בסיס עובדה

שמאל|ממוזער|250px|מטוס קרב מדגם F-16C "ברק" של טייסת 110 בחיל האוויר הישראלי ממריא מהבסיס במהלך סדנת דגל כחול ב־2013: תרגיל משותף לחילות האוויר של ישראל, ארצות הברית, איטליה ויוון.
בסיס עובדה (בח"א 10) הוא בסיס הכשרות של חיל האוויר הישראלי המרכז את רוב ההכשרות של מערך התעופה של החיל. 

הבסיס הוקם  בראשית שנות השמונים כמחליף לבסיס עציון בסיני שפונה במסגת נסיגת צה"ל מסיני, ושימש כבסיס מבצעי עד שנות השמונים המאוחרות.

שמו של הבסיס ניתן לו על שם מבצע עובדה בו נכבש הנגב הדרומי במהלך מלחמת העצמאות.

 טייסות ויחידות 
תחת פיקוד הבסיס נמצאות היחידות שלהלן:
 25px בית הספר לבקרה אווירית ופיקוח טיסה (ביבו"פ) 528
 25px בית הספר למקצועות התעופה (ביסמ"ת) 501
 25px ביסל"ח 314
 25px יחידת בינוי 250 – אחראית על כלל תשתיות הבסיס ומרחב אחריותו, הן בהיבט הרציפות התפקודית של תשתית המבנים והמערכות והן בהיבטי האחזקה השוטפת (שבר ואחזקה מונעת ומתוכננת). בנוסף, היחידה מנהלת את מיזמי ההתעצמות והשיפוצים בבסיס.
 בסיס אימונים השייך לבית הספר להגנת הגבולות המכשיר את לוחמי מערך האיסוף הקרבי
 טייסות תומכות
 25px טייסת תעופה
 25px טייסת תחזוקה
 25px טייסת מנהלה
 25px יחידת בינוי

 טייסות ויחידות בבסיס שעברו או נסגרו 
 25px י"ב 528 – הוקמה בבסיס כגלגול של היחידה ההיסטורית משנות ה-70. ב-2020 הפכה לבית הספר לבקרה אווירית ופיקוח טיסה (ביבו"פ).
 25px בית הספר לקצינים של חיל האוויר – פורק ב-2022 כחלק מעבודת מטה חיילית, והשלמות הקצונה פוזרו לבתי ספר מערכיים כמו ביסמ"ת, ביבו"פ והאקדמיה להכשרת מפקדים בבח"א 21.
 25px טייסת הדרכה – פיתוח תוצרי הדרכה מתקדמים והכשרת מדריכים עבור כל בתי הספר בבסיס. נסגרה ב-2021 והתמזגה לתוך בית הספר למקצועות התעופה.
 25px טייסת 144 – הוקמה בכנף 10, ב-1988. לאחר הקיצוצים הגדולים בכוח הצבאי, החליטו לסגור את בסיס עובדה ככנף מבצעית ולכן עברה לכנף 4.
 25px טייסת 149 – הוקמה בכנף 10, ב-1988. לאחר הקיצוצים הגדולים בכוח הצבאי, החליטו לסגור את בסיס עובדה ככנף מבצעית ולכן עברה לכנף 4.
 25px טייסת 115 – טייסת ביום אויב, נפתחה בבסיס ב־2005 ונסגרה ב־2025

 היסטוריה 
בסיס עובדה הוא אחד משני בסיסי חיל האוויר אשר הוקמו על ידי חיל ההנדסה של צבא ארצות הברית (US Army Corps of Engineers) בעקבות פינוי בסיסי חיל האוויר בסיני, בהתאם להסכמי קמפ דייוויד. בסיס עובדה נועד להחליף את בסיס עציון על שמו הוא נקרא "כנף 10" והוא נושא אף את סמלו של בסיס עציון, בעוד שבסיס רמון נועד להחליף את בסיס איתם. במהלך בנייתו של הבסיס, השטח שימש כפארק מים לילדי העובדים האמריקאים והאסייאתים שעבדו באזור. תכנונם המקורי של שני הבסיסים היה דומה לזה של הבסיסים שהוחזרו בסיני. כוח חלוץ של הכוח האמריקני לבניית הבסיסים החל להגיע לישראל כבר בנובמבר 1978 זמן קצר לאחר חתימת הסכם השלום. מטה פרויקט בניית שדות התעופה שכן בבית יבמ ואילו ניהול הבנייה וצוות המהנדסים תפסו את בניין מלון פאלאס בתל אביב.

שני הבסיסים נבנו על פי תוכניות כמעט זהות. בכל בסיס נבנו עשר מערכות של דירים תת־קרקעיים, בכל מערכת שישה דירים למטוסים. בהתאם לדרישתו של מפקד חיל האוויר, האלוף לפידות, חלקים נרחבים מתכנון הבסיס, כולל תכנון הדירים התת־קרקעיים, נעשה על ידי אדריכלים ומתכננים ישראלים. עוד בטרם החלה הבנייה דרשה ישראל שינויים שונים בתוכניות הבנייה. כך למשל, שונו מסלולי הסעת המטוסים באופן שיאפשר פינוי מהיר של מסלולי ההמראה. בסופו של התכנון מתוך 105 מרכיבים מבניים של כל בסיס, 70 היו זהים לבסיסי חיל האוויר בסיני, איתם ועציון. לתאום בניית הבסיסים מטעם משרד הביטחון מונה תת־אלוף משה בר-טוב, נווט חיל האוויר.

בדיקות תנאי הקרקע במקום המיועד לבסיס החלו באביב 1979. על אף שקווי המתאר של מבני הבסיסים ומסלולי התעופה היו זהים, הרכב הקרקע היה שונה באופן משמעותי בשני המיקומים, דבר שחייב התאמות ושיטות בנייה שונות. בעובדה שכבות הקרקע העליונה מורכבת בעיקר מטין, חול וחצץ כתוצאה מסחף שיטפונות, בעוד ששכבת הסלע נמצאת כ־40 מטר מתחת לפני הקרקע. הרכב הקרקע הצריך עבודות נרחבות להידוק שכבת הקרקע העליונה בטרם תחילת עבודות הבנייה. כמו כן נדרשו עבודות נרחבות להטיית ערוצי שיטפונות חורף, לצורך כך נחפרה תעלת הטיה לאורך 15 ק"מ אשר תוכננה להכיל אף שיטפונות נדירים בעוצמתם.

בשטח המיועד לבסיסים נערך סקר ארכאולוגי בטרם תחילת הבנייה וכן היה צורך במבצע נרחב לפינוי נפלים מן השטח. אתר בסיס עובדה שימש כמטווח לחיל האוויר ובמקום היו מסלולי דמה כמטרות להפצצה. מבצע פינוי הנפלים בעובדה היווה אתגר מיוחד כיוון שלא ניתן היה לגלותם עם מגלי מוקשים לאחר שחלקן התחפרו בעומק הקרקע. תחילה לקח על עצמו משרד הביטחון את משימת פינוי הנפלים, אולם משהסתבר גודל המשימה ומורכבותה, הובא ציוד לגילוי מתכות מארצות הברית. צפיפות המתכות שהתגלתה בשטח הייתה גדולה מאוד, לעיתים עד 100 חתיכות מתכת בשטח של כ־150 מ"ר, דבר שעיכב את תחילת עבודות הבנייה. בנובמבר 1979 הושלמה רוב עבודת חשיפת הנפלים, אולם צוות קטן של חיל הנדסה נותר בשטח לאורך כל עבודות הבניה. אף בעת חפירת דירים תת־קרקעיים התגלו פצצות נפל נוספות, חלקן התפוצצו בעת שהוזזו על ידי כלי העבודה.

רוב הפועלים שעבדו בבניית בסיס עובדה היו תאילנדים. הייתה זו הפעם הראשונה בהיסטוריה של מדינת ישראל שהובאו למדינה עובדים זרים באופן נרחב ומאורגן, עובדה שעוררה התנגדות רבה בהסתדרות העובדים.

השלמת שדות התעופה והפיכתם למבצעיים הייתה תנאי שהציבה ישראל לפינוי חצי האי סיני. בגלל לוח הזמנים הדוחק בניית הבסיסים התקדמה עוד בטרם הושלמו כל תוכניות הבנייה, ללא סדר לוגי מקובל בתחום הנדסת הבניין. הפועלים הזרים בבסיסים עבדו בשבוע עבודה של 60 שעות, 10 שעות עבודה ביום, שישה ימים בשבוע. בבסיס עובדה, במשך תקופה של שישה שבועות לקראת סיום הפרויקט הוארך יום העבודה ל־12 שעות ביום, שישה ימים בשבוע. בשיא תקופת הבניה, בשנת 1981, עבדו בכל אחד מאתרי הבסיסים למעלה מ־2,500 פועלים. ב־27 נובמבר 1980, מיד לאחר שהושלם מסלול הנחיתה בבסיס עובדה, הנחית האלוף דוד עברי מטוס קרב במקום, זאת עוד בטרם הושלמה בניית הבסיס.

ב־18 באוקטובר 1981 הועבר מטוס הכפיר הראשון לבסיס עובדה, שישה מטוסי כפיר נוספים נחתו במקום ב־8 בנובמבר בטקס חנוכת הבסיס בנוכחות ראש הממשלה מנחם בגין, הרמטכ"ל רפאל איתן ומפקד חיל האוויר דוד עברי. זמן קצר אחר כך הועברה לבסיס טייסת שלמה.

ב־17 במאי 1982 הועברו הבסיסים באופן רשמי לידי צה"ל בטקס בבסיס רמון, במעמד שר הביטחון אריאל שרון, אולם הבנייה במקום נמשכה עד חודש יולי. סך עלות הפרויקט הייתה 1.05 מיליארד דולר, סכום שחרג רק בכ־30 מיליון דולר מן התקציב המקורי של הפרויקט. עלות בניית בסיס עובדה הייתה כמחצית מסכום זה.

באוגוסט 1982 הוכרזו שני הבסיסים כמבצעיים.

ב־1987 עברו מבסיס עובדה שתי טייסות הקרב (מטוסי כפיר) שהיו מוצבות בו באופן קבוע, והוא הפך מ"כנף 10" ל"בח"א 10". במהלך זה הפך הבסיס לבית הספר למקצועות התעופה (ביסמ"ת) של חיל האוויר (בית הספר עבר ממקומו הקודם בבח"א 501 סמוך לקיבוץ חפץ חיים).

בשנת 1995 נחטף מטוס בואינג 707 איראני לישראל. המטוס הונחת בבסיס עובדה בליווי מטוסי קרב. באוגוסט 1995 אירע בבסיס אחד ממקרי הרעלת המזון החמורים בתולדות צה"ל כאשר נגד נפטר וכ־300 חיילים חלו לאחר שאכלו בחדר האוכל של הבסיס. בשנת 2000 נחטף מטוס טופולב רוסי שהיה בטיסה מדאגסטן למוסקבה, המטוס הונחת בעובדה בליווי מטוסי F-15 איגל. בשנת 2004 עם יציאת מטוסי ה־F-4 פנטום משירות בחיל האוויר, אוחסנו מטוסי הפנטום בבסיס עובדה.

הבסיס מארח מדי שנה מאז 2003את סדנת "דגל כחול".

ב־2005 נפתחה בבסיס טייסת 115 ("טייסת הדרקון המעופף"), המכונה גם "הטייסת האדומה". תפקידה הוא להוות את "הכח האדום" באימוני אוויר־אוויר וקרקע־אוויר בין כוחות ביום האויב מהטייסת לבין הטייסת התורנית שמגיעה לאימון בבסיס. הטייסת נסגרה במאי 2025.

החל מסוף שנת 2008, מתקיימת במחנה עובדה טירונות רובאי 02 ובה 2 פלוגות (איתן וחורב), לאחר פירוקו של בסיס הטירונים בזיקים ומעבר הפלוגות השונות של הבסיס למקומות שונים. בשל היותו מרוחק מריכוזי אוכלוסייה, משמש הבסיס גם לתרגילי טייסות חיל האוויר הפורסות בבסיס מעת לעת.

ב־2014 הועבר ביסל"ח 314, בית הספר למקצועות החי"ר של חיל האוויר, לכפיפות לבסיס. ביסל"ח ממוקם על יד בסיס חצרים, והשתייך עד אותה עת לביסל"א.

באוגוסט 2025 נפתח בסיס אימונים למערך האיסוף הקרבי בבסיס, המהווה חלק מבית הספר לאיסוף קרבי. הבסיס נסמך לוגיסטית על בסיס עובדה ושייך לחיל האיסוף הקרבי של זרוע היבשה.

 מפקדי הבסיס 
עם מפקדי הבסיס נמנים:
 מנחם שרון – מפקדו הראשון של הבסיס
 אברהם עשהאל
 אורי שחר
 ישראל קריגר
 יאיר כפרי
 בועז פלג
 אריה ויסבורט (1994–1997)
 רם שמואלי (1997–1999)
 שמעיה אביאלי (1999–2002)
 יעקב שהרבני (2002–2005)
 שלי אוחובסקי (2005–2008)
 הודי להב (2008–2011)
 אבי רוט (2011–2014)
 הראל תגר (2014–2016)
 איתמר רייכל (2016–2018)
 מתן עדין (2018–2020)
 אל"ם ח' (2020–2022) (ראש להק כח אדם הנוכחי 2026)
 אל"ם י' (אוגוסט 2022–מאי 2024) (לימים נספח צה"ל בבריטניה)
 אל"ם ג' (מאי 2024) - האישה הראשונה שמפקדת על בסיס חיל האוויר בהיסטוריה הצה"לית

 שיכון משפחות 

שיכון המשפחות של הבסיס נחשב באופן רשמי ליישוב ששמו מחנה יוכבד.

 קישורים חיצוניים 

 עובדה, באתר Global Security




הערות שוליים

עובדה
עובדה
קטגוריה:בקעת עובדה