה. באוקטובר 2009 מונה לסגן הרמטכ"ל.

ראש המטה הכללי
ממוזער|גנץ לאחר מינויו לרמטכ"ל, פברואר 2011
ממוזער|הרמטכ"ל בני גנץ בהערכת מצב במבצע עמוד ענן לצד שר הביטחון אהוד ברק ואלוף פיקוד דרום טל רוסו
ממוזער|ראש הממשלה בנימין נתניהו ושר הביטחון אהוד ברק מעניקים דרגות רב-אלוף לבני גנץ, 14 בפברואר 2011
ממוזער|בני גנץ ויושב ראש המטות המשולבים, גנרל מרטין דמפסי, בביקורו בישראל בשנת 2012
לקראת סיום כהונתו של הרמטכ"ל, גבי אשכנזי, נמנה גנץ עם המועמדים להחליפו. בנובמבר 2010, לאחר ששר הביטחון אהוד ברק החליט למנות את יואב גלנט לתפקיד, הודיע גנץ על פרישתו מצה"ל. אולם לאחר ביטול מינויו של גלנט לתפקיד, מונה לבסוף גנץ לרמטכ"ל ה-20 של צה"ל בפברואר 2011.

ביוני 2011 מינה גנץ את אלוף ישי בר לעמוד בראש צוות לבחינת נוסח תפילת ה"יזכור" לחללי צה"ל, בעקבות הדים שעורר מכתב שפרסמה לשכת הרמטכ"ל שלא בידיעתו של גנץ לפיו יש לנקוט בנוסח הדתי של התפילה. באוגוסט 2011 אימץ גנץ את המלצת הוועדה כי יש לשנות את פקודת מטכ"ל ולפתוח את נוסח התפילה בקריאה: "יזכור עם ישראל את בניו ובנותיו", כפי שהיה נהוג לפתוח טרם שונה הנוסח בשנות ה-70 על ידי הרב שלמה גורן ל"יזכור אלוהים".

באוגוסט 2011 התמודד צה"ל עם מתקפת הטרור בדרום ישראל. ב-18 באוקטובר 2011 נמנה עם מקבלי פניו של החייל החטוף גלעד שליט, ששוחרר לאחר כחמש שנים בשבי החמאס.

ב־2011 החל תכנון תוכנית רב-שנתית חלמיש, אך לאחר המחאה החברתית בישראל והמלצות ועדת טרכטנברג הוחלט על קיצוץ בתקציב הביטחון החל מ־2012 עימו התמודד גנץ. עקב הקיצוץ החל תכנון תר"ש עוז,  אך לאחר מינוי ממשלת ישראל השלושים ושלוש הביא קיצוץ נוסף לתכנון תר"ש תעוזה, שאף היא לא באה לידי גמר. הקיצוץ בקתציב הביא לצמצום באימונים והצטיידות, ובפרט הקפאת ההצטיידות במערכות כיפת ברזל וטנקי מרכבה. במהלך שנות כהונתו נסגרו מספר יחידות בהם אוגדה 143 וחטיבות השריון במילואים 27, 130, 263, 278, 576, ו־600, אגד ארטילרי, טייסות, צומצם מספר ספינות הטילים ופוטרו אלפי אנשי קבע. בנוסף, הוקמה מפקדת העומק בראשות אלוף שי אביטל שהוחזר לשירות קבע, אוגדת הבשן הפכה לאוגדה מרחבית ברמת הגולן במקום עוצבת געש שהפכה לאוגדה רב זירתית, עוצבת עידן הפכה מאוגדה משוריינת לאוגדה קלה רב זירתית, כמו כן נקלטה מערכת כיפת ברזל והוקמו תשע סוללות מתוך עשר שהוחלט על הקמתן.

במרץ 2012, בעקבות חיסולו של זוהיר אל-קייסי, מזכ"ל ועדות ההתנגדות העממית, התרחש מבצע הד חוזר, שבמהלכו שוגרו כ-200 רקטות על יישובי ישראל במשך כחמישה ימים, ובתקיפות חיל האוויר הישראלי נהרגו ברצועת עזה 22 מחבלים ו-4 אזרחים. בנובמבר באותה שנה, פיקד גנץ על כוחות צה"ל בלחימה במבצע עמוד ענן נגד חמאס ברצועת עזה. ב-12 בספטמבר 2013 הוארכה כהונתו של גנץ בשנה נוספת. במרץ 2014 פיקד ממוצב הפיקוד העליון על מבצע חשיפה מלאה, במהלכו השתלטו כוחות חיל הים הישראלי על ספינת הנשק "Klos C" אשר הובילה משלוח אמצעי לחימה מאיראן לרצועת עזה. בעת כהונתו בתפקיד העצים גנץ את מעורבות צה"ל ב. ביוני 2014, לאחר שצבא סוריה ירה טיל קורנט והרג נער ונפצעו מספר אזרחים ישראלים בקרבת גדר המערכת ברמת הגולן, ביצע צה"ל תקיפה אווירית וקרקעית בסוריה, שכתוצאה ממנה נהרגו כעשרה חיילים סורים. ביוני 2014 ביצע צה"ל, תחת פיקודו, את מבצע שובו אחים לאיתור שלושת הנערים שנחטפו ונרצחו בידי מחבלים בקרבת חברון, במהלכו פגע צה"ל בתשתיות החמאס ביהודה ושומרון ועצר פעילי חמאס רבים.

ביולי-אוגוסט 2014 פיקד גנץ על מבצע צוק איתן. מבצע זה, שנמשך כ-50 יום, היה המבצע הנרחב ביותר שנערך ברצועת עזה בעשור השני של המאה ה-21. המבצע החל בתקיפות אוויריות מסיביות ובהמשכו כלל גם פעולה קרקעית, כולל קרב שג'אעייה, שמטרתה העיקרית הייתה להשמיד את מנהרות הטרור ההתקפיות חודרות הגדר שחפר חמאס. בנוסף התמודד צה"ל עם ירי מסיבי של רקטות על עוטף עזה, דרום ישראל ומרכזה, בעיקר באמצעות כיפת ברזל. במבצע נהרגו למעלה מ-2,000 פלסטינים, רובם מחבלים, ונגרם נזק כבד לתשתיות הטרור בעזה, ומנגד נהרגו 68 חיילי צה"ל ו-6 אזרחים. בשלוש השנים שלאחר המבצע פחת מאוד ירי הרקטות לעבר ישראל. מבקר המדינה קבע בדו"ח לקחי צוק איתן כי אף שאיום מנהרות התקיפה הוצג לראש הממשלה, בנימין נתניהו, שעסק בו רבות, ראשי מערכת הביטחון, ובהם גנץ, לא הציגו לקבינט את האיום באופן מספק לפני המבצע, וכי המלצות לתקוף אותן מהאוויר לא הבהירו את מגבלת אפקטיביות כנגד מטרות מסוג זה.

ב-16 בפברואר 2015 סיים בני גנץ את תפקידו כרמטכ"ל לאחר ארבע שנים בתפקידו. למחליפו התמנה סגן הרמטכ"ל גדי איזנקוט.

 היציאה לאזרחות 
 פעילות עסקית 
לאחר שחרורו מהצבא, מונה בספטמבר 2015 ליו"ר חברת ההיי-טק "המימד החמישי", שנסגרה בדצמבר 2018 ומונה לה כונס נכסים. החברה ניהלה בשנת 2017 משא ומתן עם ממשלת קטר על עסקה ביטחונית ששוויה הוערך בכ-70 מיליון דולר. בנובמבר 2015 מונה לדירקטור בחברת "אמות השקעות" ובאוקטובר 2017 מונה לדירקטור בחברת "אלרון". הוא נמנה עם המשקיעים בחברת ההזנק "פאוור מי טק", שפיתחה סוללת גיבוי לטלפון סלולרי ובחברות נוספות, שבהמשך חייבו יצירת הסדר ניגוד עניינים בעקבות מינויו לשר הביטחון.

 פעילות ציבורית א-פוליטית 
ממוזער|גנץ (משמאל) יחד עם יאיר לפיד, באירוע הקמת רשימת "כחול לבן", 2019
ממוזער|גנץ בפגישה משולשת עם נשיא המדינה ראובן ריבלין ויו"ר הליכוד בנימין נתניהו במהלך הניסיונות להגיע להקמתה של ממשלת אחדות לאומית, 23 בספטמבר 2019
במאי 2016 מונה גנץ ליו"ר יד דוד בן-גוריון. באפריל 2017 הצטרף לתנועה החברתית "פנימה" שהוקמה במטרה לפעול לחיזוק האחדות בחברה הישראלית. בשנת 2017 שימש יושב ראש הוועדה לבחירת אות הנשיא למתנדב. באוקטובר 2018 סייע בגיבוש תוכנית מדינית חדשה של המכון למחקרי ביטחון לאומי שעיקריה:
 סימון גדר הביטחון כתוואי ההיפרדות, לצד המשך בנייה בגושי ההתנחלויות ובשכונות היהודיות בירושלים.
 השארת בקעת הירדן בשליטה ביטחונית מלאה של ישראל והבטחת חופש הפעולה של צה"ל בשטחי יהודה ושומרון.
 גיוס הקהילה הבינלאומית לחיזוק הכלכלה הפלסטינית.
 השארת ירושלים ורצועת עזה לשלב הסופי. ההתמקדות לא מותנית בהסכמה פלסטינית, אם לא תהיה כזאת ישראל תתקדם בעצמה בגיבוי בינלאומי.

פעילות פוליטית
הבחירות לכנסת העשרים ואחת
ב-27 בדצמבר 2018 הודיע על הקמת מפלגה חדשה, שיעמוד בראשה ושתתמודד ב – "חוסן לישראל". ב-14 בינואר 2019 אמר לפעילים שמחו מול ביתו נגד חוק הלאום כי יפעל לשינוי החוק. ממפלגתו נמסר כי מחוקקי חוק הלאום "ירו בגב של אחינו הדרוזים". ב-29 בינואר 2019 הציג את עמדותיו בנאום השקת קמפיין הבחירות שלו.

סמוך לתום מועד הגשת הרשימות, בפברואר 2019, הודיע גנץ על הקמת רשימה מאוחדת "כחול לבן" עם מפלגתו של יאיר לפיד, "יש עתיד", שגנץ יעמוד בראשה ברוטציה עם לפיד.

בפברואר 2019 עודכן גנץ בפגישה עם שני ראשי אגפים בשב"כ שבשנת 2014, עת כיהן כרמטכ"ל, איראן פרצה לטלפון הפרטי שלו, והוזהר כי עליו לצאת מנקודת הנחה שכל פריט רגיש בזיכרון הטלפון עלול לשמש נגדו. גנץ טען כי אין בו חומר ביטחוני וכי אינו נתון לסחיטה, וביקש מהשב"כ לחקור אם המוסד הוא שהדליף את דבר הפריצה.

בבחירות שנערכו באפריל 2019 קיבלה רשימת כחול לבן 35 מנדטים, בדומה למספר המנדטים של מפלגת הליכוד. בנוסף לכחול לבן, העבודה ומרצ המליצו על גנץ והוא קיבל 45 המלצות, אך המנדט הוענק על ידי הנשיא לנתניהו שקיבל 65 ממליצים.

הבחירות לכנסת העשרים ושתיים וניסיון להרכבת ממשלה
ממוזער|בני גנץ עם דונלד טראמפ, בפגישתם לקראת הצגת תוכנית המאה
ממוזער|נשיא המדינה ראובן ריבלין מטיל את מלאכת הרכבת הממשלה ה-35 על בני גנץ, 23 באוקטובר 2019
ב, שנערכו בספטמבר 2019, כחול לבן קיבלה 33 מנדטים והייתה לסיעה הגדולה ביותר בכנסת זו. בנוסף לכחול לבן, הרשימה המשותפת (למעט בל"ד), העבודה-גשר והמחנה הדמוקרטי, נתנו 54 המלצות לגנץ, לעומת 55 המלצות לנתניהו, והנשיא הטיל את המנדט להרכבת הממשלה על נתניהו. ב-21 באוקטובר הודיע נתניהו לנשיא כי לא עלה בידו להרכיב ממשלה ובשל כך הוא מחזיר את המנדט אליו.

ב-23 באוקטובר, הטיל הנשיא את המנדט על גנץ. גנץ הגיע להסכמות מסוימות עם העבודה-גשר והמחנה הדמוקרטי, ובמקביל ניהל משא ומתן עם הליכוד על ממשלת אחדות. במוקד המחלוקת בינו לבין הליכוד עמדה דרישתו לפירוק "בלוק ה-55" של מפלגות הימין והחרדים, וכן השאלה האם הוא או נתניהו יכהנו ראשונים ברוטציה. לפי דיווחים, רשימתו ניהלה במקביל מגעים עם הרשימה המשותפת על הקמת ממשלת מיעוט בתמיכתם מבחוץ ובהימנעות ישראל ביתנו, מבלי שהוצגה הצעה רשמית. ב-20 בנובמבר הודיע גנץ לנשיא שלא עלה בידו להרכיב ממשלה. בדצמבר הכנסת הקדימה שוב את הבחירות, שהיו השלישיות תוך שנה.

 הבחירות לכנסת העשרים ושלוש וכהונתו כיושב ראש הכנסת
ממוזער|מזכיר המדינה של ארצות הברית, מייק פומפאו, נפגש עם גנץ בישראל, 13 במאי 2020|טקסט=
ממוזער|סגן נשיא ארצות הברית, מייק פנס, בפגישה ביד ושם בשולי פורום השואה העולמי החמישי, 2020
ב, שנערכו ב-2 במרץ 2020, כחול לבן נותרה עם 33 מנדטים, אך הפכה לסיעה השנייה בגודלה עקב התחזקות רשימת הליכוד. בנוסף לסיעת כחול לבן, המליצו עליו גם הרשימה המשותפת, ישראל ביתנו והעבודה-גשר-מרצ (למעט גשר). הוא זכה ל-61 המלצות, לעומת 58 ההמלצות של יריבו, בנימין נתניהו. ב-16 במרץ הטיל עליו הנשיא ראובן ריבלין את מלאכת הרכבת הממשלה.

גנץ חתר להקמת ממשלה צרה בתמיכה חיצונית של הרשימה המשותפת או ממשלת אחדות עם הליכוד. בעקבות התנגדות חברי מפלגתו יועז הנדל וצבי האוזר להקמת ממשלה הנשענת על הרשימה המשותפת, נחסמה האפשרות להקמת ממשלה צרה. כחלק מהמשא ומתן עם הליכוד נבחר ב-26 במרץ 2020 ליושב ראש הכנסת העשרים ושלוש. המהלך הוביל לפיצול סיעות יש עתיד ותלם, שהתאחדו ליש עתיד – תל"ם, מרשימת כחול לבן. ברשימת כחול לבן נותרו 15 חברי כנסת. ב-16 באפריל 2020 תם המנדט של גנץ מבלי שהוקמה ממשלה והוא הועבר לכנסת. ב-20 באפריל חתמו נתניהו וגנץ על הסכם להקמת ממשלת חירום לאומית בתצורה של ממשלת חילופים, שבה כהונת הכנסת תקוצר לשלוש שנים, בחצי הראשון יכהן נתניהו כראש ממשלה וגנץ יכהן כראש ממשלה חלופי, ובחצי השני יתחלפו השניים.

במאי 2020 הגיש גנץ את התפטרותו מתפקיד יו"ר הכנסת לקראת כינון הממשלה החדשה.

ראש ממשלת ישראל החלופי, שר הביטחון ושר המשפטים
ממוזער|גנץ בכיכר דיזנגוף ביום הבחירות לכנסת ה-24
ב-17 במאי 2020 הושבעה ממשלת ישראל השלושים וחמש ובמסגרתה אושר מינויו לתפקיד ראש הממשלה החלופי ושר הביטחון. הממשלה המשיכה להתמודד עם התפרצות נגיף הקורונה בישראל וגנץ המשיך את שילוב צה"ל בסיוע לאוכלוסייה ובניתוח נתונים דרך מרכז המידע והידע הלאומי למערכה בקורונה. במסגרת תפקידו פיקח על הקמת מפקדת "אלון" ומערך החקירות האפידמיולוגיות שהקימה מערכת הביטחון לצורך הטיפול במגפת הקורונה. לאור התגברות ההתחסנות לנגיף, באוגוסט 2021 צירף את חיילי צה"ל לסייע במבצע החיסונים.

ממוזער|תדרוך שר הביטחון וראש הממשלה החלופי, בני גנץ, במפקדת "אלון". מצידיו סגן הרמטכ"ל, האלוף אייל זמיר, מפקד פיקוד העורף, האלוף אורי גורדין ומזכירו הצבאי, תת-אלוף יקי דולף, 4 באוגוסט 2020
ביולי 2020 מינה את אמיר אשל למנכ"ל משרד הביטחון, והודיע שהוד בצר עתיד להתמנות למנכ"ל משרד ראש הממשלה החלופי. בנובמבר 2020 החליט למנות את האלוף הרצי הלוי לסגן הרמטכ"ל הבא.

גנץ קידם את העתקת בסיסי צה"ל לנגב והוביל את הקמת "קריית המודיעין" בסמוך לעומר.

בנוסף, התאים את טפסי משרד הביטחון ברישום ההורים למשפחת להט"ב, ובטפסים נכתב "הורה 1" ו"הורה 2" במקום "אב" ו"אם" קודם לכן.

בנובמבר 2020 הקים את ועדת הבדיקה הממשלתית לנושא רכש הצוללות וכלי השיט. לאחר כחודש חברי הוועדה התפטרו בשל המגבלות שהטיל היועץ המשפטי לממשלה על עבודתה, כדי למנוע פגיעה בהליכים הפליליים בפרשת הצוללות.

גנץ הפך לממלא מקום שר המשפטים וממלא מקום שר התקשורת לאחר שיועז הנדל ואבי ניסנקורן פרשו מהממשלה. בינואר 2021, הקים צוות בין-משרדי להוצאת גלי צה"ל ממערכת הביטחון, והציג מתווה לרפורמה בגיוס לצה"ל, לפיו תוקם מנהלת שירות לצעירים שדרכה יעברו כל הצעירים עם הגיעם לגיל 18, והיא תפנה אותם למסלולים השונים.

גנץ העביר את רפורמת "נפש אחת" למען נכי צה"ל ופגועי הנפש. במסגרת ההחלטה הועבר סכום של כ-300 מיליון ש"ח לאגף השיקום בדגש על טיפול בנפגעי פוסט-טראומה. הרפורמה עברה על רקע הצתה עצמית מול משרדי אגף השיקום בפתח תקווה של איציק סעידיאן, נכה צה"ל אשר נפצע בשג'אעייה, ובקשותיו לעלות את אחוזי הנכות סורבו פעם אחר פעם.

במאי 2021 יצא צה"ל למבצע שומר החומות ברצועת עזה, שבמהלכו שיגרו הפלסטינים לישראל אלפי רקטות. במקביל למבצע אירעו המהומות בישראל שכתוצאה מהסלמתן החל ירי רקטי של חמאס לעבר ירושלים ביום ירושלים. ביום הראשון למבצע, הכריז גנץ על מצב מיוחד בעורף בטווח של עד 80 ק"מ מרצועת עזה למשך 48 שעות. ביומו השני של המבצע, ב-11 במאי, אישר גיוס של 7,000 חיילי מילואים. המבצע נמשך 12 ימים עד להשגת הפסקת אש. במבצע נהרגו 225 מחבלים והותקפו מאות תשתיות טרור, בהן משגרי רקטות, מנהרות תת-קרקעיות ורבי-קומות ששימשו כמטות של חמאס והגא"פ. לישראל נהרגו 8 אזרחים, 3 אזרחים זרים וחייל אחד.

 הממשלה השלושים ושש 
על אף תחזיות הסקרים בראשית מערכת הבחירות לכנסת ה-24, שצפו כי "כחול לבן" תתקשה לעבור את אחוז החסימה, זכתה המפלגה ב-8 מנדטים והשתלבה בממשלה ה-36. עם הקמת הממשלה ביוני 2021, המשיך בני גנץ בתפקידו כשר הביטחון וכסגן ראש הממשלה, בעודו מעביר את סמכויות ראש הממשלה החלופי ושר המשפטים ליאיר לפיד ולגדעון סער. במהלך כהונתו קידם גנץ רפורמות חברתיות וכלכליות בתוך המערכת הביטחונית, בהן העלאת שכר חיילי החובה ב-50% והכרה בלוחמי הקישון שחלו בסרטן כנכי צה"ל. במישור המדיני-ביטחוני, פרץ דרך כשר הביטחון הישראלי הראשון שביקר במרוקו וחתם עמה על הסכם שיתוף פעולה, לצד הידוק הקשרים עם מלך ירדן ועם מלך בחריין, עמו חתם על מזכר הבנות ביטחוני . ממוזער|שר הביטחון בני גנץ נפגש עם מזכיר ההגנה של ארצות הברית לויד אוסטין, 19 במאי 2022
ממוזער|שר הביטחון בני גנץ סוקר בפני נשיא ארצות הברית ג'ו ביידן את מערכת מגן אור
במרץ 2022 אישר רכישה ופיתוח של מערכת ההגנה האווירית "מגן אור", מערך מבוסס לייזר ליירוט ירי תלול מסלול. באותו חודש, בתגובה לגל טרור, החל מבצע שובר גלים למיגור הטרור הפלסטיני ביהודה ושומרון ולמניעת התבססות של החמאס והג'יהאד האסלאמי באזור. באוקטובר ריכז מאמצים נגד חוליית הטרור "גוב האריות" שהתרכזה בשכם. בסדרת פעולות, כולל פעולה צבאית של כוחות צה"ל וימ"מ, בשיתוף השב"כ, בקסבה של שכם, הידלדלה משמעותית פעילות הארגון. במאי 2022 אישר שורת צעדים בוני אמון עם הרש"פ לאחר פגישה עם אבו מאזן, בהם רישום כ-5,500 חסרי מעמד במרשם האוכלוסין הפלסטיני, 6 תוכניות מתאר לפלסטינים ביו"ש, הגדלת מכסת הפועלים מרצועת עזה ב-1,500 איש ופתיחת מעבר "סאלם" לרכבים.

ב-5 באוגוסט החל מבצע עלות השחר ברצועת עזה נגד הג'יהאד האסלאמי הפלסטיני, על פי החלטתם של גנץ וראש הממשלה יאיר לפיד, ללא כינוס של הקבינט המדיני-ביטחוני, וזאת באישורה של היועצת המשפטית לממשלה, גלי בהרב-מיארה. המבצע נערך שלושה ימים, במהלכם סוכלו מפקדי החטיבה הצפונית והדרומית של הארגון, תייסיר אל-ג'עברי וח'אלד מנצור. פלוגות אל-קודס שיגרו במהלך המבצע מעל 1,000 רקטות, מתוכם יורטו 96% על ידי כיפת ברזל, והמבצע הסתיים ללא אבדות בנפש בצד הישראלי. 

גנץ תמך בהסכם הגבול הימי בין ישראל ללבנון שאפשר את הפקת הגז מאסדת כריש.

 באופוזיציה בכנסת העשרים וחמש 
לקראת הבחירות לכנסת העשרים וחמש, רשימת כחול לבן ומפלגת תקווה חדשה חברו לרשימה מאוחדת בראשות גנץ. באמצע אוגוסט הצטרפו אל הרשימה גדי איזנקוט ומתן כהנא, ושמה שונה ל"המחנה הממלכתי". הרשימה זכתה ב-12 מנדטים.

לאחר הבחירות הקים בנימין נתניהו את ממשלת ישראל השלושים ושבע על בסיס רוב של 64 חברי כנסת. "המחנה הממלכתי" בראשות גנץ עברה לאופוזיציה. לצד התנגדותו לרפורמה המשפטית, פעל גנץ לקדם הידברות בין המחנות הפוליטיים בעניינה.

 ממשלת החירום הלאומית במלחמת חרבות ברזל 
ב-11 באוקטובר 2023, בעקבות טבח שבעה באוקטובר ופרוץ מלחמת חרבות ברזל, הצטרף בני גנץ ומפלגתו "המחנה הממלכתי" לממשלת חירום. גנץ הצטרף לממשלה כשר בלי תיק והפך לחבר בקבינט המלחמה המצומצם לצד נתניהו וגלנט, שתפקידו לנהל את המלחמה. כבר ביום הצטרפותו, הבהיר כי על ישראל להתרכז בלחימה בעזה, ולהימנע באותה עת מלהרחיב את המערכה עם מתקפת מנע מול חזבאללה בלבנון.

במרץ 2024 נועד בוושינגטון עם סגנית הנשיא, שר ההגנה, מזכיר המדינה והיועץ לביטחון לאומי, על רקע מלחמת חרבות ברזל והמשבר ההומניטרי ברצועת עזה. בשובו עצר בלונדון ונפגש עם ראש הממשלה הבריטי רישי סונאק, שר החוץ דייוויד קמרון והיועץ לביטחון לאומי סטיבן לובגרוב. לשכת ראש הממשלה הזמינה את כרטיסי הטיסה, אולם בהמשך הביע ראש הממשלה התנגדות לנסיעה.

גנץ דחף להמשך התמרון הקרקעי גם בנפת רפיח, אולם הקרב ברפיח נדחה במשך כשלושה חודשים. ב-14 במרץ 2024 התפרקה השותפות עם גדעון סער וסיעותיהם התפלגו. ב-9 ביוני 2024 הודיע גנץ על פרישתו מהממשלה בעקבות חוסר גיבוש תוכנית פעולה אסטרטגית להמשך המלחמה.

ב-10 בספטמבר 2024, נועד בפריז עם ראש ממשלת קטר, מוחמד אל-ת'אני, שהגיע לעיר במיוחד עבור המפגש. הפגישה, שנמשכה כשלוש שעות, נחלקה לשני חלקים: בחלקה הראשון השתתפו משפחות חטופים ונשיא הקונגרס היהודי העולמי, רון לאודר, במטרה להדגיש את הדחיפות ההומניטרית שבשחרור השבויים, ולאחר מכן שוחחו השניים ביחידות.

תביעות דיבה
בפברואר 2019 הגיש גנץ תביעת דיבה נגד נאווה ג'ייקובס, העוסקת בתקשור ותפיסה על-חושית (מדיום), לאחר  שטענה שהטריד אותה מינית בנעוריו. בניני 2021 נמחקה התביעה, לאחר שהצדדים הגיעו להסכם חסוי.

תביעת דיבה שהגיש בשנת 2019 נגד העיתון "ישראל היום" הסתיימה בפשרה לפיה העיתון יתרום 50 אלף ש"ח למטרות שיקבע גנץ.

נכון לאפריל 2025 גנץ הגיש ארבע תביעות דיבה נגד תומכי נתניהו, שייחסו לגנץ עלילות שקריות. שלוש תביעות הסתיימו בפשרה שבה הנתבעים התחייבו למחוק הפרסומים נגד גנץ ולפרסם התנצלות. באחת משלוש תביעות אלה גם נפסק פיצוי כספי לגנץ. בדצמבר נפסק בתביעה נוספת פיצוי כספי בסכום של 250 אלף שקלים.

תביעת דיבה שהגיש נגד חברת הכנסת טלי גוטליב נדחתה באוגוסט 2025 בנימוק שלגוטליב עומדת חסינותה הפרלמנטרית.

 חיים אישיים 
גנץ נשוי לרויטל (לבית אלוני), מרפאה בעיסוק, אותה הכיר בעת ששירתה כמש"קית ת"ש בגדוד 890 תחת פיקודו. לזוג ארבעה ילדים. התגורר בשכונת נווה אפק שבראש העין, ובפברואר 2024, עקב אירועי 7 באוקטובר, עבר להתגורר בקיבוץ יד מרדכי, כאות סולידריות עם תושבי עוטף עזה.

במאי 2015 העניקה אוניברסיטת בר-אילן לגנץ תואר דוקטור לשם כבוד.

 לקריאה נוספת 

 קישורים חיצוניים 






 כתבות בתקשורת










 רונית ורדי, כך הפך בני גנץ לתקווה הגדולה של המערכת הפוליטית // פרופיל, באתר ליברל, 11 ביולי 2018

 אהרון דולב, עם הצנחנים בצפון: "שום רוצה לא יעבור את הגדר", מעריב,  12 בפברואר 1988




ראיונות עמו:






מכּתביו:







 הערות שוליים 

קטגוריה:ראשי המטה הכללי
קטגוריה:סגני רמטכ"ל
קטגוריה:מפקדי גייסות בצה"ל
קטגוריה:מפקדי אוגדת אזור יהודה ושומרון
קטגוריה:מפקדי יק"ל
קטגוריה:בוגרי הכפר הירוק
קטגוריה:מפקדי חטיבת יהודה
קטגוריה:מפקדי חטיבה 551
קטגוריה:נספחים צבאיים ישראלים בארצות הברית
קטגוריה:מפקדי יחידת שלדג
קטגוריה:מפקדי חטיבת הצנחנים
קטגוריה:מפקדי זרוע היבשה
קטגוריה:מפקדי פיקוד הצפון
קטגוריה:בוגרי המכללה לביטחון לאומי
קטגוריה:ישראלים מעוטרי אות לגיון ההצטיינות
קטגוריה:מפקדי עוצבת אתגר
קטגוריה:מפקדי גדוד 890
קטגוריה:חברי הכנסת העשרים וארבע
קטגוריה:דירקטורים ישראלים
קטגוריה:מקבלי תואר דוקטור לשם כבוד מאוניברסיטת בר-אילן
קטגוריה:יושבי ראש ונשיאי עמותות
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת תל אביב
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת חיפה
קטגוריה:חברי הכנסת מטעם חוסן לישראל
קטגוריה:חברי הכנסת העשרים ושתיים
קטגוריה:חברי הכנסת העשרים ושלוש
קטגוריה:חברי הכנסת העשרים ואחת
קטגוריה:ראש העין: חברי הכנסת
קטגוריה:כפר אחים: חברי הכנסת
קטגוריה:יד מרדכי: אישים
קטגוריה:חברי הכנסת מטעם כחול לבן
קטגוריה:יושבי ראש הכנסת
קטגוריה:שרי ממשלת ישראל השלושים וחמש
קטגוריה:קציני צה"ל בכירים שכיהנו כשרים בממשלת ישראל
קטגוריה:שרי ממשלת ישראל השלושים ושש
קטגוריה:סגני ראש ממשלת ישראל
קטגוריה:שרי ממשלת ישראל
קטגוריה:בוגרי האוניברסיטה לביטחון לאומי
קטגוריה:קציני צה"ל בכירים שכיהנו כשרי הביטחון
קטגוריה:חברי הכנסת העשרים וחמש
קטגוריה:חברי הכנסת: אנשי צבא
קטגוריה:שרי ממשלת ישראל השלושים ושבע
קטגוריה:מפקדי פלוגות במלחמת לבנון הראשונה
קטגוריה:חיילי חיל הרגלים במלחמת לבנון הראשונה
קטגוריה:חברי המטה הכללי של צה"ל במלחמת לבנון השנייה
קטגוריה:שרים בלי תיק בממשלות ישראל
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1959