מי ורדים

מי ורדים (בפרסית: گلاب; גולב) הם תרחיף המופק כתוצר לוואי של זיקוק עלי כותרת של ורדים. מקור מי הוורדים במטבח הפרסי.

 שימושים 
מי הוורדים ניחנים בארומה חזקה ומשמשים במזרח הרחוק ובמזרח התיכון כתבלין למאכל – בעיקר בקינוחים מתוקים כגון מעמול, מלבי, סחלב, פלודה, לאסי, רחת לוקום, דונדורמה (גלידה טורקית), גלידה פרסית, בוזה (גלידה סורית), פודינג אורז טורקי (Sütlaç), ועוד. מי הוורדים משמשים גם לצורכי דת בהינדואיזם ובאסלאם. במערב מי הוורדים משמשים בעיקר כתחליף זול לשמן ורדים שמשמש בתעשיית הקוסמטיקה.

 בישראל 
בישראל משווקים מי ורדים שבחלקם מייצור מקומי ובחלקם מיובאים בשווקים, בחנויות ייחודיות, בבתי הטבע והקוסמטיקה. בחנויות התבלינים ניתן להשיג מי ורדים מהולים במים או בתמצית מרוכזת יותר בדיוק כמו מי זהר.

 במקורות היהודיים 
מבחינת ההלכה היהודית, הרחת מי הוורדים חייבת בברכת "בורא מיני בשמים" ושימשו גם במנהגי אבלות בקהילות מסוימות כמו בציטוט הזה:

 ראו גם 
 מי זהר

קישורים חיצוניים

ביאורים

קטגוריה:תבלינים
קטגוריה:מגדנאות
קטגוריה:המטבח האזרי
קטגוריה:המטבח היווני
קטגוריה:המטבח הערבי
קטגוריה:המטבח הפרסי
קטגוריה:המטבח המזרח-תיכוני
קטגוריה:ורדיים
קטגוריה:זיקוק