צסק"א מוסקבה (כדורגל)

מועדון הכדורגל המקצועני צסק"א מוסקבה (ברוסית: Профессиональный футбольный клуб ЦCКА Москва, בקיצור ПФК ЦСКА) הוא מועדון כדורגל רוסי מעיר הבירה מוסקבה, המשחק בליגת העל הרוסית והוא אחד המעוטרים והוותיקים במדינה. המועדון החל את דרכו כקבוצת הכדורגל של אגודת מחליקי הקרח (OLLS) ב־27 באוגוסט 1911. בעבר היה המועדון חלק מאגודת צסק"א שהייתה מקושרת לצבא האדום, ולאחר התפרקות ברית המועצות עבר לבעלות פרטית. מאז 2019 נמצאת בבעלות תאגיד ההשקעות הממשלתי VEB.RF.

צסק"א זכתה שבע פעמים באליפות ברית המועצות (1946, 1947, 1948, 1950, 1951, 1970, כולל האחרונה ב־1991) וחמש פעמים זכתה בגביע הסובייטי. לאחר התפרקות ברית המועצות זכתה הקבוצה שש פעמים באליפות רוסיה (2003, 2005, 2006, 2012/2013, 2013/2014, 2015/2016) ושמונה פעמים זכתה בגביע הרוסי. בנוסף היא זכתה בסופר קאפ הרוסי 8 פעמים והיא הקבוצה הרוסית הראשונה שזכתה בתואר אירופי (גביע אופ"א ב־2005).

הקבוצה מכונה "הסוסים" משום שהאצטדיון הישן של הקבוצה בפסצ'אנויה היה ממוקם בהיפודרום.Статья ЗАО ПФК ЦСКА на «Лентопедии» גרסה אחרת טוענת שמתקן האימונים של צסק"א ממוקם היכן שהייתה אורווה של הנסיך יוסופוב בסוף המאה ה-19.Анонс материалов еженедельника «Советский Спорт Футбол» (24-30 апреля)

שמות הקבוצה
 1911—1923 — OLLS. חברת חובבי ספורט ההחלקה (Общество любителей лыжного спорта ,ОЛЛС).
 1923—1928 — OPPV. מתחם תצוגה נסיוני לתרגול (Опытно-показательная площадка Всевобуча ,ОППВ).
 1941 — קבוצת הצבא האדום
 1928—1951 — צדק"א, הבית המרכזי של הצבא האדום (Центральный дом Красной армии ,ЦДКА).
 1951—1957 — צדס"א, הבית המרכזי של הצבא הסובייטי (Центральный дом Советской армии ,ЦДСА).
 1957—1960 — צס"ק מ"ו, מועדון הספורט המרכזי של משרד ההגנה (Центральный спортивный клуб Министерства обороны ,ЦСК МО).
 1960—1994 — צסק"א, מועדון הספורט המרכזי של הצבא (Центральный спортивный клуб армии ,ЦСКА).
 מאז 1994 — מועדון הכדורגל המקצועני צסק"א (Профессиональный футбольный клуб ЦСКА ,ПФК ЦСКА).

היסטוריה
שנים ראשונות

תולדות צסק"א שזורות בתולדות הליגה המוסקבאית. ב-14 בנובמבר 1909 הוקמה האליפות המוסקבאית בכדורגל בתחילת שנת 1911 הקבוצה הוקמה על ידי ספורטאים מחברת מחליקי הקרח של מוסקבה ובאוגוסט אותה שנה הקבוצה שיחקה את המשחק הרשמי הראשון שלה במסגרת הליגה המוסקבאית, מול קבוצת וגה - אותה הביסה 6:2. ב-1912 נפתח אצטדיון OLLS ועד 1917 נודעה הקבוצה בשם OLLS - קבוצת הכדורגל של חברת מחליקי הקרח המוסקבאית.

ב-1918 הקבוצה התחילה להשתתף באליפות העיר באופן סדיר והייתה לאחת הקבוצות החזקות בעיר. באותה תקופה האליפות הרוסית התקיימה במסגרת נבחרות, כל עיר שלחה נבחרת להשתתף בטורניר האליפות ולא התקיימה אליפות בין קבוצות, למעט אליפויות ערים. ב-1922 נערך גביע קולומיאגי KFS והקבוצה זכתה בו לאחר שניצחה בגמר 4:2 את MKS שהפכה ב-1923 לקרסניה פרסניה מוסקבה. גביע KFS קולומיאגי היה הטורניר היחיד שנערך בין מועדוני הכדורגל של האימפריה הרוסית, אלא שהזוכות בו תמיד היו קבוצות מהבירה סנקט פטרבורג, OLLS הייתה הראשונה ששברה את המסורת והייתה זו גם העונה האחרונה שלה ששיחקה בשם OLLS.

צדק"א וצסק"א
ב-27 באפריל 1923 חדלה OLLS מלהתקיים ועל בסיסה הצבא האדום הקים את מועדון הספורט שלו, בשם OPPV. בשנים אלה התפתחה היריבות של הקבוצה עם ספרטק, שאך הוקמה. פעמים רבות נפגשו שתי הקבוצות במסגרת הליגה המוסקבאית כאשר המאבקים ביניהן היו לנודעים במיוחד בכדורגל המוסקבאי.

ב-23 בפברואר 1928, במלאת עשור להקמת הצבא האדום, הוקם על פי צו של משרד ההגנה בית הספורט המרכזי הצבאי שנודע בראשי התיבות צדס"א והיה לשמה של הקבוצה. כעבור זמן-מה הפכה להיקרא בשם צדק"א.

ב-8 בדצמבר 1931 הועלה רעיון להקים אגודת ספורט צבאית מקבילה לספרטק. אך הרעיון לא זכה לתמיכה רחבה והוא נגנז לזמן-מה. ראשי הקבוצה החלו לדון במגרש הבית שבו תשחק הקבוצה, ועמדו לפניהם שתי אפשרויות: פארק צדק"א על שם מיכאיל פרונזה ואצטדיון חדש שיוקם על הרי הדרורים במוסקבה, סמוך למנזר נובודוויצ'י, שהיה אמור להכיל עד 30,000 מושבים.

בשנות ה-30 הגיחה יריבות נוספת, הפעם צדק"א מול דינמו. נערכו מספר פעמים טורנירי הכרעה של האליפות המוסקבאית בין שתי הקבוצות הללו, וצדק"א הפסידה בכל ההתמודדויות. ב-1935 נערכה האליפות המוסקבאית האחרונה, והפעם הוכיחה הקבוצה את עליונותה וזכתה באליפות העיר. לאחר מכן התמודדו הקבוצות במסגרת הליגה הארצית הראשונה, ליגת העל הסובייטית שאך זה אורגנה.

האליפות הסובייטית
ב-1936 נערכה לראשונה בתולדות ברית המועצות ורוסיה בכלל אליפות המדינה בין מועדוני הכדורגל. במקום אליפות בין נבחרות הוחלט לערוך אליפות ארצית בין כל קבוצות הכדורגל של אגודות הספורט שהוקמו במהלך שני העשורים שלפני פתיחת הליגה. אלא ששבירת המסורת העתיקה לא הייתה קלה, על מנת להכין את קבוצות הכדורגל של המדינה לתחרות ביניהן באופן ישיר במקום בין נבחרות ערים, חולקה האליפות לשניים מדי שנה - אליפות סתיו ואליפות אביב והליגה עצמה פולגה לשני בתים, בית א' ובית ב'. צדק"א בהיותה אלופת העיר מוסקבה לשנת 1935, חוברה לבית א' שנחשב לבית העליון.

ב-23 במאי 1936 נערך המשחק הרשמי הראשון של צדק"א במסגרת הליגה הסובייטית והוא נערך באצטדיון צדק"א שבסקולוניקי, במוסקבה והקבוצה שיחקה מול "קרסניה זאריה" מלנינגרד, בדיוק כפי שהביסה במשחק הראשון שלה באליפות המוסקבאית את יריבתה "וגה", גם הפעם לא טמנו השחקנים את ידם בצלחת והמשחק הסתיים בתבוסה מוחצת ליריבה הלנינגרדית - 6:2 לצדק"א.

אולם הייתה זו הצלחה בודדת. מבחינה מקצועית הקבוצה התחילה להתדרדר והיא סיימה במקום האחרון והייתה אמורה לרדת ליגה, אלא שבאותה עונה נוסף מקום בליגה והקבוצה ניצלה מהדחה (או יותר נכון, הצילה את עצמה מהדחה, מאחר שראשי צדק"א השפיעו על ראשי הליגה להוסיף מקום בליגה). עונה לאחר מכן, הקבוצה שוב לא הצליחה מבחינה משמעותית ועמדה בפני סכנת הדחה ושוב רתמו מנהלי הקבוצה את מלוא כוח השפעתם והביאו לכך שיתווספו קבוצות נוספות לליגה, מה שהשאיר את הקבוצה בליגה. אלא שכאן ראשי הקבוצה התחילו להבין, כי מבחינה מקצועית ללא שיפור משמעותי - לא יתרחש שינוי לטובה ולפני האליפות הרביעית של ברית המועצות ב-1938, מונה מיכאיל רושצ'ינסקי כדי לאמן את הקבוצה. הוא דרש ממנהלי הקבוצה חיזוק והקבוצה רכשה מספר שחקנים ורק אז ניכר השינוי; לקראת סוף עונת 1938 הקבוצה סיימה במקום השני, כאשר ההפרש מספרטק מוסקבה במקום הראשון עמד על שתי נקודות בלבד. בעונת 1939 הקבוצה שוב מצאה את עצמה באחד משלושת המקומות הגבוהים. בעונת 1939 הקבוצה החליפה מדים ואלה כללו חולצה אדומה עם כוכב ומכנסיים שחורות, לאחר שעד אז ומאז היותה OLLS לבשה הקבוצה מדים כהים, שאליהם היא חזרה לקראת המאה ה-21.

לקראת האליפות השישית של ברית המועצות ב-1940, מונה מאמן חדש: סרגיי בּוּכטייב. בעונה זו הקבוצה נאבקה על ראשות הליגה כמעט לאורך כל העונה, אלא שלקראת סופה היא הפסידה לשלוש הקבוצות החזקות ביותר - דינמו טביליסי, דינמו מוסקבה, וספרטק מוסקבה - וסיימה במקום הרביעי.

לקראת עונת 1941 קיבלה הקבוצה שם חדש - על שם הבעלים שלה - והיא נקראה "קבוצת הצבא האדום" («Команда Красной Армии»). נוסף לשם החדש, לקבוצה מונה שוב מאמן חדש, מי שהיה מאמן נבחרת לנינגרד בכדורגל: פיוטר ייז'וב, שהחליף את בוכטייב, לאחר שזה האחרון הסתכסך עם מנהל הקבוצה.

ב-21 ביוני 1941 נערך משחק ליגה בין ספרטק מוסקבה לצדס"א שבמהלכו נחלו "אנשי הצבא" כישלון חרוץ, כאשר הובסו 3:2, למחרת בשעות הבוקר המוקדמות פרצה מלחמת המולדת הגדולה, כאשר מיליוני חיילים נאצים בשירות היטלר פלשו למדינה. כדורגלני צסק"א וכל ספורטאי האגודה קיבלו צו עליון מפיקוד הצבא האדום להישלח לחזית והליגה הוקפאה - כאשר מרבית שחקני הכדורגל גויסו לצבא.רק שנתיים לאחר מכן הוחלט להשיב לסדרה את פעילות הליגה ושחקני הכדורגל של צסק"א שבו להתאמן. מאמן הקבוצה החדש, יבגני ניקישין החל לארגן את הקבוצה ושחקניה לקראת משחקי גביע מוסקבה וחידוש הליגה הסובייטית. המשחק הראשון של צסק"א לאחר פרוץ המלחמה נערך באוקטובר 1943 מול דינמו מוסקבה באצטדיון "סטאלינץ" בצ'רקיזובו, מוסקבה. צסק"א גברה על יריבתה המושבעת באותו משחק בתוצאה 1:3.

עם שכוך הרוחות וסיום המלחמה החלה צסק"א להתייצב על הרגליים, ב-1944 למאמנה החדש מונה בוריס ארקדייב, שהיה מאמן הקבוצה יותר מכל שאר קודמיו - כמעט עשור. עשור שהיה ליריית הפתיחה בשאר ההצלחות של צסק"א מוסקבה. הטורניר הראשון שחודש לאחר סיום המלחמה היה הגביע הסובייטי כשבגמר הטורניר נפגשו צדק"א וזניט לנינגרד שקטפו את התואר מידי המוסקבאים. שנה לאחר מכן חודשה האליפות השביעית של הליגה הסובייטית כאשר היריבות החזקה ביותר הייתה בין צסק"א לדינמו, כאשר צסק"א סיימה את העונה כסגנית האלופה.

באותה עת שיחק בשורות הקבוצה וסבולוד בוברוב, שהיה גם שחקן ההוקי קרח של צסק"א מוסקבה. הוא היה ממלכי השערים של הקבוצה ובמהלך השנים 1945–1949 הוא הבקיע עבור צסק"א 82 שערים מ-79 משחקים בליגה הסובייטית.

עונת 1945 הייתה מתוחה מאוד כאשר במרבית העונה התחרו צסק"א ודינמו כששניהן בראש טבלת הליגה עם כמעט אותו מספר נקודות כשהמאבק ביו שתי הקבוצות הגיע למאבק איתנים גם במסגרת הגביע, שם צסק"א גברה על דינמו וזכתה בגביע הסובייטי הראשון שלה והחל מאותה עת כונתה הקבוצה בשם "קבוצת הלויטננטים".
לקראת עונת 1946 הקבוצה יצאה למחנה אימונים ביוגוסלביה, שם שיחקה מול פרטיזן בלגרד אותה ניצחה 3:4, והכוכב האדום בלגרד (שגם עליה גברה, בתוצאה 1:3) והתמודדה מול היידוק ספליט וגברה עליה 0:2. במשחק מול דינמו זאגרב צסק"א סיימה בתיקו 2:2.

עונת 1946 הייתה לסנסציונית כבר בפתיחתה כאשר דינמו מוסקבה האלופה ספגה 3 הפסדים רצופים וליריבתה של צסק"א הפכה דינמו טביליסי, באותה עונה צסק"א הפסידה שני משחקים בלבד בתוצאה 2:1, לטורפדו מוסקבה ולזניט סמרה וכך סיימה הקבוצה במקום הראשון וזכתה באליפות הסובייטית הראשונה בתולדותיה, כאשר היא בהפרש של 4 נקודות מדינמו מוסקבה ודינמו טביליסי, כאשר קבוצת הנוער של צסק"א זכתה בטורניר מועצת השרים הסובייטית לנערים. עונה לאחר מכן, ב-1947 הקבוצה זכתה באליפות שנייה ברציפות.

בשנות ה-50 קטפה הקבוצה תארים נוספים וב-1960 החלה להיקרא צסק"א. שנות ה-60 היוו שנות בצורת עבור הקבוצה (למעט ההעפלה לגמר הגביע ב-1967) והיא הצליחה לזכות באליפות הסובייטית רק ב-1970 וב-1991, האליפות הסובייטית האחרונה.

לאחר התפרקות ברית המועצות

הקבוצה הייתה לאחת ממייסדות ליגת העל הרוסית, שהוקמה על בסיס אליפות רוסיה הסובייטית, והחל מ-1992 הייתה צסק"א לאחת ממועדוני הכדורגל הבודדים שלא הודחו לליגת המשנה מעולם. אולם שנות ה-90 היו שנים נטולות כל תואר והקבוצה לא הצליחה לזכות בגביע או באליפות, אף שב-1993 וב-1994 העפילה לגמר הגביע ובשנים 1997–1998 הייתה לסגנית האלופה או סיימה במקום השלישי.

ב-2002 צסק"א זכתה לראשונה בגביע הרוסי ושנה לאחר מכן (ב-2003), זכתה לראשונה באליפות הרוסית. ב-2005 וב-2006 זכתה שוב באליפות, ואף זכתה בגביע אופ"א בעונת 2004/05, מה שציין את עונת 2005 בתור העונה המוצלחת ביותר בתולדות הקבוצה מאז הקמתה. לאורך השנים ביססה הקבוצה את עצמה, כאחת מקבוצות הכדורגל הבכירות במדינה כאשר זכתה במרב תוארי הגביע.

ב-2005 קיבל המועדון תמיכה כספית נרחבת מהספונסר סיבנפט, חברת נפט שהייתה בבעלות האוליגרך הרוסי, רומן אברמוביץ'. אברמוביץ' תכנן לנהל את צסק"א מוסקבה במקביל לתפקידו כיו"ר צ'לסי מהפרמייר ליג, אך לפי חוקי אופ"א נאסר עליו לנהל שתי קבוצות. סיבנפט הפכה לבסוף לגזפרום בנק ובינתיים צסק"א חתמה על חוזה חסות עם ונשטורגבנק ולבסוף חתמה עם בשנפט - חברת הנפט הלאומית של בשקיריה, רוסיה. צסק"א מוסקבה זכתה בגביע אופ"א בשנת 2005 לאחר ניצחון במשחק הגמר על ספורטינג ליסבון 1-3 בליסבון והייתה לקבוצה הרוסית הראשונה שזכתה בתואר אירופי בכיר. לאחר הזכייה בתואר האירופי, צסק"א הפכה למועדון הכדורגל הרוסי הראשון לזכות בטרבל, אחרי שזכתה באותה עונה באליפות, בגביע ובגביע אופ"א.

ב-2008 הוחל בבניית אצטדיון חדש עבור הקבוצה, ארנה צסק"א, אשר נבנה על חורבותיו של אצטדיונה הקודם של הקבוצה, אצטדיון צסק"א פסצ'אנויה ע"ש גריגורי פדוטוב. ב-2010 היא העפילה לראשונה בתולדותיה לשלב רבע הגמר של ליגת האלופות, לאחר ניצחון 2–3 על סביליה בסיכום מפגשי שמינית הגמר, ובכך הייתה לקבוצה הרוסית הראשונה שעושה זאת מאז 1996.

בעונת 2011/2012 נחלה מפלה קשה כאשר הייתה למועדון הרוסי הבכיר שהודח כבר בשלב שמינית גמר הגביע הרוסי בכדורגל, לאחר שהודחה בבושת פנים על ידי וולגר גזפרום אסטרחן מליגת המשנה, בתוצאה 0:1. תחת תחושה קשה של חוסר מוכנות, הוגרלה צסק"א באותה עונה לשלב הבתים של ליגת האלופות מול אינטר מילאנו, ליל, טרבזונספור, היא העפילה לבסוף מהמקום השני בבית לשלב שמינית גמר ליגת האלופות והתמודדה מול ריאל מדריד; במשחק הראשון במוסקבה צסק"א סחטה שוויון 1:1 ובמשחק השני הובסה וסיימה את שלב הבתים במקום השלישי.

בעונת 2012/13 זכתה באליפות הליגה הרוסית, מחזור אחד לפני סיום העונה. בתום אותה עונה זכתה הקבוצה גם בתואר הגביע הרוסי ובסופר קאפ הרוסי ובכך זכתה בדאבל השלישי בתולדותיה. בעונת 2013/14 הצליחה לזכות באליפות הליגה הרוסית במחזור הסיום וחזרה על ההישג גם בעונת 2015/16.

בעונת 2017/2018 הקבוצה העפילה עד לשלב רבע גמר הליגה האירופית, לאחר שגברה במפתיע על אולימפיק ליון וסיימה כסגנית אלופת הליגה. בעונת 2018/2019 השתתפה בפעם ה-17 ברציפות בשלב הבתים במפעלים האירופיים, במה שמהווה הישג שיא לקבוצה רוסית. ברם התקשתה להיצמד לצמרת טבלת האליפות בעיקר בעקבות עזיבת שחקנים רבים בקבוצה וצירוף סגל צעיר מאוד להרכב הקבוצה הבוגרת, ביניהם פיודור צ'אלוב (שהוביל ברוב העונה את טבלת מלכי השערים), איליה פומאזון, ויקטור ואסין, קיריל נבאבקין, אילזאט אחמטוב ואיוואן אובליאקוב.

לקראת עונת 2020/2021 צסק"א הוציאה סכום של 42.5 מיליון יורו לצורך ביצוע רכש מאסיבי של שחקנים ובשורותיה חתמו בחטיאר זיינוטדינוב, אמיל בוהינן, ברונו פוקס, אדולפו גאיץ', ז'ואאו פליניה, צ'ידרה אז'וקה וסלומון רונדון. עם זאת, בשל קושי להיצמד לצמרת טבלת הליגה מאמנה ויקטור גונצ'רנקו פוטר ובמקומו מונה זמנית באמצע העונה איוויצה אוליץ' כמחליפו. עם זאת, הקבוצה סיימה במקום הששי בתום העונה ולראשונה מזה 20 שנה נותרה ללא השתתפות במפעלים האירופיים. את עונת 2021/2022 הקבוצה פתחה כשאלכסיי ברזוצקי על הקווים כמאמנה אך לראשונה מאז עונת 2000 הגיעה למאזן עגום של 3 הפסדים אחרי 6 מחזורים. עם זאת, לאחר מינויו של ולדימיר פדוטוב למאמן לקראת עונת 2022/2023, הקבוצה השיגה את הישגה הטוב ביותר מאז עונת 2015/2016 כאשר גרפה 10 נקודות בארבעת המחזורים הראשונים של העונה. היא סיימה לבסוף את העונה כסגנית אלופה וזכתה בגביע השמיני בתולדותיה.

בעונת 2024/2025 היא סיימה במקום השלישי בליגה וזכתה בגביע התשיעי שלה ובכך השתוותה ללוקומוטיב מוסקבה, בשיא הזכיות בגביע הרוסי. לקראת עונת 2025/2026 מונה פאביו סלסטיני, שאימן קודם את פ.צ. בזל למאמן הקבוצה ותחתיו זכתה בפעם השמינית ב.

הישגים לפי עונה
מקראזכייהגמר/סגנותמקום שלישיהעפלה לליגה בכירה יותרמקום אחרון/הדחה מהליגה
 להצגת הישגי צסק"א מעונה לעונה לחצו על "הצגה" משמאלעונהליגהמיקוםגביעמפעלים אחרים / אירופייםממוצע צופיםהערות1936 (אביב) ליגת העל הסובייטית4 — 7,0001936 (אביב)816 אחרונות —8,00019379חצי גמר —17,75019382 32 אחרונותאין נתונים10,25019393רבע גמר —27,53819404 — — —1941העונה נעצרה עקב פרוץ מלחמת העולם השנייה1942מלחמת העולם השנייה1943מלחמת העולם השנייה1944גמרמלחמת העולם השנייה1945ליגת העל הסובייטית2מחזיקת הגביע — 50,45519461רבע גמר —38,45519471חצי גמר —36,25019481זכייה —54,23119492חצי גמר19501חצי גמר45,72219511זכייה50,0001952נשרה מהאליפות —מחזיקת גביע ההתאחדות הסובייטית —1953פורקה19546חצי גמר —29,09119553זכייה38,5001956337,200195751/2 —38,18219583שמינית גמר —49,40019599 — —48,54519606שמינית גמר —49,6151961432 אחרונות —59,5381962416 אחרונות —45,1881963716 אחרונות —29,408 —19643רבע גמר —40,00019653שמינית גמר —33,4941966516 אחרונות —36,12219679גמר —29,27819684שמינית גמר —28,26319696חצי גמר —26,15619701שמינית גמר —27,156197112שמינית גמרגביע האלופות: שמינית גמר26,40019725חצי גמר —19,200197310רבע גמר —18,533197413שמינית גמר —17,933197513חצי גמר —21,8001976 (א)7 — —12,7631976 (ס)7רבע גמר —13,750197714שמינית גמר —12,22019786שמינית גמר —9,82719798חצי גמר —10,47119805שמינית גמר —8,02819816שמינית גמר32 אחרונות בגביע אופ"א7,928198215 —8,159198312חצי גמר —10,782198418רבע גמר —8,2001985ליגת המשנה הסובייטית2רבע גמר —5,7191986116 אחרונות —5,6721987ליגת העל הסובייטית1516 אחרונות14,3201988ליגת המשנה הסובייטית3שמינית גמר —5,49519891 —5,9191990ליגת העל הסובייטית2חצי גמר11,24219911זכייהגביע המחזיקות: 16 אחרונות11,5531992ליגת העל הרוסית5גמררבע גמר ליגת האלופות4,59219939גמר —3,676199410גמר —2,87719956שמינית גמר —5,76019965רבע גמר —5,624199712שמינית גמר —5,17619982רבע גמר —7,84719993 חצי גמר9,22920008גמר —7,75020017שמינית גמר —8,58020022זכייה —9,6672003 116 אחרונות  גמר הסופרקאפשמינית גמר גביע הפרמייר ליג הרוסי10,7612004 2רבע גמרליגת האלופות: שלב הבתים, זכייה בסופרקאפגביע אלופות חבר המדינות: רבע גמר7,5672005 1זכייה זכייה בגביע אופ"א גמר הסופרקאפ האירופי  גביע אופ"א: שלב הבתים11,2332006 1זכייה ליגת האלופות" שלב הבתים, זכייה בסופרקאפחצי גמר גביע אלופות חבר המדינות10,6472007 3 שמינית גמרגביע אופ"א: 16 אחרונותליגת האלופות: שלב הבתים, זכייה בסופרקאפחצי גמר גביע אלופות חבר המדינות12,68020082זכייהשמינית גמר גביע אופ"א14,77620095זכייהזכייה בסופרקאפ, ליגת האלופות: רבע גמר13,74720102 16 אחרונותגמר הסופרקאפ, שמינית גמר הליגה האירופית 8,280 2011/123זכייה, 16 אחרונותגמר הסופרקאפ, שמינית גמר ליגת האלופות13,692 2012/131זכייה —14,398 2013/141חצי גמרזכייה בסופרקאפ, ליגת האלופות: שלב הבתים14,398 2014/152חצי גמרזכייה בסופרקאפ, ליגת האלופות: שלב הבתים8,9672015/161גמרליגת האלופות: שלב הבתים9,7462016/17216 אחרונותגמר הסופרקאפ, שלב הבתים בליגת האלופות14,4532017/18216 אחרונותשמינית גמר הליגה האירופית14,5412018/19432 אחרונותשלב הבתים בליגת האלופות19,2882019/204שמינית גמרשלב הבתים בליגה האירופית—2020/216חצי גמרשלב הבתים בליגה האירופית—2021/225שמינית גמר——2022/232זכייה——2023/24 6 חצי גמרגמר הסופרקאפ——2024/253זכייה——2025/26 ? ?זכייה בסופרקאפ——

צסק"א במפעלים האירופיים

אצטדיונים ומתקני אימונים
ממוזער|VEB ארנה ומגדל המסמל את זכייתה של צסק"א מוסקבה בגביע אופ"א 2005.
עד לחניכת VEB ארנה בספטמבר 2016 צסק"א ערכה את משחקי הבית שלה ב-37 אצטדיונים שונים ב-24 ערים ברוסיה ובעונת 1992/1993 אף אולצה לארח את משחקיה בליגת האלופות באצטדיון האולימפי בברלין. הקבוצה אירחה את מרבית משחקי הבית באצטדיון דינמו (בשנים 1937—2008 היא אירחה 601 משחקים), אצטדיון לוז'ניקי (בשנים 1956—2013 היא אירחה שם 279 משחקים), אצטדיון צסק"א פסצ'אנויה ע"ש גריגורי פדוטוב (בשנים 1974—2001, צסק"א אירחה 121 משחקים), הקבוצה גם אירחה 65 משחקים בהיכל הספורט האוניברסלי של צסק"א בשנים 1980—1993) ולעיתים אף אירחה באצטדיון לוקומוטיב, בשנים 1936—2008 (56 משחקים), כמו גם באצטדיון אדוארד סטרלצוב (47 משחקים בשנים 1982—2013), 10 משחקים באצטדיון צדק"א בשנים 1936—1939, 196 משחקים היא אירחה בארנה חימקי (בשנים 2010—2016). 51 משחקים נוספים צסק"א אירחה ב-29 אצטדיונים שונים. בעונת 2018/2019 קיבלה את אישור אופ"א לארח משחקים בליגת האלופות באצטדיון לוז'ניקי.

 VEB ארנה 

ב-19 במאי 2007 נערך טקס הנחת אבן פינה לאצטדיון צסק"א החדש, בנוכחות ראש עיריית מוסקבה, יורי לוז'קוב ונשיא צסק"א יבגני גינר. הבנייה החלה בפועל ב-9 בדצמבר 2007 בספטמבר 2010 הוכרז שהאצטדיון ייפתח בשנת 2015.

סמוך לאצטדיון נבנה בית ספר לכדורגל, בית הארחה, מוזיאון צסק"א ומרכז עסקים. בפברואר 2016 נודע שסכום ההשקעה הגיע לכדי 200 מיליון יורו. הבנייה הושלמה באוגוסט 2016 ומשחק הבכורה בו נערך ב-10 בספטמבר כשצסק"א אירחה את טרק גרוזני, במשחק שהסתיים בניצחון צסק"א 3:0.
האצטדיון מכיל 30,000 מושבים, שטחו הכולל הוא 174,100 מ"ר ובמתחם מגרש חניה עבור 1,400 כלי רכב.

 בסיס האימונים ואטוטניקי 
מאז 2000, בסיס האימונים של צסק"א נמצא בכפר ואטוטניקי שבמחוז מוסקבה, המשמש כבסיס אימונים עבור אגודת הספורט צסק"א בענפים שונים ונבנה בשעתו במימון משרד ההגנה הרוסי. המתחם כולל ברכת שחייה באורך 25 מטרים, היכל התעמלות ספורטיבי, מרכז רפואי, מגרשי כדורגל, מגרשי כדורסל והיכל משחקים לכדורעף, קטרגל, כדוריד, טניס ועוד.

מרכז האימונים באגם קרוגלוי
ממוזער
בינואר 2025, הקבוצה החלה בבניית מחנה אימונים חדש באזור אגם קרוגלוי שבפרברי מוסקבה ובמימון משותף עם ממשלת מחוז מוסקבה. המתחם צפוי לכלול משרדים, חדרי מגורים ומרכז רפואי, כמו גם אצטדיון כדורגל קטן בן 500 מושבים.

 קבוצות בת 
 מחלקת הנוער 
מחלקת הנוער של צסק"א היא אחת המפותחות במדינה וברשותה שבע זכיות באליפות ברית המועצות בכדורגל לנוער, ברם אף שקבוצת הנוער בעונת 2016/2017 העפילה לשלב רבע גמר ליגת האלופות לנוער היא זכתה באליפות רוסיה בכדורגל לנוער שלוש פעמים בלבד, בעונת 2005, בעונת 2018/2019 ובעונת 2020/2021.

 צסק"א-2 
בעבר צסק"א הפעילה קבוצת בת בשם "צסק"א-2 מוסקבה".

סגל
 סגל השחקנים 
נכון ל־4 באוקטובר 2025

 (בהשאלה מאוניון (סנטה פה))
 (בהשאלה ממיונאריוס)

שחקני עבר בולטים

הנהלה
נשיאי הקבוצה
שםשניםויקטור מוראשקו1989—1994אלכסנדר טרחאנוב1996שחרודי דדאחאנוב1998—2001יבגני גינר2001—

מנכ"לי הקבוצה
שםשניםרומן בבאייב2007—2021

מאמנים
ברית המועצות
שםלאוםתחילת כהונהסוף כהונהתארים/הערותפאבל חאלקיופוב19361936מיכאיל רושצ'ינסקי19371939סרגיי בוחטייב19401940פוטר יז'וב19411941יבגני ניקישין19431944אליפות מוסקבה 1943בוריס ארקדייב194418 באוגוסט 1951אליפות 1946, 1947, 1948, 1950, 1951הגביע הסובייטי 1945, 1948, 1951גריגורי פינאיצ'ב19541957הגביע הסובייטי 1955בוריס ארקדייב19581959ג. פינאיצ'בדצמבר 1959דצמבר 1960קדנציה שנייהקונסטנטין בסקוב1961דצמבר 1962ויאצ'סלב סולוביוב19631964ולנטין ניקולאייב2 ביולי 19641 בינואר 1965סרגיי שאפושניקוב1966מאי 1967אלכסיי קאלינין15 במאי 196724 במאי 1967ממלא מקוםוסבולוד בוברוב24 במאי 196720 בדצמבר 1969ו. ניקולאייב20 בדצמבר 19691973אליפות 1970ולדימיר אגאפוב19741974אנטולי טראסוב19751975אלכסיי מאמיקין19761977ו. בוברוב4 במאי 19771978קדנציה שנייהס. שאפושניקוב19791979קדנציה שנייהאולג באזילביץ'19801982אלברט שסטרניוב19821983ס. שאפושניקוב19831983קדנציה שלישיתיורי מורוזוב19841987ס. שאפושניקוב19871988קדנציה רביעית

רוסיה
שםלאוםתחילת כהונהסוף כהונהתארים/הערותפאבל סאדירין198917 ביולי 1992אליפות 1991הגביע הסובייטי 1991גנאדי קוסטילב17 ביולי 199212 באוגוסט 1993בוריס קופייקין13 באוגוסט 19935 ביולי 1994אלכסנדר טרחאנוב5 ביולי 199423 בינואר 1997אלכסנדר טרחאנוב5 ביולי 199423 בינואר 1997אלכסנדר טרחאנוב5 ביולי 199423 בינואר 1997אלכסנדר טרחאנוב5 ביולי 199423 בינואר 1997פ. סאדיריןינואר 19971 ביולי 1998קדנציה שנייהאולג דולמאטוב2 ביולי 199829 במאי 2000פ. סאדירין3 ביוני 20002 באוקטובר 2001קדנציה שלישיתאלכסנדר קוזנצוב3 באוקטובר 200110 בנובמבר 2001ולרי גזאייב10 בנובמבר 200113 בנובמבר 2003אליפות 2003הגביע הרוסי 2002ארתור ז'ורז'ה23 בנובמבר 200312 ביולי 2004ו. גזאייב12 ביולי 20044 בדצמבר 2008אליפות 2006, 2005גביע אופ"א 2005הסופרקאפ הרוסי 2004, 2006, 2007הגביע הרוסי 2005, 2006, 2008זיקו10 בינואר 200910 בספטמבר 2009חואנדה ראמוס10 בספטמבר 200925 באוקטובר 2009ממלא מקוםלאוניד סלוצקי26 באוקטובר 20097 בדצמבר 2016אליפות 2012/2013, 2013/2014, 2015/2016הגביע הרוסי 2009, 2011, 2013הסופר קאפ הרוסי 2013, 2014ויקטור גונצ'רנקו12 בדצמבר 201622 במרץ 2021הסופר קאפ הרוסי 2018איביצה אוליץ'22 במרץ 202116 ביוני 2021אלכסיי ברזוצקי16 ביוני 2021יוני 2022ולדימיר פדוטוביוני 2022יוני 2024הגביע הרוסי 2023מרקו ניקוליץ'4 ביוני 2024יוני 2025הגביע הרוסי 2025פאביו צ'לסטיני20 ביוני 2025הסופר קאפ הרוסי 2025

בעלים, תקציב וספונסרים ראשיים
ממוזער|מטוס סוחוי סופרג'ט 100 של חברת התעופה אארופלוט בצבעי צסק"א, 2013
משנת 2001 חברת Bluecastle Enterprises Limited הבריטית מחזיקה ב-49% ממניות המועדון, 25% — בבעלות החברה הרוסית AVO-Capital, שנשלטת על ידי Bluecastle ו-25% בידי משרד ההגנה הרוסי. בשנת 2013 חברת Bluecastle רכשה את כל מניות הקבוצה והפכה למחזיקת המניות היחידה בקבוצה. בשנת 2019 76.44% ממניות הקבוצה עברו לידי ונשאקונומבנק, בנק ממשלתי להשקעות, שהחזיק באשראי על ארנה צסק"א. בשנת 2022, 76.63% ממניות הקבוצה עברו לידי חברת ההשקעות Balance Assset Management.

נכון לשנת 2007 תקציב, המועדון עמד על 51,4 מיליון דולרים. בשנים 2008 ו-2009 התקציב פחת ועמד על 49 מיליון דולר. בשנת 2010 התקציב גדל וכבר עמד על 64 מיליון דולרים. בשנת 2011 התקציב גדל עוד יותר ועמד על 75 מיליון דולרים. בעונת 2020/2021, תקציב הקבוצה עמד על 70 מיליון יורו (5,5 מיליארד רובל רוסי).

 ספונסרים 
לכל אורך שנות קיומה היו לצסק"א חמישה ספונסרים ראשיים. עד שנת 2004 הקבוצה הייתה בבעלות משרד ההגנה הסובייטי ולאחר מכן משרד ההגנה הרוסי. בשנת 2004 חברת קונטי (КОНТИ) הפכה לספונסר הראשי, אך מאוחר יותר ההסכם הופר ובמרץ אותה שנה נחתם חוזה חדש עד סוף 2006 עם חברת הנפט סיבנפט שבבעלות רומן אברמוביץ', אך לבסוף שוב הופר החוזה, ובשנים 2006 - 2008 בנק VTB היה לספונסר הקבוצה.

ביולי 2009 חברת התעופה אארופלוט הפכה לספונסר החדש. בפברואר 2010 אארופלוט הוחלפה עם חברת בשנפט. ביולי 2012 אארופלוט חזרה להוות לספונסר הקבוצה. ביוני 2013 חברת רוס-סטי חתמה על חוזה ספונסר על סך 130 מיליון דולרים. ב־2021 איירופלוט העבירה 200 מיליון רובל, בעוד חברת רוססטי העבירה 71 מיליון רובל רוסי. ב-2022 נפגעה קשות מהסנקציות הכלכליות שהוטלו על בנק VEB, בעלי הקבוצה, בעקבות הפלישה הרוסית לאוקראינה.
שנים  ספונסר1911—2003ללא2004קונטי (КОНТИ)2004—2005סיבנפט2006—2008VTB2009אארופלוט2010—2012בשנפט2012—2013, 2021—אארופלוט2013—2020רוס-סטי2018—2020סיבנפט2018—2022VEB.RF2020—IKS Holding

 מלבישות הקבוצה 
 שנים  יצרנית תלבושות1980—1990  אדידס1991—1994  יומברו1995—1996  נייקי1997—1999  אדידס2000—2008  יומברו2009—2012  ריבוק2012—2018  אדידס2018—2020 יומברו2020—2022 Joma2022—2025 ייצור עצמי2025— Primera

תארים
 אליפות ליגת העל הסובייטית / ליגת העל הרוסית (13): 1946, 1947, 1948, 1950, 1951, 1970, 1991, 2003, 2005, 2006, 2012/2013, 2013/2014, 2015/2016
 הגביע הסובייטי / הגביע הרוסי (14): 1945, 1948, 1951, 1955, 1991, 2002, 2005, 2006, 2008, 2009, 2011, 2013, 2023, 2025
 הסופר קאפ הרוסי (8): 2004, 2006, 2007, 2009, 2013, 2014, 2018, 2025
 גביע אופ"א: 2004/2005
גביע KFS - קולומיאגי (1): 1922
גביע טוסמן (1): 1922
 אליפות מוסקבה (3): אביב 1922, 1935, 1943
גביע החורף של ליגת העל הרוסית בכדורגל (1): 2026

ראו גם
 צסק"א מוסקבה (אגודת ספורט)
 צסק"א מוסקבה (כדורסל)
 צסק"א מוסקבה (הוקי קרח)
 הדרבי של מוסקבה
 יריבות הכדורגל בין ספרטק לבין צסק"א
 דרבי ערי הבירה (רוסיה)
 היריבות בין זניט סנקט פטרבורג לבין צסק"א מוסקבה

קישורים חיצוניים



 האתר הרשמי   

הערות שוליים

*
קטגוריה:גופים רוסים שהוטלו עליהם סנקציות של מחלקת האוצר של ארצות הברית