עוצבת געש

עוצבת געש (אוגדה 36) היא אוגדה משוריינת סדירה בפיקוד הצפון בצה"ל.

שמאל|ממוזער|200px|יחידת סילוק הפצצות של עוצבת געש מכינה לפיצוץ מבוקר מצבור אמל"ח סורי ישן שנתגלה ב-16 באוקטובר 2005

מבנה
כוחות האוגדה מורכבים מיחידות מתמרנות (שריון וחיל רגלים וחיל הנדסה) בהן חטיבות השריון הסדירות 7 ו־188, חטיבת החי"ר הסדירה גולני, חטיבת התותחנים הסדירה עוצבת גולן וחטיבת חי"ר במילואים עציוני. כמו כן לאוגדה יחמ"מ אוגדתי וכוחות תומכי לחימה נוספים.

 חטיבות עוצבת געש תג שם מספור הערות חטיבות סדירות מרכז|27px חטיבת גולני 1 חטיבת חיל רגלים מרכז|27px עוצבת סער מגולן 7 חטיבות חיל שריון מרכז|27px עוצבת ברק 188 מרכז|39x39px|טקסט= עוצבת גולן 282 חטיבת תותחנים חטיבות מילואים מרכז|27px חטיבת עציוני 6 חטיבת חיל רגלים

האוגדה מונה כוחות נוספים, ביניהם:
 27px אגד לוגיסטי
 27px גדוד התקשוב
ממוזער|391x391 פיקסלים|תרשים מבנה האוגדה לפי תקן נאט"ו לסימון כוחות

היסטוריה
שנים ראשונות
מפקדת העוצבה הוקמה ב-1954 כמפקדה משימתית ללא כוחות קבועים תחת אחריותה. האוגדה השתייכה לפיקוד הצפון ומפקדה הראשון היה אברהם יפה. במהלך מלחמת סיני הוצבה האוגדה במשימת הגנה במרחב העמקים תחת פיקוד הצפון, כאשר האוגדה תגברה את מפקדת אוגדה 77 בגורמי קשר. מפקד האוגדה יפה ויתר על הפיקוד עליה על מנת לפקד על חטיבה 9 שלקחה חלק פעיל בלחימה.

במלחמת ששת הימים נלחמה בקרבות בצפון השומרון, בהם כבשה את ג'נין, עמק דותן, שכם וגשר אדם ובהמשך השתתפה בכיבוש דרום רמת הגולן כמאמץ משני, כאשר עיקר הלחימה בגולן נוהלה על ידי חפ"ק פיקודי. תחת פיקודה במלחמה נכללו חטיבות חיל רגלים 3 ו-9, חטיבת שריון 37, חטיבה ממוכנת 45 וגדוד שריון פיקודי (גש"פ) 181.

ב-1971 החל ארגונה של העוצבה מחדש כאוגדה קבועה, היא קיבלה אחריות על גזרת רמת הגולן, כמפקדה מרחבית, ומפקדת האוגדה מוקמה במחנה יצחק (נַפַח) שמדרום-מערב לעין זיוון.

במלחמת יום הכיפורים לחמו כוחות האוגדה בקרבות הבלימה מול הכוחות הסורים, שהגיעו עד למפקדת האוגדה בנַפַח. לאחר המלחמה אורגנה כאוגדה סדירה (אוגדת הבזלת).

במבצע ליטני לחמה האוגדה בגזרה המזרחית של דרום לבנון.

מלחמת לבנון הראשונה
מפקד האוגדה במלחמת לבנון הראשונה היה אביגדור קהלני. משימתה הייתה להתקדם מאצבע הגליל דרך רמת נבטיה לעבר צידון. חטיבות גולני ו-188 התקדמו מכיוון אצבע הגליל, חצו את הליטני בגשר עקיה ללא כל התנגדות, והמשיכו להתקדם צפונה לכיוון רמת נבטיה, תוך שחטיבת גולני מושכת מערבה לכיוון הים. בליל 7 ביוני נערך הקרב על הבופור. במהלך ההגעה ליעד נפצע מפקד הכוח משה קפלינסקי, ובקרב עצמו נהרגו 6 מלוחמי חטיבת גולני בהם מפקד הכוח שהחליף את קפלינסקי - רס"ן גוני הרניק.

ב-7 ביוני, לאחר כיבוש הבופור בידי חטיבת גולני, התקדמה חטיבה 769 יחד עם כוח בפיקוד סמח"ט גולני גבי אשכנזי לכיוון העיר נבטיה, ועם ערב נכבשה העיר. באותו ערב הגיעו כוחות האוגדה לפאתי צידון ובלילה חברו לכוחות אוגדה 96 שהונחתו מהים בשפך האוואלי, ולחטיבה 211 שהגיעה מכיוון דרום בציר החוף, והוכפפה לפיקוד האוגדה.

ב-8 ביוני ניהלה האוגדה קרב קשה בצידון על מנת לפתוח את הציר הראשי לתנועה. תפקיד האוגדה היה למצוא דרך לעבור את העיר במהירות ולהתקדם צפונה, בעוד שעל אוגדה 91 הוטל לטהר את כיסי ההתנגדות בעיר. האוגדה המשיכה בלחימה והגיעה עד לפאתי ביירות.

 ההתנתקות 
במהלך יישום תוכנית ההתנתקות הופעלה האוגדת על כוחותיה ברצועת עזה, ואוגדה אחרת החליפה אותה בתפקידה בשגרה בהגנת רמת הגולן.

מלחמת לבנון השנייה
במלחמת לבנון השנייה הופעלו חטיבות האוגדה ללא האוגדה בלבנון, בעוד האוגדה מפקדת על כוחות אחרים בגזרת רמת הגולן ולא משתתפת בלחימה.

לאחר מלחמת לבנון השנייה החלה העוצבה סדרת אימונים להטמעת מערכת צבא יבשה דיגיטלי ובספטמבר 2009 היא הייתה האוגדה הראשונה בצה"ל לקיים תרגיל אוגדתי מלא במסגרת צבא יבשה דיגיטלי.

בינואר 2014 תפסה אוגדת הבשן את מקומה של העוצבה כאוגדה המרחבית של רמת הגולן ועוצבת הגולן עברה לאחריות אוגדת הבשן. האוגדה לחמה במבצע צוק איתן כשתחת פיקודה עוצבת גולן, חטיבת גולני, חטיבה 7, חטיבה 188 וחטיבת ביסלמ"ח.

מלחמת חרבות ברזל
במלחמת חרבות ברזל לחמה האוגדה ברצועת עזה. האוגדה הייתה השנייה להיכנס לרצועה אחרי אוגדה 162. היא פרצה את מסדרון נצרים, וכוחותיה לחמו בשכונות דרום העיר עזה כמו שייח עג'לין, רימאל, וזייתון. האוגדה שיתפה פעולה עם כוחות אוגדה 162 במטרה לכתר את העיר עזה ולהפעיל לחץ על מוקדי הכוח המרכזיים של ארגון הטרור בצפון הרצועה, והמפקדה הראשית שלו בבית החולים שיפא. כוחות האוגדה נכנסו לשיפא, נלחמו במחבלים הרבים ששהו בו, והשמידו את המפקדה התת-קרקעית של חמאס במקום.

בסוף נובמבר 2023, נכנע חמאס ללחץ הצבאי והסכים לעסקת שחרור חטופים, שבמסגרתה נכללה הפסקת אש. עם תום הפסקת האש, ולאחר הפרות מצד ארגוני הטרור ברצועה, פשטה האוגדה על שכונת שג'אעייה, והשמידה את גדוד החמאס של השכונה. לאחר מכן, פעלה האוגדה במחנות המרכז נוסיראת ואל בורייג'. באמצע חודש ינואר 2024, יצאה האוגדה מרצועת עזה, לצורך מעבר להגנה בגבול הצפון.

תחת האוגדה, פעלו חטיבות רבות, מהם החטיבות הקבועות של האוגדה: חטיבת גולני, חטיבה 188, חטיבה 7 וחטיבת האש 282; ומהם חטיבות אחרות שפעלו תחת האוגדה, כחטיבת ביסלמ"ח, חטיבת הצנחנים, חטיבת כפיר וחטיבת ירושלים ויחידות מובחרות וגדודים מחיל ההנדסה.

ב-2 באוקטובר 2024, לאחר חודשי לחימה ארוכים בגבול לבנון, נכנסה האוגדה לתמרון בדרום לבנון. כוחות האוגדה כללו את חטיבות גולני, עציוני, חטיבה 188 וחטיבת האש 282, שפעלו במרחבים מארון א-ראס, יארון ושטחים מיוערים סמוכים. מאוחר יותר פעלה האוגדה בעיירה עייתא א-שעב ועצרה את מפקד האזור. בשלב העמקת הלחימה, נבחרה האוגדה להעמיק את הלחימה לקו הכפרים השני בדרום לבנון.

ב-22 במרץ 2025 שבו כוחות האוגדה לאחר התמרון בלבנון לפיקוד הדרום, ונערכו ללחימה בגזרתו במסגרת מבצע עוז וחרב. ב-2 באפריל כוחות אוגדה 36 החלו לתמרן בדרום ח'אן יונס, כשהכוחות היו חטיבת גולני, חטיבה 188 וחטיבה 282. ב-12 באפריל הודיע דובר צה"ל כי הושלם כיתור רפיח באמצעות השגת שליטה "ציר מורג", שנועד לחצוץ בין רפיח לח'אן יונס.

עם פתיחת מבצע מרכבות גדעון ב־19 במאי 2025, פעלה האוגדה מציר מורג לכיוון ח'אן יונס שלצפונה. האוגדה לחמה בעיר עד 11 בספטמבר 2025, כשהעבירה את המרחב לאוגדת עזה עקב ההכנות למבצע מרכבות גדעון ב' בעיר עזה. ב־21 בספטמבר הצטרפה האוגדה ללחימה בעיר עזה במסגרת המבצע.

לאחר שהסכם חמאס–ישראל נכנס לתוקף באוקטובר 2025, פעלו כוחות האוגדה במרחב ח'אן יונס באזור שמעבר לקו הצהוב.

מפקדי האוגדה
ממוזער|300px|טקס חילופי פיקוד בעוצבה, יוני 2020. מימין: המפקד היוצא אבי גיל, אלוף פיקוד צפון אמיר ברעם והמפקד הנכנס דן נוימן
שםתקופת כהונההערות אברהם יפה  1954–1958  לימים מפקד פיקוד הדרום צבי זמיר  1958–1962  לימים מפקד פיקוד הדרום וראש המוסד עוזי נרקיס  1962–1965  לימים מפקד פיקוד המרכז אלעד פלד  1965–1968  מפקד האוגדה במלחמת ששת הימים שמואל גונן  1969–1972  לימים מפקד פיקוד הדרום רפאל איתן  1972–1974  מפקד האוגדה במלחמת יום הכיפורים, לימים הרמטכ"ל ה-11 אביגדור בן-גל  1974–1976  לימים מפקד פיקוד הצפון אמיר דרורי  1976–1977  לימים סגן הרמטכ"ל אורי אור  1977–1979  לימים מפקד פיקוד הצפון אורי שגיא  1979–1980  לימים ראש אמ"ן עמרם מצנע  1980–1981  לימים ראש אג"ת אביגדור קהלני  1981–1982  בעל עיטור הגבורה, מפקד האוגדה במלחמת לבנון הראשונה מתן וילנאי  1982–1984  לימים ראש אגף כוח האדם ואגף המבצעים וסגן הרמטכ"ל יהודה פלד  1984–1986  לימים מפקד המכללה הבין-זרועית לפיקוד ולמטה נתי גולן  1986–1987  בעל עיטור הגבורה מאיר דגן  1987–1989  לימים מפקד הגיס הצפוני וראש המוסד עמירם לוין  1989–1990 לימים מפקד פיקוד הצפון יצחק בריק  1990–1992 לימים מפקד המכללות הצבאיות ונציב קבילות החיילים משה עברי סוקניק  1992–1994  לימים מפקד הגיס הצפוני, מפקד זרוע היבשה נספח צה"ל בארצות הברית שי אביטל  1994–1996  לימים מפקד מפקדת העומק והגיס הצפוני בני לידור  1997–1999  צבי גנדלמן  1999–2001 לימים ראש עיריית חדרה אבי מזרחי  2001–2003  לימים מפקד פיקוד המרכז ומפקד זרוע היבשה גרשון הכהן  2003–2005  לימים מפקד המכללות הצבאיות והגיס צפוני אלי רייטר  2005 – 15 באוקטובר 2007 מפקד האוגדה במלחמת לבנון השנייה סמי תורג'מן  15 באוקטובר 2007 – 17 ביוני 2009  לימים מפקד פיקוד הדרום אייל זמיר  17 ביוני 2009 – 7 ביולי 2011  לימים הרמטכ"ל ה-24תמיר היימן  7 ביולי 2011 – 31 ביולי 2013  לימים מפקד המכללות הצבאיות והגיס הצפוני וראש אמ"ןיצחק תורג'מן  31 ביולי 2013 – 26 באוגוסט 2015  לימים ראש אגף הטכנולוגיה והלוגיסטיקהיעקב בנג'ו  26 באוגוסט 2015 – 18 במרץ 2018 לימים מפקד הגיס הצפוני וראש אג"תאבי גיל  18 במרץ 2018 – 3 ביוני 2020  לימים המזכיר הצבאי של ראש הממשלהדן נוימן3 ביוני 2020 – 29 במאי 2022לימים מפקד המכללות הצבאיותדדו בר כליפא29 במאי 2022 – 22 באוגוסט 2024 מפקד האוגדה במלחמת חרבות ברזל, לימים ראש אכ"א מורן עומר 22 באוגוסט 2024 – 13 בנובמבר 2025  מפקד האוגדה במלחמת חרבות ברזל יפתח נורקין13 בנובמבר 2025 – מכהן  מפקד האוגדה המכהן
קישורים חיצוניים

הערות שוליים

*
געש
געש