סיסרא

שמאל|ממוזער|250px|יעל מראה לברק את סיסרא המת 
סִיסְרָא שימש כשר הצבא של יבין מלך חצור על פי המסופר במקרא. בסיסו המרכזי נמצא בחרושת הגויים. הוא היה שר רכב וצבאו כלל 900 רכב ברזל. הוא לחץ על ישראל עשרים שנה. סיסרא היה שותף במספר מלחמות במערכת ההתנגשויות שבין שבטי ישראל לבין ממלכת חצור. הוא היה המצביא במלחמה שהתנהלה בין ממלכת חצור נגד אחדים משבטי ישראל בהנהגת ברק בן אבינועם ודבורה הנביאה.

 מלחמת סיסרא בשבטי ישראל 

מרד ישראל בחצור הוא סיפור מקראי אודות מרד ישראלי כנגד שלטון חצור בארץ ישראל, שבמהלכו צבא ישראל שהורכב מלוחמים משבטי זבולון ונפתלי ניהל קרב עם צבאו של יבין מלך חצור שבראשו עמד שר צבאו סיסרא, בהר תבור ובעמק יזרעאל (נחל קישון). הקרב הסתיים בניצחון שבטי ישראל, למרות הנחיתות המספרית והטכנולוגית שלהם ביחס לצבא חצור, שלרשותם עמדו 900 מרכבות של ברזל.

הדבר אירע בעקבות סופת רעמים וגשם שהתחוללה באזור באותה העת, שגרמה למהומה בקרב צבא הכנענים וסוסיו, ולהצפת נחל קישון שהפך למלכודת מוות עבור פרשי הכנענים ורוכבי המרכבות ששקעו בבוץ ונגרפו בשטף המים.

 מותו של סיסרא 
זירת הקרבות הייתה בעמק יזרעאל. צבא סיסרא הובס. סיסרא העייף נמלט רגלית ומצא מקלט באוהלה של יעל אשת חבר הקיני, בידיעה "כי שלום ליבין מלך חצור ובין בית חבר הקיני". 

סיסרא ביקש מי שתייה מיעל, זו השקתה אותו בחלב, המתינה שיירדם ותקעה באמצעות מקבת את יתד האוהל אל תוך רקתו של סיסרא, וכך המיתה אותו. לפי חז"ל, התקיימו יחסי מין בין יעל לבין סיסרא, בתלמוד דרשו את שבעת הפעלים המתארים את התנהגותו של סיסרא לאחר שנכנס אל אוהל יעל כהתנהגות מינית: .

מוות סמלי זה דומה למוות של הולופרנס, שר צבא אשור המופיע בספר יהודית. אולם בספר יהודית מתואר שיהודית מפתה את הולופרנס, והלה נשבה בקסמיה. הוא עורך משתה לכבודה, ובמשתה שותה כמות גדולה של יין ונרדם. יהודית עורפת את ראשו ומביאה אותו למחנה ישראל.

סיסרא בשירת דבורה

בשירת דבורה ששרה דבורה הנביאה לאחר הניצחון הישראלי בקרב (שופטים ה'), מוזכרת יעל אשת חבר הקיני לטובה, ואילו אם סיסרא מוזכרת בלעג:
 (שופטים ה', כ"ד - ל').

250px|ממוזער|שמאל|יעל הורגת את סיסרא, ציור מאת גרגוריו לאצאריני
בהקשרים נוספים
הניצחון על יבין וסיסרא נזכר כניצחון גדול גם שנים רבות לאחר מכן ב.
השם סיסרא מוזכר גם כשם אביהם של כמה מן הנתינים עולי הגולה עם זרובבל ( וב-), ללא קשר לשר צבא יבין.

במדרש
בילקוט שמעוני (שופטים ד') מסופר כי  (רמז מג).

בתלמוד בבלי נאמר שמבני בניו של סיסרא למדו תורה בירושלים. הגמרא עצמה אינה מגלה מיהם אותם חכמים שיצאו מסיסרא, אך רב ניסים גאון (על ) כותב שהכוונה לרבי עקיבא.

 מקורו של סיסרא 
שאלת מקור שמו ומקורו האתני של סיסרא קשורות זו לזו ובנוגע אליהן ישנה מחלוקת עזה בין החוקרים. למרבית הדעות, מקור שמו של סיסרא איננו בשפה שמית.

שמואל ייבין מציע לקשור את שמו של סיסרא לחמישה שמות מורכבים בכנען בימי רעמסס השני ורעמסס השלישי. לשבטים הללו קדם התואר "קאו-סא" (דהיינו כוש) ובהמשך "ק-א-ו-ת(א)-י-ס-רו" שדומה לשם סיסרא.

הצעה נוספת של ייבין היא שמדובר בשם תאופורי שהוא קיצור של "סיסרבעל" הוא "סיסראל". פירושו הוא שסיסר הוא בעל. אין אל כזה בפנתיאון האלים המוכר לנו וייתכן שמדובר באל שמוצאו מאגן הים האגאי היות שהשם מופיע בכתב ליניארי א' המינואי בצורת - יַ-סַאסְ-רֵא  (ja-sas-sa-ra), שם זה מופיע גם בצורה היוונית סיסַרא (ΣΙΣΑΡΑ) וממוזג עם דמותו של זאוס קרתוגנס (שנולד בכרתים).

כיוון אחר של הצעות הגיעה מויליאם אולבריט, אלברכט אלט, מרטין נות ואחרים שקושרים את שמו של סיסרא לגויי הים. חיזוק לגישה זו התקבל כתוצאה מעבודתו של אדם זרטל על הקשר שבין אל-אחוואט, גויי הים, שבט השרדנה וסרדיניה. בירת סרדיניה היא סאסארי ויש עדויות להשתמרות שמות הנובעים משם העיר גם בעת העתיקה.

 בתרבות 
המשורר חיים גורי כתב שיר על אם סיסרא, על בסיס הפסוקים המופיעים בשירת דבורה.

לקריאה נוספת
אדם זרטל, סודו של סיסרא, דביר, 2010, בעיקר בעמ' 226-235
פנינה גלפז-פלר, ויולד - יחסי הורים וילדים בסיפור ובחוק המקראי, כרמל-ירושלים, 2006. עמ' 171–174.

קישורים חיצוניים

ויליאם אורברוק, אם סיסרא בשירת דבורה, אתר מקראנט. כולל את מילות השיר של חיים גורי
יעקב זלוטניק, מלחמת סיסרא בשעת ליקוי חמה, אתר דעת

 שמואל פישר, שריד לעם קדום, עיתון מקור ראשון, מוסף שבת, 03 בפברואר 2012
 הערות שוליים 

קטגוריה:אישים בספר שופטים
קטגוריה:כנען: אישים בתנ"ך
קטגוריה:לוחמים בתנ"ך
קטגוריה:שרי צבא בתנ"ך