לה טרוויאטה

לה טרוויאטה (באיטלקית: La Traviata) היא אופרה בשלוש מערכות מאת המלחין ג'וזפה ורדי, ללברית של פרנצ'סקו מריה פיאבה המבוססת על ספרו של אלכסנדר דיומא הבן, "הגברת עם הקמליות" (La dame aux Camélias) שפורסם ב-1848. 
ממוזער|לה טרוויאטה
האופרה לה טרוויאטה היא אחת מהאופרות המפורסמות והמוצגות ביותר, ונחשבת יחד עם ריגולטו והטרובדור ל"טרילוגיה הפופולרית" של ורדי. האופרה הייתה לאופרה הראשונה שהוצגה בארץ ישראל, ועל פי "אופרה אמריקה" היא השלישית ברשימת האופרות המועלות ביותר בצפון אמריקה.
סיפור האופרה שימש בסיס לסרט "מולין רוז'" וכן לגרסאות שונות של הסרט "קמיל". משמעות שם האופרה באיטלקית היא "הסוטה מדרך הישר".

 היסטוריה 
"הגברת עם הקמליות" היה הרומן הראשון של אלכסנדר דיומא הבן, ולאחר שזכה להצלחה, עיבד אותו דיומא למחזה בן חמש מערכות. ורדי, כמו דיומא, רצה לקבוע את זמן התרחשות העלילה בתקופתו – 1850 בקירוב, אך המפיקים התנגדו והעמידו את התפאורה המשקפת את תחילת המאה ה-18. רק בתקופה המודרנית החלו בתי אופרה להציג את האופרה בתפאורה בת זמנו של ורדי, אך היא מוצגת גם בגרסתה הקלאסית. בשנת 2006 הועלתה האופרה בתפאורה מודרנית בת זמננו, בפסטיבל זלצבורג.

האופרה הוצגה לראשונה בוונציה בתיאטרון לה פניצ'ה ב-6 במרץ 1853. הבכורה לא עלתה יפה. הקהל קרא קריאות בוז ולגלג על הביצוע. לאחר הבכורה כתב ורדי לידידו ותלמידו עימנואל מוזיו משפט שזכור עד היום: "אמש נחלה לה טרוויאטה כישלון, אינני יודע אם שלי או של הזמרים. לגבי ההמשך ימים יגידו". לאחר שערך שינויים, בעיקר בליהוק, זכתה האופרה להצלחה רבה עד עצם היום הזה.

האופרה זכתה גם לשתי גרסאות קולנועיות. הראשונה בשנת 1967 בבימוי מריו לאנפרנקי, והשנייה משנת 1983 בבימוי פרנקו זפירלי, עם פלאסידו דומינגו כאלפרדו.

לה טרוויאטה בישראל
ב-28 ביולי 1923 הייתה האופרה לה טרוויאטה לאופרה הראשונה שהועלתה בארץ ישראל. בניצוחו של המוזיקאי הרוסי מרדכי גולינקין היא הועלתה בקולנוע עדן שבתל אביב.

בינואר 1969 עלתה "לה טרוויאטה" על בימת היכל התרבות בסדרה למנויים, בביצוע קונצרטנטי. יוליוס רודל ניצח על התזמורת הפילהרמונית הישראלית ועל המקהלה הפילהרמונית תל אביב. הסולנים היו מרלין ניסקה, סופרן; נעמי פינקוס, מצו סופרן; מישל מולז, טנור; דומיניק קוסה, בריטון; בנו שוורץ, טנור; מרדכי בן שחר, בריטון; אינו טופר, בס; אורי שפילמן, טנור.
האופרה הישראלית העלתה את האופרה שוב בשנת 1987, וב-10 ביולי 2008 הועלתה האופרה על ידי האופרה הישראלית החדשה במופע פתוח בפארק הירקון בתל אביב במסגרת "אופרה בפארק" לפני קהל רב של 70 אלף איש. האופרה הוצגה שוב ביוני 2014 למרגלות המצדה בניצוחו של דניאל אורן. זו האופרה השלישית של ורדי המוצגת שם, לאחר הצגתן של "נבוקו" (ב-2010) ו"אאידה" (ב-2011). ביצוע נוסף של "לה טרוויאטה" באופרה הישראלית הועלה ביולי ובאוגוסט 2022 בתמיכה ובשיתוף פעולה של חברת האופנה "פקטורי 54"; על התזמורת ניצחו דן אטינגר ורתם ניר, והסולנית בתפקיד הראשי המשחקת את ויולטה היא הילה בג'יו.

עלילה
 מערכה ראשונה 
סלון ביתה של ויולטה
ויולטה וואלרי, קורטיזנה, מארגנת מסיבה בביתה בפריז. הרוזן גסטון שמאחר למסיבה, מביא איתו חבר, בן אצולה בשם אלפרדו ז'רמון, שמעריץ את ויולטה בסתר זמן רב. הברון דופל ממתין ללוות את ויולטה לרחבת הריקודים אך היא מעדיפה את אלפרדו על פניו. הברון בכעסו מסרב להרים כוסית לכבוד ויולטה. אלפרדו מרים את הכוס (אלפרדו, ויולטה והנוכחים: Libiamo ne'lieti clici האריה הידועה בשם Brindsi). אלפרדו מביע את דאגתו לבריאותה של ויולטה ומאוחר יותר גם את אהבתו אליה. ויולטה דוחה את אהבתו, אך מציעה לו ידידות ומעניקה לו קמליה, ואומרת לו שיחזור אליה כאשר הקמליה תכמוש. לאחר שהאורחים עוזבים ויולטה שוקלת את האפשרות לבלות את חייה עם אהובה, אך לבסוף דוחה את הרעיון שכן אינה מוכנה לוותר על החופש שלה (ויולטה: sempre libera, חופשייה תמיד).

 מערכה שנייה 
תמונה ראשונה – בית הכפר של ויולטה
זה שלושה חודשים שוויולטה ואלפרדו מתגוררים יחד באהבה בבית כפר ליד פריס. ויולטה זנחה לחלוטין את חייה הקודמים. אנינה מספרת לאלפרדו שוויולטה מכרה את כל רכושה כדי לממן את חייה בכפר. אלפרדו מופתע מעובדה זו וממהר לפריז כדי להשיג כסף לממן את חייהם. ויולטה מקבלת מכתב מפלורה, ידידתה, ובו הזמנה לנשף בפריז, אך היא אינה מתכוונת להיענות להזמנה. בזמן שאלפרדו נעדר מן הבית, אביו ג'ורג'יו מגיע לפגוש את ויולטה ומבהיר לה שהמשך יחסיה איתו יהרסו את עתידו של אלפרדו ואת משפחתו. תחילה טוען ג'ורג'יו כי אלפרדו מרושש את עצמו כדי לממן את חיי המותרות שלהם. אך לאחר שוויולטה מבהירה לו כי היא מכרה את רכושה לשם כך, הוא משנה את הטיעון. הוא מסביר לה שהקשר הזה מכתים את שמה של משפחת ז'רמון, ומשפחת ארוסה של אחותו של אלפרדו רוצה לבטל את החתונה. למרות אהבתה הגדולה מחליטה ויולטה לוותר על אלפרדו. היא מבטיחה לג'ורג'יו לעזוב והוא מאמץ אותה אל ליבו. ויולטה מודיעה לפלורה שאכן תגיע לנשף. כאשר אלפרדו חוזר היא מתחמקת מן הבית, ובאמצעות שליח מודיעה לו שהחליטה לחזור לחייה הקודמים בפריז. לחדר נכנס ג'ורג'יו המנחם את אלפרדו השבור ומציע לו לחזור הביתה. אלפרדו, המוצא את הזמנתה של פלורה, מחליט לנסוע לפריז להתעמת עם ויולטה.
תמונה שנייה – אולם הנשפים בבית פלורה
אורחיה של פלורה מגיעים לנשף, הנשים מחופשות לצועניות והגברים למטאדורים. אלפרדו מתערב בנוכחים וממתין לבואה של ויולטה. היא מגיעה בלווית הברון דופל. אלפרדו מנסה את מזלו בשולחן ההימורים, וההצלחה מאירה לו פנים. הברון מהמר כנגד אלפרדו אך מפסיד לו סכומי כסף גדולים. כאשר הנוכחים עוזבים לחדר האוכל ויולטה מפצירה באלפרדו לעזוב לאלתר, הוא מסכים לעזוב רק איתה. ויולטה המנועה לספר לו כי הבטיחה לאביו לעוזבו, אומרת רק כי היא מחויבת לאדם אחר. אלפרדו הושד כי מדובר בברון, ושואל אותה אם היא אוהבת את הברון. היא משקרת ואומרת כן. בזעמו הוא קורא לנוכחים, ולפני כולם הוא משפיל את ויולטה בספרו כי הוא חי עימה כמה חודשים על חשבונה ללא ידיעתו. הוא אינו מעוניין בכספה ומשליך את הכסף שהרוויח לעברה. ויולטה העצובה והמיואשת מתעלפת, וברון דופל, המלווה של ויולטה, קורא את אלפרדו לדו-קרב. ג'ורג'יו בדיוק נכנס ועד למחזה המביש.

 מערכה שלישית 
חדר השינה של ויולטה
ויולטה שוכבת על ערש דווי, אנינה מטפלת בה במסירות. הרופא הבודק את ויולטה אומר לאנינה כי לא נותר לה זמן רב לחיות. בידי ויולטה מכתב מג'ורג'יו שבו הוא כותב לה כי סיפר לאלפרדו שיצא את פריז את האמת בדבר עזיבתה. הוא כותב לה כי קיימה את הבטחתה (ויולטה: Tenesta la promessa'') וכי אלפרדו בדרכו אליה.

אנינה נכנסת בהתרגשות ומבשרת כי אלפרדו הגיע. הם מתחבקים בלהט, ואלפרדו מציע כי יעזבו את פריז יחד. אך כבר מאוחר מדי, ויולטה יודעת כי זמנה תם. ז'רמון האב נכנס ומבקש את סליחת ויולטה. ויולטה מתה בזרועות אהובה.

לקריאה נוספת
 Emilio Sala, The Sounds of Paris in Verdi's La Traviata''', Cambridge University Press, 2013 
 "קסם האופרות של ורדי", פרופסור אמריטוס יהואש הירשברג, הוצאת כרמל 2014, מסת"ב 978-965-540-407-4.

קישורים חיצוניים

 לה טרוויאטה, באתר האופרה הישראלית החדשה
 הלברית המלאה 
 דיסקוגרפיה של הקלטות האופרה

 רשימת האריות, באתר aria-database.com
 האריה Brindisi מהפקה חדשנית של "לה טרוויאטה" מפסטיבל זלצבורג, רולנדו וילזון ואנה נטרבקו, באתר יוטיוב


 הערות שוליים 

קטגוריה:אופרות מאת ג'וזפה ורדי
קטגוריה:אופרה איטלקית
קטגוריה:מוזיקה על פי יצירות אמנות
קטגוריה:פריז בסיפורת