טקסטיל

טקסטיל (מלטינית: Textum, אריג) הוא שם כולל למוצרים העשויים מסיבים, נימים או חוטים מחומרים טבעיים, מלאכותיים או סינתטיים למיניהם. מסיבי הטקסטיל למיניהם אפשר ליצור חוטים, בדים, חבלים, סלים ועוד. בד הוא חומר גמיש ארוג, סרוג, מלובד או קלוע בצורה כלשהי, העשוי מרשת או מהמשכיות של חוטים או סיבים טבעית או מלאכותית. החוטים נטווים מסיבים גולמיים של צמר, פשתן, כותנה, משי או חומרים סינתטיים שונים חומרים אחרים לייצור חוטים ארוכים.

ענף הטקסטיל עוסק בייצור ובשיווק של בדים ומוצריהם ביגוד, מצעים, בדי ריפוד, בדי וילונות, בדים תעשייתיים מיועדים לבידוד, בד קנבס שעליו מציירים בצבעי שמן ואקריליק ועוד, הוא ענף מרכזי בתעשייה ובמסחר. בדים מיוחדים לרקמה: קנבס שחוטיו מסודרים ברשת לרקימה משוכלת, בדים שקופים לרקימות מוצללות, בדים שקל למרוט את חוטיהם וליצור מהם תחרות או הבלטות.

תעשיית הטקסטיל היא תעשייה מזהמת. בתעשיית הטקסטיל נכללים תחומים אחדים:

חבלים ונייר נוצרים מסיבים והם נכללים בטקסטיל. יש גם תעשיית בגדי נייר.
 ייצור חוטים בטווייה ובטכניקות נוספות
 ייצור בדים באריגה, סריגה, מקרמה וליבוד
 ייצור סריגים
 ייצור ביגוד
ייצור מוצרי בידוד תרמי ואקוסטי
תעשיית האופנה

חומרים מהם מייצרים טקסטיל
 מהחי: צמר, משי
מהצומח: כותנה, פשתן, קנבוס, כשות, יוטה, סרפד, אבאקה, בננה, אגבה, פפירוס, אננס, רפייה, אורז, במבוק, קאפוק, אגוז הודו.
מעשה ידי אדם: מפולימרים טבעיים, צלולוזה, אקריליק, ניילון, פוליאסטר, קסאין. ממינרלים: אלומיניום, אזבסט (ממנו הפסיקו לייצר כי גרם לסרטן), חרס, נחושת, זכוכית, זהב, כסף.

היסטוריה

טקסטילים מלווים את האנושות מראשית התרבות, מוצרי הטקסטיל נוצרו כדי להשתמש בהם כלבוש, כריפוד או כמנשא או מכל לחפצים (סלים תיקים, רשתות שונות לדיג וציד), אך מהיות החומר בלתי עמיד בפגעי הזמן התיעוד ההיסטורי הקדום לוקה בחסר. באגדות עם קיימים אזכורים שונים למלאכות הקשורות לטקסטיל, הטווייה, הצביעה האריגה והתפירה. בציורים עתיקים רואים בגדים שונים. החל מבדים כרוכים על הגוף וחלקם קשורים. ארכאולוגים נטו להתעלם מממצאים טקסטיליים וכך יש את תקופת האבן תקופת הברזל, תקופת הנחושת אבל אין את תקופת הטקסטיל.

למרות הפריכות של החוטים והבדים נמצאו באתרים ארכאולוגיים בארצות שונות חבלים, חוטים בדים סיבים מהצומח ומהחי, שחלקים מהם נשמרו בגלל מיקומם והאקלים שבו נמצאו. למשל באברי דו מאראס (Abri du Maras) בדרום צרפת נמצאה שארית חוט באורך של 6 מילימטר שתוארכה ללפני 40,000 שנה. החוט נשזר על ידי הניאנדרטלים. החוקרים שפרסמו את המאמר בכתב העת Scientific Reports טוענים שהממצאים מוכיחים שהייתה לניאנדרטלים הבנה בסיסית בספירה כיוון שהחוט שזור משלושה סיבים. החוט הזה קדום יותר משארית החוט שנמצא באתר אוהלו 2 שנחשב לבן 19,000 שנה.

בכל אזור גאוגרפי התפתח טקסטיל מהצמחייה ומהחיות המקומיות, יש בדים שנקראים עד היום על שם עיר או ארץ שיש להן קשר היסטורי לייצור או למסחר שלהם. מפות הדמסק (Damask) שנארגו בסין בערך בשנת 300 לפנה"ס ובימי הביניים נפוץ ייצורן בביזנטיון וברחבי המזרח התיכון נקראו על שם העיר דמשק התחנה המסחרית החשובה ב'דרך המשי'. באמצע המאה ה-14 הן כבר מופיעות ואף נארגות גם בצרפת ובאיטליה. בד הגזה (gauze) העדין המשמש ליצור תחבושות מקורו משמה של עזה. סריג הג'רסי נקרא כך על שם ג'רסי (Jersey) שבאנגליה.

בחפירות מהתרבות הגראווטית (Gravettian Culture) כ-33,000 שנה לפנה"ס, נמצאו הרבה מחטים עשויות מצדפים, משיניים ומעצמות שבהם נקדחו חורים. חרוזים זעירים נמצאו מסודרים בשורות ישרות לעיתים על גולגולות ויש להניח שחרוזים אלו נתפרו על בגדים כנראה מעורות. באזור הגבול הים תיכוני שבין צרפת ואיטליה המודרניות, נמצא במערה שלד של בחור בגיל העשרה, כשלראשו כובע או רשת שיער תפורה ומושחלת עם 4 שורות מסודרות של חרוזים. נמצא שלפחות חלק מהחוטים שמצאו שם היו מלופפים מחוטים צמחיים ולא חתוכים מחלקי גוף כמו מעיים, או גידים כפי שאפשר לראות בפסלון של צלמית ונוס מ-Lespugue.

בדנמרק נמצאו סלי דיג קלועים ניאוליטים שתוארכו ל-30,000 שנה לפנה"ס. פעולת הקליעה כנראה קדמה לאריגה, בטבע יש ציפורים ש'קולעות/אורגות' את הקן שלהן. אריגה היא מלאכה עתיקה, במצרים נמצא דגם של מצבת קבר מעץ של סדנת אורג מ-2000 לפנה"ס.

שמאל|ממוזער|250px|היפהפייה מלולאן

באזור לולאן (Loulan) בסין בטרסה מעל נהר פיקוק (Peacock) נמצאה 'היפהפייה מלולאן', אישה חנוטה שתוארכה בערך לשנת 2000 לפנה"ס לבושה באריגי צמר שנשמרו במצב טוב ועל צבעוניותם, היו לה גם בגד מעור וסל חיטה קלוע מעשב. כן נמצא ילד חנוט בגיל 8 שתוארך ל-1800 לפנה"ס עטוף בשמיכת צמר ארוגה.

בחפירות ארכאולוגיות בישראל נמצאו שלל אריגים מתקופות שונות, מהתקופה הכלקוליתית ועד ימי הביניים.

בתחילה אנשים לבשו עורות, משלמדו לארוג כרכו בדים על גופם. עם הדורות למדו לגזור ולתפור בגדים בצורות מסוגננות. לקריאה על התפתחות הביגוד אפשר לפנות לערך.

ב-1954 חפר הארכאולוג הצ'כי בהוסלאב קלימה (Bohuslav Klima) באתר התיישבות פלאוליתית, בנהר לרגלי הרי פבלוב. הוא מצא שם מאות אלפי שאריות של חפצים, בהם כ-3,000 שאריות בוץ שהועברו לאוניברסיטת אורבאנה באילינוי בארצות הברית. ב-1999 נבדקו השאריות הללו על ידי האנתרופולוגית אולגה סופר שמצאה להפתעתה 4 קטעים שבהם היו עקבות של אריגים. העקבות עם סימני האריגים נשלחו לתארוך פחמני ונמצאו כבני 25,000 עד 27,000 שנים.

טקסטיל בישראל
ממוזער|טקסט=מפעל טקסטיל בישראל, 1969|מפעל טקסטיל בישראל, 1969

ענף הטקסטיל בישראל עבר שינוי מבני משמעותי כאשר הוסר ההגבל על ייבוא מוצרים ממדינות צד שלישי כדוגמת סין. הסחר החופשי גרם להוזלת ייצור הטקסטיל ואיפשר ייצוא של מוצרי אופנה מתקדמים לחו"ל.

מיחזור משביח לטקסטיל

מחזור משביח הוא המונח העברי ל-UPCYCLE, התהליך שבו חומרי פסולת נהפכים לחומר או פריט אחר. למחזור משביח לטקסטיל חשיבות כיוון שתעשיית הטקסטיל היא מהמזהמות הגדולות בעולם ופסולת הטקסטיל ממלאה מטמנות ומשרפות.

ראו גם
 עיצוב טקסטיל
 עיצוב אופנה
 צביעת בדים
 משי
 בד
מיחזור משביח לבגדים
סמרטוט
אריגה
סריגה
ביגוד
בורו (טקסטיל)
קנטה (טקסטיל)

קישורים חיצוניים

 Fibres To Fabrics 1940-1949 (סרט הסברה על תעשיית הטקסטיל בשנות ה-40 של המאה ה-20), British Pathé website
 מילון למונחי טקסטיל בארכאולוגיה | 2005 | 2005 נספח | באתר האקדמיה ללשון העברית




 Textile Machines: The fabrication of fabric, Google Arts & Culture, 2019

הערות שוליים

*