משה נרבוני

ר' משה בן מאיר או בן יהושע, מכונה "הנרבוני" ע"ש מושבו בעיר נרבון. פילוסוף, פרשן ומתרגם יהודי. נולד בפרפיניאן (Perpignan) שבדרום צרפת סמוך לשנת ה'ס' (1300), ונפטר בין השנים ה'קכ"ב-ה'קכ"ח (1368–1362).

 קורות חייו 
נולד לרבי מאיר בן רבי משה בן אבא מרי בן רבינו דוד בן יוסף מנרבונא. מכונה מאשטרי וידאל. היה חכם, רופא ופילוסוף. חי בסביבות שנות ה'ק'.

חיבר מספר ספרים בפילוסופיה, בהם ביאורים לספרי אבן סינא, ביאור לספר 'כוונות הפילוסופים' של אל-ע'זאליThe Logical Part of Al-Ghazali's Maqasid Al-falasifa : In An Anonymous Hebrew Translation with the Hebrew Commentary of Moses of Narbonne / Edited and Translated with Notes and an Introd. and Translated into English by Gershon B. Chertoff. (1952)., ביאור על ספר "מילות הגיון" להרמב"ם, ספר אורח חיים בענייני רפואה, ספר שלמות הנפש במוסר, ספר אגרות בשם "מאמר הבחירה" נגד המומר אבנר מבורגוס, בלי להזכיר את שמו של אבנר, וכולם בכתבי יד בספריות שונות.

ביאורו של נרבוני למורה הנבוכים נחשב ליצירה האחרונה שלו. את פירושו זה התחיל בטולדו בשנת ה'קט"ו (1355) וסיימו בשוריא (Soria) שבספרד ביום א' באייר ה'קכ"ב [26.4.1362] בדרכו לארץ מולדתו. הספר הודפס לראשונה בברלין בשנת ה'תקנ"א (1791). חתימת הפירוש נדפסה על ידי אהרן ילינק בתוך "קונטרס המפתח" בווינה ה'תרמ"א (1881).

פירושו של ר' משה נרבוני למורה הנבוכים ידוע בקיצוניותו השכלתנית, והוא מבוסס על גישתו הפילוסופית של אבן רושד מבית מדרשו של אריסטו. הוא שולל את אפשרות הניסים, ואפשרות השגחה פרטית. כמו כן, לדעתו התורה והמצוות, כולל הקרבנות, נועדו בעיקר בשביל ההמון, כדי לאפשר קיום תקין של החברה, שתוכל לתת למיוחדים שבה - קרי, הפילוסופים - את האפשרות להעפיל אל פסגת העיון השכלי הפילוסופי.

פירושו של נרבוני מתאפיין ברוח השכלתנית הקיצונית שבדבריו, וכתוצאה מכך, שורה ארוכה של חכמים מסורתיים תקפו באופן חריף את פירושו של ר' משה נרבוני לאורך הדורות. דון יצחק אברבנאל כתב עליו "גוי לא צדיק גוי לא חסיד בא לעיין בספרו ויחס אליו דעותיו הרעות וידבר באלוהים ובמשה", ובמקום אחר: "ומזאת הכת הארורה היו אבן כספי... והנרבוני". הרב יוסף קאפח כתב עליו:

הרב יוסף רוזין, הידוע בכינוי הרוגוצ'ובר, התייחס לפירושו, ואף כתב הערות למכביר על הנרבוני. במכתב העוסק בטיב פרשני ספר מורה הנבוכים שהכיר, מסכם הרוגצ'ובר: "אך באמת כולם לא ירדו לדעתו של רבינו לא בנגלה ולא בחקירה ... ויש אחד מבאר, אשר הבין קצת, אך הוא ... שמו נרבוני", אך בנושאים הנוגעים לאמונה הוא יוצא חוצץ נגד פרשנותו, במקרה מסוים הוא אף כותב עליו: "ה' יצילינו מהאי דעתא... דבריו קוץ מכאיב... תקטע יד דכתבו זה... עוקר עיקרי התורה"
.

רבי מנחם קרא ורבי יום טוב ממילהוזין בעל ספר הניצחון, מרבני פראג, הביאו מדבריו על אף שנמנו על המקובלים.

לקריאה נוספת
 י' טאפראווער, תולדות החכם ר' משה נרבוני - האסיף, ג, תרמ"ז, עמ' 176-174;
 י' צינברג, תולדות ספרות ישראל, ב, מרחביה - תל אביב 1956, עמ' 115-
 גתית הולצמן, תורת הנפש והשכל בהגותו של ר’ משה נרבוני: על פי ביאוריו לכתבי אבן רשד, אבן טופיל, אבן באג’ה ואלגזאלי, חיבור לשם קבלת תואר דוקטור, האוניברסיטה העברית, תשנ"ז 1997.
 יאיר שיפמן, פירוש נרבוני ל"חי בן יקט'אן" לאבן טפיל, מכון בן צבי לחקר קהילות ישראל במזרח, ירושלים 2018.
 גתית הולצמן, "דת, מדינה ורוחניות בהגותו של רבי משה נרבוני", בתוך: בנימין בראון, מנחם לורברבוים, אבינועם רוזנק, ידידיה צ' שטרן (עורכים), על דעת הקהל - דת ופוליטיקה בהגות היהודית, מרכז זלמן שזר, 2012, עמ' 211-191.
 E. Renan, Les écrivains juifs français du XIVe siècle, Paris 1893, p. 320-335 [666-681];
 H. Gross, Gallia Judaica, Paris 1897, p. 427-428, 467;
 H. Friedenwald, The Jews and medicine, Baltimore 1944, p. 159, 683-684

קישורים חיצוניים

 פירוש הנרבוני למורה הנבוכים

 דברי חכמים (מיץ תר"ט), ובתוכו נדפס 'מאמר הבחירה'.



 הערות שוליים 

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:פילוסופים יהודים צרפתים
קטגוריה:רבנים צרפתים
קטגוריה:פילוסופים יהודים בימי הביניים
קטגוריה:פרפיניאן: אישים
קטגוריה:נרבון: אישים
קטגוריה:יהודי פרובאנס במאה ה-14