עאבוד

עָאבּ֫וּּּד (בערבית: عابود) הוא כפר ברשות הפלסטינית בנפת רמאללה ואל-בירה, בגובה של כ-375 מטר מעל פני הים, כ-30 ק"מ מערבית לרמאללה. הכפר גובל בגדר ההפרדה ומערבית לו נמצא היישוב בית אריה-עופרים.

מקור השם אינו ידוע לחוקרים. על פי הפטריארכיה הלטינית בירושלים השם עאבוד הוא ממקור סורי ופירושו "אמן", "יוצר" ו"יוצר".

היסטוריה
ליד הכפר יש אזור שנקרא "מקטעא עאבוד" (בעברית: מחצבות עבוד) שבו נמצאו מערות קבורה מהתקופה הרומית בארץ ישראל. ראה: מערות עאבוד וכן מערה קרסטית גדולה, שבה נתגלו ממצאים מהתקופה הכלכוליתית, הברונזה התיכונה, תקופת הברזל, התקופה הרומית, הביזנטית והמוסלמית הקדומה. במהלך מרד בר כוכבא, נעשה שימוש במערה זו וארכאולוגים משערים שבתקופה הרומית הקדומה, עבוד היה כפר יהודי, שככל הנראה נפגע במהלך מרידות יהודה ברומא ותושביו נטשו אותו.

במרכז הכפר נמצאים שרידים מהתקופה הרומית. מערבית לכפר, על ראש גבעה, נמצאים שרידי כנסייה על שם ברברה הקדושה. בכנסייה יש כתובת בארמית נוצרית המציינת שהיא הוקמה בשנת 1058.ראה צילומים באתר, בשפה הערבית:

https://www.maan-ctr.org/magazine/article/1368/

 התקופה המוסלמית המוקדמת 
במהלך התקופה המוסלמית המוקדמת, היישוב הנוצרי בכפר עבר תהליך של ערביזציה, ואימץ את השפה הערבית. השימוש בשפה הארמית הנוצרית הארץ ישראלית כשפת הדיבור היומיומית פסק, אך עדיין נעשה בה שימוש באותה התקופה כשפה ליטורגית באירועים טקסיים ובמהלך התפילה.

בתקופת השושלת הפאטמית נזיר בן הכפר הקים את מנזר "דיר אל-כאוכב" סמוך לכפר.

התקופה הצלבנית
בתקופה הצלבנית נקרא הכפר "קאסל סנטה מריה" (Casale Santa Maria), רוב התושבים היו נוצרים אורתודוקסים ועסקו בחקלאות והכפר לא היה מבוצר. מיעוטם של התושבים היו מתיישבים צלבנים, שעזרו בשיפוץ והרחבת הכנסייה בכפר. בשנת 1167 מכר בלדווין הרביעי, מלך ירושלים את הכפר למסדר ההוספיטלרים והם השתמשו בהכנסות מהכפר, למימון רכישת לחם לבית החולים שלהם בירושלים.

 התקופה האיובית 
בשנת 1225, יאקות אל-חמאווי כתב כי עאבוד הוא "כפר קטן בג'ונד פילסטין, ליד ירושלים. השם הוא במקור בשפה העברית, ועבר ערביזציה".על-פי כתביו של לה-סטריינג, 1890, עמ' 382.

התקופה העות'מאנית
בשנת 1870, ביקר חוקר ארץ ישראל ויקטור גרן בכפר, והעריך שגרו בו כ-800 תושבים, מחציתם נוצרים אורתודוקסים ומחציתם מוסלמים. גרן כתב: .

 אוכלוסייה 
מפקדי אוכלוסין כפר עאבודשנהתושביםמקורהערות1870800מחציתם נוצרים אורתודוקסים ומחציתם מוסלמים1922754מהם: 352 מוסלמים ו-402 נוצרים1931910ב 215 בתים19451,08019611,52119671,04319821,04319871,61019971,73820052,37420072,539מתוכם: 418 קתולים ו-375 יוונים אורתודוקסים20162,667https://www.pcbs.gov.psמוסלמים ונוצרים (קתולים ויוונים-אורתודוקסים)

 אדמות חקלאות ומים 
בסקר הכפרים 1945 בארץ ישראל נמצא ששטח הכפר הוא כ-15,007 דונם, מתוכם 7 דונם מושע.

כיום, השטח הבנוי הוא כ-55 דונם, 6,748 דונם משמשים לחקלאות ו-8,204 דונם הן אדמות בור.

בפברואר 1980 חתם מפקד האזור על צווים להפקעת כ-1,000 דונם של תושבי הכפר, לצורך הקמת בית אריה-עופרים. הממשלה אישרה את התכנית למרות התנגדות סגן ראש הממשלה יגאל ידין שסבר שלא הייתה סיבה ביטחונית להפקעה.

בהסכם אוסלו ב' סווגו כ-2,462 דונם שהם כ-16.8% מאדמות הכפר כשטח B, ו-12,193 הדונם הנותרים שהם כ-83.2% כשטח C.

מצפון לכפר יש מספר מעיינות, הממוקמים על אדמה פרטית ומשמשים את תושבי הכפר להשקיה של גידולי שלחין. באחד המעיינות, עין אל-מע'ארה, בנה בעל הקרקע מתחם הכולל בריכת שחייה ומסעדה. בסמוך נמצאים גם שרידים של שתי טחנות קמח עתיקות שאליהן מובילות אמות מהמעיינות.

מאז 1967, ישראל מונעת קידוח בארות, כדי לא לפגוע באקוויפר ההר, שהמהווה מאגר מי התהום הגדול בישראל.

 פח"ע 
ב-28 בפברואר 1988 נסעו שלושה ישראלים דרך הכפר, נתקלו במחסום אבנים ונרגמו באבנים. אחד הנוסעים ירה בתוקפים ומן הירי נהרגו שני מתושבי הכפר. המשטרה עצרה שניים מהנוסעים, ובית המשפט הורה על שחרורם לאחר שקבע שהראיות הצביעו על כך שהירי בוצע להגנה עצמית.

בתקופת האינתיפאדה הראשונה עבר כביש 465 בתוך הכפר. בעקבות מספר מקרים של השלכת אבנים והקמת מחסומים, הפכה התנועה לבלתי אפשרית והוחלט על סלילת כביש עוקף עאבוד.

מאבק נגד גדר ההפרדה
בשנת 2005 החלה ישראל בהקמת גדר ההפרדה. באזור הכפר, הגדר לא נבנתה על תוואי הקו הירוק, אלא כ-5 קילומטר ממזרח, כך שהכפר איבד את האדמה שעליה נבנתה הגדר ונוצר מצב שכ-3,900 דונם, כרבע מהאדמות החקלאיות של הכפר, נמצאות מצידה השני של הגדר. החל מה-18 בנובמבר 2005, במשך מספר חודשים, נערכה ליד הכפר מדי שבוע, ביום שישי, הפגנה נגד בניית הגדר. בהפגנות נטלו חלק תושבים מהכפר, פעילי שמאל רדיקלי ישראלים (בעיקר חברי "אנרכיסטים נגד הגדר") וכן פעילים ממדינות זרות.

במאי 2006 דחה בית המשפט העליון שתי עתירות נגד תוואי הגדר. עתירה אחת הוגשה מטעם המועצה המקומית בית אריה, ונטען בה כי אין ביכולתו של תוואי הגדר המתוכנן לספק מענה הולם לצורכי הביטחון של היישוב ותושביו, ומנגד תושבי עאבוד הגישו עתירה וביקשו מבית המשפט להורות על ביטול תוואי הגדר או הסטתו מערבה. לטענתם, התוואי שנקבע גורם לתפיסת קרקעות חקלאיות, לעקירת למעלה מ-1,000 עצי זית, וכן לניתוק תושבי הכפר מאלפי דונמים שנותרו מצידה המערבי של הגדר. בית המשפט דחה את שתי העתירות, וקבע שתוואי הגדר מספק את צורכי הביטחון של תושבי בית אריה, וכן שהתוואי הוא תוצאה של איזון מידתי שערך המפקד הצבאי בין צורכי הביטחון, זכויות התושבים הישראלים, וזכויות התושבים הפלסטינים.

חינוך
בכפר יש ארבעה בתי ספר. שני בתי ספר ממשלתיים באחריות משרד החינוך של הרשות הפלסטינית: בית ספר תיכון לבנים, ובית ספר מעורב שבו לומדים בנים ובנות. ושני בתי ספר פרטיים: בית ספר יסודי מעורב ובית ספר תיכון של הפטריארכיה הלטינית.

קישורים חיצוניים

הערות שוליים

קטגוריה:נפת רמאללה ואל-בירה
קטגוריה:הרשות הפלסטינית: יישובים
קטגוריה:גדר ההפרדה