נסים דיין

נִסים דיין (נולד ב-5 במאי 1946) הוא במאי ומבקר קולנוע ישראלי. ניהל את המכון הישראלי לקולנוע. חתן פרס אופיר על מפעל חיים לשנת 2017.

ביוגרפיה
דיין נולד בשנת 1946 בתל אביב להורים שעלו מחלב שבסוריה. משפחתו התגוררה תחילה על גבול יפו תל אביב, אך פונתה בזמן מלחמת השחרור לכפר ג'מאסין בצפון תל אביב (שכונת גבעת עמל ב'), ושם גדל. למד בבית הספר "תיכון חדש" בתל אביב. מגיל צעיר התעניין בקולנוע, בהיותו חייל זכה בחידון קולנוע ארצי, וסייע למפיק וחובב הקולנוע ישעיהו ("שיש") קולר, שהחזיק אוסף פרטי של סרטים, לנהל את "מועדון הסרט הטוב" בתל אביב.

לאחר השירות הצבאי למד בסטודיו למשחק ניסן נתיב. בשנת 1971 הופיע כשחקן במחזה "מעבר לגבולין" מאת יוסף חיים ברנר, שעלה בתיאטרון "הבימה". כמו כן פרסם מספר סיפורים קצרים בכתב-העת "קשת".

קריירה כיוצר קולנוע וטלוויזיה
החל את דרכו הקולנועית בשנת 1972 כעוזר לבמאי דן וולמן בסרט "פלוך". בעידודו של וולמן החל באותה שנה לעבוד על סרטו הראשון "אור מן ההפקר". הסרט נוצר בהשראת שכונת העוני בה גדל ג'מוסין, בסגנון נאו-ריאליזם האיטלקי, כולל צילום בשחור-לבן. הוא צולם בשטח בשכונת שבזי, בשיתוף שחקנים לא מקצועיים אבל בעלי יכולת משחק טבעית, ביניהם כוכב הסרט נסים לוי. את הסרט הפיק ומימן באופן חלקי יעקב אלקוב, איש עסקים, מפיק הוליוודי ונדבן שניהל את הקמת בית ציוני אמריקה בתל אביב. אלקוב גייס מספר משקיעים ודיין לקח הלוואות כדי לממן את הפקת הסרט. צילומי הסרט נערכו בשנת 1972, אך הוא יצא לאקרנים כשנה אחר כך לקראת מלחמת יום הכיפורים, שהדירה את הצופים מבתי הקולנוע והוא לא הצליח מסחרית.

אחרי הפקת "אור מן ההפקר" ביים דיין סרטי פרסומת ותעודה, את הפקת סרטו השני, "סופו של מילטון לוי" החל בשנת 1979 עם אושיק לוי ודב גליקמן בתפקידים הראשיים, בסיוע הקרן לעידוד סרטי קולנוע ישראליים איכותיים. הסרט יצא לאקרנים בשנת 1981.

בשנת 1980 החל בהפקת סדרת הטלוויזיה "מישל עזרא ספרא ובניו" שכתב וביים, וששודרה בערוץ הראשון בשנים 1982–1983.

בשנת 1982 הפיק את סרטו של איתן גרין "לנה" (1982).

בסוף שנת 1984 החל לביים הסרט "גשר צר מאד", על פי תסריט שכתב, המבוסס על סיפור קצר מאת חיים חפר, על אהבה בלתי אפשרי בין קצין במילואים בתפקיד תובע בממשל הצבאי המוצב ברמאללה לבין אלמנה פלסטינית נוצרייה. רוב צילומי הסרט נערכו בעיר רמאללה. הסרט יצא לאקרנים בנובמבר 1985.

בשנת 1986 כתב, יחד עם תמר לוטן, את התסריט לדרמת הטלוויזיה "פסק זמן", שהופקה על ידי הטלוויזיה החינוכית הישראלית בשיתוף ערוץ 4 הבריטי.

בשנת 1987 רכש את הזכויות להפקת סרט על פי ספרו של גבריאל שטרסמן "המערוך" על פרשת רצח מלה מלבסקי. אך שתי הרוצחות בפרשה פנו לבית המשפט וקיבלו צו מניעה ליצירת הסרט, בטענה שהוא יפגע בסיכוי הערעור שלהן.

בשנת 1989 ביים את הסרט התיעודי "הקרב על הנגב", על חטיבת הנגב של הפלמ"ח.

בשנת 1990 הפיק את דרמת הטלוויזיה "טיסה 016", על פי סיפור של אליעזר יערי, עבור מחלקת הדרמה של הערוץ הראשון.

בשנת 1991 הפיק את "החברים של יעל", הסרט הראשון בכיכובה של מילי אביטל.

בשנת 1992 ביים את המופע "סרט חי", שילוב של קולנוע ותיאטרון, בו שיחקו רחל דיין וקובי אסף, הנעים לסירוגין על המסך ועל הבמה.

בשנת 1993 ביים את דרמת הטלוויזיה "אוצר מקומי", ששודר בערוץ הראשון.

בשנת 1997 ביים את סדרת הטלוויזיה "אשה באפור".

בשנת 2013, לאחר הפסקה של 28 שנים, ביים סרט קולנוע עלילתי - "מפריח היונים" על פי ספרו של אלי עמיר "מפריח היונים".

קריירה כמבקר ומורה לקולנוע
עיקר עיסוקו של דיין במשך השנים הייתה פעולתו הענפה בתחום ביקורת ולימוד הקולנוע: בשנות ה-80 לימד מסלול ללימודי קולנוע ב"בית צבי" ובאוניברסיטת תל אביב, אחר כך לימד קולנוע בבית הספר סם שפיגל ובמוסדות לימוד אחרים, ביקורותיו התפרסמו בעיתונות וברדיו, והוא כיהן כלקטור בקרנות קולנוע שונות.

דיין שימש לאורך שנים רבות כמבקר הקולנוע בתוכניתו של מולי שפירא "בילוי נעים" בגלי צה"ל. ומבקר הקולנוע של העיתונים "העיר" ו"גלובס".

בשנים 1979–1980 הגיש את תוכנית הקולנוע של הערוץ הראשון "מסך גדול מסך קטן". באותן השנים גם שימש כמנהל המכון הישראלי לקולנוע.

בשנת 1988 שימש כמנהל האמנותי של פסטיבל פסטיבל הסרטים הבינלאומי חיפה.

בשנת 1989 ערך את "מדריך הווידאו בישראל", ספר הסוקר כ-1,100 סרטים שהיו זמינים אז בספריות הווידאו בישראל.

בשנים 2002–2003 הגיש בטלוויזיה החינוכית את התוכנית "עולים על סרטון", במהלכה שוחח עם יוצרים צעירים על סרטיהם.

 הסדרה "הבמאים הנבחרים" 
סדרת ספרים שהציגה לפני הקוראים בישראל שורה של יוצרי קולנוע מרכזיים שהטביעו את חותמם על ההיסטוריה של הקולנוע. הסדרה נערכה על ידי נסים דיין ודני ורט. כל אחד מספרי הסדרה הוקדש לבמאי בולט, וכלל פילמוגרפיה מפורטת שלו שערך דני ורט ומאמר על יצירתו שכתב מבקר או היסטוריון קולנוע ישראלי.

 נסים דיין, דני ורט, מאיר שניצר, סרגיי איזנשטיין, תל אביב, אורט ישראל, 2006.
 נסים דיין, דני ורט, שמוליק דובדבני, אורי שידורסקי, סטנלי קובריק (1928-1999), אזור, אורט ישראל, 2006.

 נסים דיין, דני ורט, נחמן אינגבר, פדריקו פליני (1993-1920), תל אביב, אורט ישראל, 2006.
 נסים דיין, דני ורט, רובר ברסון (1999-1901), פתח תקווה, אמי"ת, 2008.
 נסים דיין, דני ורט, אורסון וולס (1985-1915), פתח תקווה, אמי"ת, 2009.
 נסים דיין, דני ורט, אלפרד היצ'קוק (1980-1899), פתח תקווה, אמי"ת, 2011.

 חיים אישיים 
דיין היה נשוי לשחקנית רחל דיין, ששיחקה גם בשלושה מסרטיו ("אור מן ההפקר", "סופו של מילטון לוי" ו"גשר צר מאד").

בסוף 2019 עבר אירוע לבבי עבר אירוע לבבי בגינו אושפז בתל השומר, בהמשך שוחרר ועבר להתגורר בבית אבות.

 קישורים חיצוניים 


  - ריאיון עם נסים דיין על הפקת הסרט "גשר צר מאוד"
 גלעד אמיליו שנקר, ריאיון בתוכנית "חי בסרט", הטלוויזיה החינוכית
 נסים דיין, מן הבוראקס בחזרה לתרבות הגטו, מתוך עמלנט, מקור: קולנוע ישראלי מקראה, בהוצאת אוניברסיטת תל אביב, עמ' 141–143





 הערות שוליים 

קטגוריה:במאי קולנוע ישראלים
קטגוריה:מבקרי קולנוע ישראלים
קטגוריה:בוגרי הסטודיו למשחק ניסן נתיב
קטגוריה:פורום מבקרי הקולנוע בישראל
קטגוריה:מנכ"לי עמותות
קטגוריה:סגל העיר
קטגוריה:סגל גלובס
קטגוריה:זוכי פרס אופיר: מפעל חיים
קטגוריה:בוגרי תיכון חדש
קטגוריה:זוכי פרס אריק איינשטיין: קולנוע
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1946