אאכן

ממוזער
אָאכֶן (בגרמנית: , בניב הריפוארי המקומי: Oche, אוֹכֶה; בצרפתית: Aix-la-Chapelle, אֶקְס-לַה-שַׁאפֵּל) היא עיר בגרמניה, במדינת נורדריין-וסטפאליה, השוכנת על הגבול עם הולנד ועם בלגיה. העיר היא בירת מחוז אאכן.

אאכן היא העיר הגרמנית המערבית ביותר. בעיר מתגוררים כ-260,000 תושבים, מתוכם כ-40,000 סטודנטים. בעיר נמצאת האוניברסיטה הטכנית של חבל הריין-וסטפאליה (RWTH), שנוסדה ב-1870, והיא אחד ממוסדות הטכנולוגיה הטובים בגרמניה. עם הזמן קמו סביב האוניברסיטה בית חולים ותעשיות תוכנה ומחשבים.
360px|250px|ממוזער|שמאל|קתדרלת אאכן בלילה
אאכן התפתחה מתוך יישוב ואתר מרחצאות רומי שברבות הימים הפך למקום המושב המועדף של קרל הגדול. בשנים 1531–936 בעיר זו הוכתרו 31 קיסרים של האימפריה הרומית הקדושה כמלכי גרמניה או של מלכי הגרמנים.

העיר היא מרכז לאזור של תעשיית הפחם. מדרום לה מתחיל הפארק הלאומי אייפל.

השם
העיר אאכן חייבת את שמה למעיינות המינרליים החמים שלה, שמשכו לכאן מתיישבים עוד בתקופה הנאוליטית. מקור שם העיר Aachen הוא במילה הלטינית Aquae שמשמעותה "מים". הרומאים קראו למקום Aquae granni - "מי גראנוס", על שמו של גראנוס, אל קלטי של הבריאות שפולחנו התנהל במעיינות החמים או נקשר להפולחן של אפולו "גראנוס" המושפע מהמסורת הקלטית. גם היום באיטלקית שם העיר הוא Aquisgrana ובספרדית Aquisgrán ובפולנית Akwizgran. המילה הלטינית Aquae המקורית הפכה בצרפתית ל"Aix", מילה המופיעה בכמה שמות של ערים בצרפת. בימי המלך הפרנקי פפין הגוץ נקרא היישוב Axis villa. אחרי שקרל הגדול הקים כאן כנסייה נקראה בצרפתית "אקס-לה-שאפל" -Aix-la-Chapelle Z (שבה Chapelle משמעותה קפלה, כנסייה).
גם בניבים דרום גרמניים ובשפה הגרמנית העילית העתיקה קיימות מילים דומות ל-aquae הלטיני ושמשמעותן "מים", "זרם" או "נהר".

היסטוריה
באאכן מחצבה מהעידן הנאוליתי, המעידה על התיישבות ותיקה מאוד של אנשים במקום. המעיינות החמים בעיר ידועים עוד מימי הרומאים, ויש בה מרחצאות רומיים שעדיין פעילים. נראה שהיישוב במקום היה רציף תקופה ארוכה מאוד – ישנו תיעוד שלפיו בשנת 768 ביקר במקום קרל הגדול, והוא מצא חן בעיניו עד שלאחר 20 שנה החל לבנות בו ארמון. הקתדרלה של אאכן שנבנתה ב-796 הייתה במקור הכנסייה של ארמון זה. קרל הגדול התגורר בארמון בתקופת החורף משנת 800 ועד מותו ב-814. הוא נקבר בכנסייה וקברו נמצא גם היום בתוך הקתדרלה, כמו גם קברו של אוטו השלישי.

בשנת 936 הוכתר באאכן אוטו הראשון לקיסר האימפריה הרומית הקדושה. כל הקיסרים שבאו ב-600 השנים הבאות הוכתרו אף הם באאכן. הקיסר האחרון שהוכתר היה פרדיננד הראשון ב-1531.

בימי הביניים הייתה אאכן אחת הערים הגדולות ביותר באימפריה. אחרי מלחמת שלושים השנים פחתה חשיבותה של העיר והיא הייתה בעיקר למרכז מקומי, אם כי נחתמו בה מספר בריתות חשובות.

בשנת 1748 נחתם באאכן הסכם אקס-לה-שאפל בתום מלחמת הירושה האוסטרית.
ב-1804 ביקר בעיר נפוליאון בונפרטה כהקדמה להכתרתו כ"קיסר הצרפתים" בקתדרלת נוטרדאם בפריז. בשנת 1822 נפתח תיאטרון אאכן.

ב-1880 הייתה אוכלוסיית העיר 80,000 איש. כמה מסילות רכבת ראשיות עברו בעיר, והיא הפכה למרכז, שבו ייצרו ברזל לפסי רכבת, מחטים, כפתורים, טבק ובגדי צמר ומשי.

אחרי השכנת המשטר הנאצי ב-1933 ננקטו אמצעים נגד יהודי העיר ששיאם היו הפוגרום ב"ליל הבדולח" 9 בנובמבר 1938 שבו הותקפו ונשדדו עסקים ומגורים של יהודים ונהרס בית הכנסת של יהודי העיר וכן משלוחי יהודים למחנות השמדה שאורגנו מאוחר יותר. ידוע על 552 יהודים מאאכן שנשלחו ונרצחו אז
במלחמת העולם השנייה הופגזה העיר וניזוקה קשות. העיר נכבשה בידי בעלות הברית ב-21 באוקטובר 1944 בסיום קרב אאכן. היא הייתה העיר הראשונה בגרמניה המערבית, שאליה נכנסו כוחות חיל רגלים של בעלות הברית.

הקתדרלה היא האטרקציה ההיסטורית העיקרית של העיר בימינו. לאחר בנייתה הייתה במשך 400 שנה הקתדרלה הגבוהה ביותר מצפון להרי האלפים. כיום היא מוגדרת על ידי אונסק"ו כאתר מורשת עולמית.

דמוגרפיה
350px|ממוזער|שמאל|ההתפתחות הדמוגרפית של העיר אאכן
לפי השנתון 2015 חיו באאכן 253,945 תושבים, מתוכם 122,032 נשים ו-131,913 גברים. d.[1] בשנת 2012 שיעור המובטלים היה 9.7%. בסוף שנת 2009 13.6% מהתושבים היו ילידי חו"ל. ב-2024 כ-20,000 תושבים היו מהגרים.[2]. בנוסף גרים בעיר הרבה סוטדנטים זרים (כ-10,000 ב-2024) [2] הלומדים במוסדות החינוך של העיר, הידועים בעולם.
בשנת 1855 מנתה העיר מעל 50,000 תושבים.ב-1890 מספרם עלה על 100,000 ונכנסה לרשימת הערים הגדולות. כעבור שנים אחדות התאחדה אאכן עם העיר בורטשייד השכנה והפכה למרכז מחוז.

כיום אאכן היא בירת האזור העירוני אאכן. בשנת 1972 בעקבות איחוד העיר עם יישובים נוספים בסביבה התווספו לאוכלוסייתה עוד 63,000 אנשים ומספר תושביה הגיע מ-177,000 ל-240,000. ב-2003 עקב הטלת מס על דירה שנייה הרבה סטודנטים בחרו לגור בעיר ואוכלוסיית העיר ידעה עלייה נוספת.
קהילות דתיות באאכן
נכון לשנת 2014, 46.5% מהאוכלוסייה היו מתפקדים בכנסייה הקתולית ו-15.0% בכנסייות הפרוטסטנטיות- בעיקר אוונגלית לורתנית;[71] 38.5% השתייכו לזרמים או קהילות דתיות אחרות או התהירו על אי שייכות לקהלה דתית. מאז ירד שיעור המתפקדים הפרוטסטנטים והקתולים באוכלוסייה הכוללת. נכון ל-31 בדצמבר 2023, על פי קבוצת המחקר לתפיסות עולם בגרמניה ובעיר אאכן, 34.5% מתוך 262,864 תושבים התפקדו כקתולים, 11.6% התפקדו כפרוטסטנטים ו-53.9% היו "חסרי דת" או שייכים לקהילה דתית אחרת. מספר האנשים שעזבו את הכנסייה בשנת 2022 היה 13,340 ובשנת 2023 הוא היה 13,236. החלטה כזאת מושפעת על ידי ההכרח לשלם דמי חברות בקהילה הדתית.

נצרות 
הנצרות הרומית-קתולית
הדת העיקרית בעיר היא הנצרות הרומית-קתולית (34.5% מתפקדים) שמאמיניה רוב רובם הם גרמנים.
אזור העיר אאכן השתייכה בהתחלה לתחום הבישופות ליאז', ובהתאמה לארכידיאקונות הסבניה ולדקאנאט מאסטריכט. בימי הביניים היווה הוורם הגבול עם הארכיבישופות קלן. הדוכס יוליך נהנה מזכויות בתחום הכנסייתי. ב-1708 התקיימו באאכן 17 מנזרים. ב-1802 העיר הייתה למושב של בישוף, אולם בישופות זו בוטלה שוב ב-1825. בהמשך שויכו הקתולים בעיר לארכיבישופות קלן עד 1930 כשחודשה הבישופות אאכן כדיוקסיה סופרגנית של קלן.הקתדרלה של בישופי אאכן והכנסייה הראשית של העיר היא קתדרלת אאכן הידועה בשם "דום" - "Aachener Dom. הבישוף של הכנסייה בעיר הוא החל מ-2016 הלמוט דיזר.
באאכן פועלים סמינר לכמרים ואוניברסיטה קתולית. כמו כן כאן נמצא מושב משרדי מיסיון קתולי, הארגונים Misereor (ארגון היבישופים הקתולים הגרמנים למאבק בעוני בעולם) ו-Sternsinger (מיסיון הילדים לשירי כוכב)

הנצרות הפרוטסטנטית - הזרמים המרכזיים
הפרוטסטנטים הרשומים מהווים 15% ממספר התושבים.
הרפורמציה החלה באאכן בסביבות שנת 1530. בשנים שלאחר מכן, התיישבו בעיר בעיקר משפחות פרוטסטנטיות (קלוויניסטיות) של יצרני בדים. הקהילה הראשונה הוקמה בשנת 1544, אך משנת 1550 ואילך נאסר על תושבים פרוטסטנטים לכהן במשרות ציבוריות בצו הקיסר. עם זאת, מועצת העיר הייתה מפולגת, ובשנת 1559 עזבו חבריה הפרוטסטנטים את המועצה, ולאחר מכן היגרו פרוטסטנטים רבים. בשנת 1576, הודות לתמיכת הגילדות, המועצה הייתה שוב ברוב פרוטסטנטי. בתקופה שלאחר מכן היו תחילה קהילה לותרנית אחת ושלוש קהילה רפורמית. עם זאת, החירויות לא נמשכו זמן רב, שכן בשנת 1598 הוטל איסור קיסרי על העיר וכתוצאה מכך התפטרה המועצה הפרוטסטנטית. כל בתי התפילה ובתי הספר נסגרו של הפרוטסטנטים ורבים מתוכם גורשו. לאחר מרד פרוטסטנטי, הוקמה שוב מועצה פרוטסטנטית באופן זמני בשנים 1612/1611, אך בשנת 1614 הוטל שוב איסור קיסרי והפרוטסטנטים גורשו, חלקם אף הוצאו להורג. לאחר מכן, מספר הפרוטסטנטים בעיר היה קטן מאוד, אף על פי כן המשיכו תושבים פרוטסטנטים לנסות שוב ושוב לצבור השפעה בעיר. אולם מכיוון שלא יכלו להקים קהילות משלהם, הצטרפו התושבים הלותרנים והרפורמיים לקהילות בוואלס. קהילה רפורמית נוסדה שם ב-21 במרץ 1649, וכנסיית "הרבורמדה קרק" (כלומר רפורמית - בהולנדית) נבנתה בשנת 1672. בסביבות שנת 1669 נוסדה הקהילה האוונגלית-לותרנית של אכן-בורטשייד-ואלס, שבנתה את הכנסייה הלותרנית "דה קופרמולן" בשנת 1737.

לאחר הפלישה הצרפתית, בימי נפוליאון זכו הפרוטסטנטים בהדרגה בשוויון זכויות עם הקתולים. בשנת 1802 הם קיבלו את בניין הכנסייה של המנזר לשעבר סנקטה אנה כדי להשתמש בו לצורך פולחנם. הקהילות הלותרניות והרפורמיות שנוסדו בינתיים התמזגו בשנת 1837 ויצרו את הקהילה האוונגלית המאוחדת. אחרי שאאכן כבר הפכה לפרוסית ב-1815 והכנסייה האוונגלית בפרוסיה הוקמה ככנסייה מאוחדת ב-1817, הקהילה באאכן שויכה לכנסייה, במסגרת הכנסייה של מחוז הריין, שהוקמה בשנת 1826. ב-1838, אאכן הפכה למקום מושבו של מנהל, שממנו צמח מאוחר יותר מחוז הכנסייה הנוכחי של אאכן בתוך הכנסייה האוונגלית בחבל הריינלנד, אשר בתורה נוצרה ככנסייה של הלאנד בשנת 1947 כאשר הפרובינציה הכנסייתית קיבלה אוטונומיה. הכנסייה האוונגלית של אכן מחולקת לארבעה תת-אזורית (אכן-מיטה, דרום, מערב וצפון), שלכל אחד מהם מספר פרוכיות. תחום האזור הכנסייתי אאכן כולל גם שתי רשויות מקומיות נוספות בדרום מזרח: ברנד השייכת לקהילת שטולברג, והעיירות בנפת קורנלימינסטר/וואלהיים השייכות לקהילת קורנלימינסטר-צווייפל. לתחום המחוז הכנסייתי האוונגלי של אאכן משתייכות לא רק הקהילות בעיר ובמחוז אאכן (למעט אשוויילר), אלא גם קהילות אייפל שבמחוז אויסקירכן.

כנסיות נוצריות אחרות
בנוסף פועלות באאכן כנסיות רבות המכונות "כנסיות חופשיות אוונגליות", ביניהן הקהילה האוונגלית החופשית והקהילה האוונגלית הכנסייתית חופשית - בפטיסטית. קיימת גם כנסייה קתולית בעלת הפולחן הישן, כנסיות "נוצריות חופשיות", קהילת קווייקרים.
ידועות גם 4 כנסיות אורתודוקסיות, כולל הכנסייה היוונית מיכאל הקדוש בראשותו של הבישוף אבמניוס מלפקה (כיום בצפון קפריסין) המשתייכת לכנסייה היוונית-אורתודוקסית היוונית של גרמניה בחסות הפטריארכיה האקומנית של קונסטנטינופול, כנסייה רוסית, סרבית ורומנית.
כמו כן כנסיות נאו-פרוטסטנטיות נוספות כמו הכנסיות האוונגליסטיות "של הכרמים"
(Vineyard church), הכנסייה החופשית הבין-לאומית, המרכז הנוצרי מגדלור (מהזרם הפנטקוסטלי). הכנסיות המוזכרות הם חברות באיגוד אקומני של הכנסיות הנוצריות המקומיות.
בנוסף פועלות כנסיות קוריאניות - קתולית ופרוטסטנטית, קהילות של הכנסייה המורמונית, עדי יהוה, קהילה אפוסטולית ואפוסטולית חדשה.

יהודי אאכן
בתעודות היסטוריות שונות מוזכר יהודי בשם יצחק שבשנת 802 ליווה את שגריר הקיסר קארל הגדול אל הארון א-רשיד. באותה תקופה הייתה התיישבות יהודית דלה בפאתי העיר.

בתחילת מאה ה-9 הזמין המלך קארל סוחרים יהודים להתיישב באזור שלטונו, והמקום הראשון היה עיר המלוכה אאכן.

במאורעות תתנ"ו, בעת מסע הצלב הראשון, ניצלה עיר זו מהפרעות, והבישוף של אאכן, שתיאוריו מקובלים בדרך כלל על היסטוריונים, תיאר את הרציחות כפעולה של אספסוף אשר פעל ממניעי שנאה שאינם בהכרח קשורים לאדיקות הדתית.

לפי תעודות עתיקות מהעיר, בשנת 1349 "נמסרו" יהודי אאכן לידי הרוזן יוליך (Jülich) שגבה מהם מיסים ואישר את שהותם בעיר. ב-1629 גורשו היהודים מאאכן. הדבר גרם להפסד ניכר בגביית מיסים, ועשר שנים אחר כך הוחזרו בניגוד לדעת ועד העיר. ב-1777 נכללו ענייני הקהילה היהודית בתקנות העיר. רק ב-1823 הורשו לקבור את מתיהם בבית קברות סמוך לעיר. ב-1847 קיבלו מעמד אזרחי במסגרת הממלכה הפרוסית.
200px|ממוזער|שמאל|בית הכנסת באאכן
ב-1845 נבנה בית ספר יסודי יהודי בעיר, וב-1862 נוסד בית הכנסת הגדול בעיר. בשנת 1911 הוקם בעיר התא הציוני הראשון בכל גרמניה.

בליל הבדולח שרפו הנאצים את בית הכנסת הגדול באאכן ובתי כנסת נוספים. פרעות אלו מתועדות בימינו באתר הספרייה היהודית המקוונת, וכן באתר "בית אשכנז".

לא נמצאו נתונים מסודרים על מספר היהודים, בתי הספר, המקוואות ומוסדות הדת יהודיים בעיר, ולא על גורלם, בשנות השואה. קהילת יהודי אאכן הייתה בזמנו קהילה גדולה ומשגשגת. שיעור ההתבוללות וחילון היהודים היה גדול. 
כך גם נמצא בתיעוד משפחות, בעיון בשמות משפחה בספר טלפונים לפני המלחמה, וכן עולה מעדויות של צאצאי יהודי אאכן ששרדו
האוכלוסייה היהודית גדלה במהלך המה ה-19 מ-114 ב-1816 ל-1,345 ב-1933.
ב-1939 אחרי הגירה ומעצרים נספרו בעיר 782 יהודים. כמה מהם עוד הצליחו להימלט בהמשך והשאר נשלחו למחנות השמדה  בין מרץ 1942-ספטמבר 1944.
. בתיעוד אישי של ניצולת שואה אדל גלזר, ביום ו' בניסן ה'תש"ד (24 במרץ 1942) נשלחו 2,200 יהודים מהגטו באיזביצה למחנה ההשמדה בלז'ץ, על מנת לפנות מקום להגעתם של שני משלוחים בני כ-1,000 יהודים למחרת. המשלוח הראשון היה בעיקרו מהעיר אאכן.
אחרי מלחמת העולם השנייה חיו באאכן 62 יהודים.  
בשנת 1954 מנתה קהילת יהודי אאכן 104 יהודים, וזו טיפלה ב-46 בתי עלמין בתחומה. הקהילה פנתה לקבלת פיצויים באופן עצמאי מממשלת גרמניה המערבית כנפגעי המשטר הנאצי.
על חשבון הממשל נבנו בית  כנסתומרכז קהילתי חדשים. ב-1966 מנתה קהילת יהדות אאכן וסביבתה 163 יהודים.  כתוצאה מהגירת יהודים מברית המועצות לשעבר עלה מספר היהודים מ-326  ב-1989 ל-1434 ב-2003. 
בשנת 1995 בעת כהונתו של ראש העיר יורגן לינדן, נבנה בית כנסת גדול חדש במקום של בית הכנסת הישן שנהרס בליל הבדולח, . כיום הרחוב שבו עמד בית הכנסת נקרא "Synagogeplatzstrasse", כלומר רחוב כיכר בית הכנסת.
ב-2021 הקהילה היהודית מנתה 1184 חברים רשומים וברשותה ספרייה, עיתון ובית עלמין.

לאו בלך, המנצח ממוצא יהודי של תזמורת ברלין עד לשלטון הנאצי, היה יליד העיר אאכן. המנצח הרברט פון קאראיין, שבתחילת מלחמת העולם השנייה היה המנצח האהוד על היטלר, החל את דרכו בתזמורת הפילהרמונית של אאכן, בהחלפת אישים שסולקו מתפקידם עקב היותם יהודים או "אוהדי יהודים".

עם סיום המלחמה התפרסם החייל היהודי-פולני (כיום בארצות הברית) מקס פוקס כחזן הנושא את התפילה הרשמית והחופשית הראשונה תחת שלטון הצבא האמריקני.

ב-1 בספטמבר 1997 ניתן "פרס השלום של העיר אאכן" לאורי אבנרי, הפעיל הליברלי מישראל.
בשנת 2002 יצרה האמנית זויה צ'רקסקי את הגדה של פסח של אאכן, בעת שהותה בעיר במסגרת חילופי אומנים.

ביולי 2004 נערכה ועידה בין-דתית שכללה בנוסף לנוצרים ומוסלמים גם משלחת גדולה של אנשי דת יהודים.
ב-23 באפריל 2010 נערך אחד מאחרוני המשפטים נגד הנאצים בעיר אאכן.

האסלאם 
בשנות ה-1960-1970 בעידן ה"בום הכלכלי" של גרמניה המערבית, הגיעו למדינה, כולל באאכן, גלים גדולים של "עובדים אורחים" (Gastarbeiter) מטורקיה, שכללו בעיקר טורקים, אבל גם כורדים ומיעוטים אחרים כמו צ'רקסים.
רבים מהם נותרו לגור מדינה. הגיעו גם טורקים, אלבנים, בוסנים ממדינות אחרות כמו בולגריה,אלבניה, בוסניה והרצגובינה, יוון. בהמשך קלטה גרמניה כולל העיר אאכן מהגרים ופליטים ערבים מסוריה, איראן, עיראק, פלסטינים. כיום חיים באאכן אלפים רבים של תושבים מוסלמים, רובם סונים, מתוכם 6,140 ילידי טורקיה. מתגורר באאכן גם מיעוט המשתייך לקהילת העלאווים מטורקיה. רבים מהמהגרים המוסלמים חיים בשכונת "אוסטפירטל" המזרחית.
כיום פועלים בעיר בערך 15 בתי תפילה מוסלמים, מתוכם שלושה יותר חשובים: המסגדים: בילאל, יונוס אמרה ומנסור (מסגד אחמדי).
המסגד בילאל נבנה ב-1972-1964 ומשויך ל"מרכז האסלאמי אאכן" מיסודם של האחים המוסלמים מסוריה בראשותו של עיסאם אל-עטאר (2024-1927) .
ב 17 במרץ 1981 נרצחה באאכן בנאן א-טנטאווי, אשתו של אל-עטאר, כנראה על ידי סוכני משטר הבעת' הסורי.
באאכן-אוסט בכיכר הנקראת החל מ-2019 "כיכר המסגד" (Moscheeplatz) נמצא המסגד המרכזי יונוס אמרה השייך לאיחוד הטורקי-אסלאמי לענייני דת.
ב-2015 נחנך המסגד מנסור של הקהילה האחמדית.
בנוסף פועלים בעיר כחמישה "מרכזים אסלאמיים" כולל המסגדים "א-סונה", "אל-אימאם מליך" והמסגד השיעי "אבזאר" של יוצאי איראן.

קהילות אתניות ודתות אחרות
באאכן חיים בנוסף למקומיים גם אנשים שנולדו ב-160 ארצות.
נקלטו בה גם כ-4000 פליטים מאוקראינה ופליטים אפריקאים.
בעיר פועלת גם קהילה בהאית, מרכז תרבות של העלאווים מטורקיה, מוסדות דת של הבודהיזם כולל זן (המרכז זן-במבוק) וקהילה לפי תורתו של ניאנפוניקה תרה, ההינדואיזם וכו'.

העיר בימינו
אאכן היא כיום מרכז תעשייתי וצומת רכבות ראשי. עם איחוד אירופה, ובעיקר עם הקמת גוש האירו, חוזק מעמדה של אאכן כעיר בינלאומית, וזאת בשל היותה עיר גבול לשלוש מדינות אירופאיות: גרמניה, הולנד ובלגיה.

באאכן חמש אוניברסיטאות עיקריות:
 ריינלנד
 אוניברסיטה למדעים
 אוניברסיטה קתולית של מדעים
 אקדמיה למוזיקה
 אקדמיה למוזיקה כנסייתית

בעיר אתרים היסטוריים רבים, מוזיאונים, חלקים מהחומה שהקיפה את העיר בעבר ומעיינות חמים טבעיים. אחד המעיינות, Carolus-Therme, הוא מהמעיינות המודרניים ביותר באירופה. המים שזורמים בו הם מי מעיינות טבעיים.

מאז 1950 מעניקה העיר מדי שנה את "פרס קרל הגדול" לאדם שתרם משמעותית לאיחוד אירופה. בנוסף מארחת אאכן את אליפות העולם ברכיבה על סוסים באצטדיון CHIO. היא נמצאת ברשימת 200 הערים הפופולריות באירופה. אאכן של ימינו היא עיר מודרנית ופתוחה לעולם מבחינה פוליטית ותעשייתית. בזכות שיתוף פעולה של האוניברסיטאות והתעשייה ישנם בה סניפים של חברות כגון אריקסון, פורד, פיליפס, טקדה, מיקרוסופט ועוד. משנת 1985 נוצרו בה כ-10,000 מקומות עבודה חדשים.

ערים תאומות









קישורים חיצוניים





 תחבורה ציבורית בעיר 
 האוניברסיטה הטכנית של אאכן  
 אתר האוניברסיטה למדע יישומי  
 צילומי לוויין של העיר  מגוגל ארת'

 Aachen (Nordrhein-Westfalen), מידע על הקהילה היהודית באאכן במהדורה המקוונת של  מאת קלאוס דיטר אליק  
Stefan Rohrbacher Aachen, Germany in Encyclopedia Judaica ed II Gale Group 2008 Jewish Virtual Library

הערות שוליים

גלריה

קטגוריה:נורדריין-וסטפאליה: ערים
*
קטגוריה:ערים חופשיות
קטגוריה:מקומות מרפא
קטגוריה:נצרות: אתרי עלייה לרגל
קטגוריה:מקומות שעל שמם כוכב לכת מינורי