איליה קאזאן

איליה קאזאן (; 7 בספטמבר 1909 – 28 בספטמבר 2003) היה במאי קולנוע ותיאטרון אמריקני. הוא זכה בשני פרסי אוסקר על בימוי, ובפרס אוסקר לשם כבוד.

ביוגרפיה
נולד בשם אליאס קאזאנדזולו (ביוונית: Ηλίας Καζαντζόγλου) בקונסטנטינופול שבאימפריה העות'מאנית (לימים, איסטנבול שבטורקיה), למשפחה יוונית-נוצרית-אורתודוקסית. בילדותו היגרה משפחתו לארצות הברית. קאזאן גדל בחוויית קיפוח, כבן מהגרים טיפוסי. היה מנוכר ורחוק מאביו, חש נחות מבחינה חברתית ומינית.

קאזאן עבד בשיתוף פעולה הדוק עם סופרים ותסריטאים מהשורה הראשונה, ובהם ארתור מילר, טנסי ויליאמס, ויליאם אינג', באד שולברג (חופי הכרך ופנים בקהל), ג'ון סטיינבק (ויוה זפאטה!) והרולד פינטר (הטייקון האחרון).

את האוסקר הראשון קיבל קאזאן על הסרט "הסכם ג'נטלמני" בשנת 1947. באותה שנה ביים את ההפקה המקורית של המחזה "כולם היו בניי". בשנת 1949 ביים את ההפקה המקורית של המחזה "מותו של סוכן", ואת הסרט פינקי.

בשנת 1951 ביים את הסרט "חשמלית ושמה תשוקה", לאחר בימוי הפקה מקורית בברודוויי של המחזה שכתב טנסי ויליאמס. בסרט נתגלה מרלון ברנדו, והיה מועמד עליו לפרס האוסקר.

קאזאן ביים בשנת 1954 את הסרט חופי הכרך, וקיבל עליו את פרס האוסקר בפעם השנייה.  כמו כן ביים את הסרטים קדמת עדן (1955), "בייבי דול" (1956), "ויוה זפאטה!" (1952), "נהר פראי" (1960), "זוהר בדשא" (1961), "ההסדר" (1969), "הטייקון האחרון" (1976), "בהלה ברחובות" (1950), "אמריקה אמריקה" (1963), "אילן גדל בברוקלין" (1945), "בומרנג" (1947), "פנים בהמון" (1957), "אדם על חבל מתוח" (1953), וסרטים נוספים.

בסוף שנות השישים החל כוכבו לדעוך והוא פנה לכתיבת רומנים. אחדים מהם הפכו לרבי מכר, בהם "ההסדר" (1967), אך לא זכו לאהדת הביקורת. עם זאת, פרסום האוטוביוגרפיה שלו "חיים" (ב-1988) החזירו אותו לאור הזרקורים. הספר התקבל בהתלהבות רבה בעולם כולו ונחשב כאחת האוטוביוגרפיות הטובות שנכתבו אי פעם.

בשנת 1999 זכה באוסקר על מפעל חיים. במעמד קבלת הפרס נערכו הפגנות מחאה, הן של קהילת הקולנוע והן של אזרחים מהמחנה הליברלי, אשר התקוממו על הענקת פרס למי שנתפס בעיניהם כ-"מלשין ומשתף-פעולה".

 חיים אישיים 
איליה קאזאן היה נשוי שלוש פעמים. אשתו הראשונה הייתה מולי דיי תצ'ר. תוך כדי נישואיו ניהל מערכות יחסים מקבילות. בין השאר, ניהל ידידות רומנטית עם מרילין מונרו. הוא התגרש מאשתו הראשונה למען השחקנית קונסטאנס דאולינג. אחרי תקופה של חיים משותפים עזב את דאולינג וחזר לחיות עם תצ'ר אך המשיך לנהל  מערכות יחסים מקבילות עד מותה ב-1963.

נישואיו השניים היו לשחקנית ברברה לודן, שילדה את בנו כאשר עדיין היה נשוי לאשתו הראשונה, והם נמשכו בין השנים 1969 עד למותה ב-1980. נישואיו לאשתו השלישית נמשכו מ-1982 עד למותו, ב-2003.

לקאזאן חמישה ילדים, ביניהם התסריטאי ניקולס קאזאן, והוא סבם של השחקניות זואי קאזאן ומאיה קאזאן.

 עמדותיו הפוליטיות 
בעת "ציד המכשפות" של ועדת מקארתי לא עמד קאזאן בלחץ, ומסר שמות של חלק מחבריו, שלטענתו היו ידועים גם ללא עדותו. רבים לא סלחו לו על כך.

לקריאה נוספת



קישורים חיצוניים






הערות שוליים

קטגוריה:בוגרי ויליאמס קולג'
קטגוריה:במאי קולנוע אמריקאים
קטגוריה:זוכי אוסקר: פרסי כבוד
קטגוריה:אישים שהונצחו בשדרת הכוכבים של הוליווד: קולנוע
קטגוריה:זוכי אוסקר: הבימוי הטוב
קטגוריה:זוכי פרס דונלדסון
קטגוריה:זוכי פרס מרכז קנדי
קטגוריה:מהגרים מטורקיה לארצות הברית
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1909
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-2003