Klebsiella

Klebsiella (בתעתיק לעברית קְלֶבְּסִיֶלָה) הוא סוג של חיידקים גראם-שליליים, שליליים במבחן אוקסידאז, בצורת מוט עם קפסולה חיידקית בולטת על בסיס רב-סוכרים.

מיני Klebsiella נמצאים בכל מקום בטבע. סבורים כי הדבר נובע מתת-שושלות מובחנות המפתחות התאמות גומחה ספציפיות, עם התאמות ביוכימיות הקשורות להן ההופכות אותן למותאמים יותר לסביבה מסוימת. הם יכולים להימצא במים, באדמה, בצמחים, בחרקים ובבעלי חיים אחרים כולל בבני אדם.

Klebsiella נקראת על שם המיקרוביולוג השווייצרי-גרמני אדווין קלבס (1834–1913). קרל פרידלנדר (Carl Friedlander) תיאר את ה-Bacillus Klebsiella, וזו הסיבה שהוא נקרא בציליוס פרידלנדר (Friedlander bacillus) במשך שנים רבות. מיני הסוג Klebsiella הם חלק מהפלורה הרגילה של האדם ובעלי החיים באף, בפה ובמעיים. המינים של ה-Klebsiella כולם גראם-שליליים ולרוב חסרי יכולת תנועה. הם נוטים להיות קצרים ועבים יותר בהשוואה לאחרים ממשפחת ה-. התאים הם מוטות בצורתם ובדרך כלל מידותיהם: רוחב 0.3 עד 1.5 מיקרומטר, אורך 0.5 עד 5.0 מיקרומטר. ניתן למצוא אותם בנפרד, בזוגות, בשרשראות או מקושרים מקצה לקצה. מיני ה-Klebsiella יכולים לגדול על מצע מעבדה רגיל ואין להם צורכי גידול מיוחדים, כמו שאר הסוגים של Enterobacteriaceae. המינים בסוג הם אירוביים פקולטטיביים, עם התפתחות אירובית ואנאירובית כאחד. טמפרטורת הגידול האידיאלית שלהם היא C° 35 עד C° 37, בעוד שרמת ה-pH האידיאלית שלהם היא בערך 7.2.

הסוג Klebsiella שויך בעבר לשבט אשריכיים שבוטל.

רשימת המינים
 K. Aerogenes, ידוע קודם כ-Enterobacter aerogenes ו-Bacterium aerogenes
 K. granulomatis
 K. oxytoca
 K. michiganensis
 K. pneumoniae (מין ראשון שזוהה)
 K. p. subsp. ozaenae
 K. p. subsp. pneumoniae
 K. p. subsp. rhinoscleromatis
 K. quasipneumoniae
 K. q. subsp. quasipneumoniae
 K. q. subsp. similipneumoniae
 K. grimontii
 K. variicola

תכונות
חיידקי Klebsiella נוטים להיות עגולים ועבים יותר משאר בני משפחת ה-. הם מופיעים בדרך כלל כמוטות ישרים עם קצוות מעוגלים או מחודדים מעט. ניתן למצוא אותם בנפרד, בזוגות או בשרשראות קצרות. צורות דיפלובצילריות נמצאות בדרך כלל אין ויוו.

אין להם צורכי גידול ספציפיים והם גדלים היטב על מצעי מעבדה סטנדרטית, אך גדלים בצורה הטובה ביותר בין C° 35 ל-C° 37 וב-pH 7.2. המינים הם אנאירוביים, ורוב הזנים יכולים לשרוד עם ציטראט וגלוקוז כמקורות הפחמן היחידים שלהם ואמוניה כמקור החנקן היחיד שלהם.

מיני הסוג מייצרים קפסולה חיידקית בולטת, או שכבת רפש, שניתן להשתמש בה לזיהוי סרולוגי, אך  מולקולרי עשוי להחליף שיטה זו.

מיני הסוג Klebsiella בדרך כלל מבטאים שני סוגים של אנטיגנים על פני קרום התא שלהם. הראשון, אנטיגן O, הוא מרכיב בליפופוליסכריד (LPS), שממנו קיימים 9 זנים. השני הוא אנטיגן K, רב-סוכר דמוי קפסולה עם יותר מ-80 זנים. שניהם תורמים לפתוגניות ומהווים את הבסיס לקבוצות . על סמך שני הגורמים האנטיגנים העיקריים הללו תוכננו מספר חיסונים.

בבני אדם
מיני Klebsiella נמצאים בדרך כלל באף, בפה ובמערכת העיכול של האדם כפלורה רגילה; עם זאת, הם יכולים להתנהג גם כפתוגנים אנושיים אופורטוניסטיים. ידוע כי מיני Klebsiella מדביקים גם מגוון של בעלי חיים אחרים, הן כפלורה רגילה והן כפתוגנים אופורטוניסטיים.

אורגניזמים של Klebsiella יכולים להוביל למגוון רחב של מצבי מחלה, בעיקר דלקת ריאות, דלקת בדרכי השתן, אלח דם, דלקת קרום המוח, שלשול, דלקת הצפק וזיהומים ברקמות רכות. מיני Klebsiella היו מעורבים גם בפתוגנזה של דלקת חוליות מקשחת ו אחרות. רוב זיהומי Klebsiella האנושיים נגרמים על ידי K. Pneumoniae, ואחריהם K. Oxytoca. זיהומים שכיחים יותר בצעירים מאוד, מבוגרים מאוד ובאלה עם מחלות בסיסיות אחרות, כמו סרטן, ורוב הזיהומים כוללים זיהום של מכשיר רפואי פולשני.

במהלך עשרות השנים האחרונות נערכו ניסויים רבים לבניית חיסונים יעילים נגד Klebsiella pneumoniae, וטכניקות חדשות נוסו לבניית חיסונים נגד החיידק. עם זאת, טרם אושר חיסון לKlebsiella לשימוש בארצות הברית. K. Pneumoniae הוא הגורם השכיח ביותר לזיהום נוזוקומי בדרכי הנשימה ולזיהומים מוקדמים בטיפול נמרץ, והגורם השני בשכיחותו לזיהומים במחזור הדם מחיידקים גראם-שליליים ודלקות בדרכי השתן. אוכלוסיות מבודדות עמידות לאנטיביוטיקה הן פתוגן חיידקי חשוב שנדבקים בו בבתי חולים, מוסיפים במידה ניכרת לזמן השהייה בבית החולים, והם בעייתיים במיוחד באזורים רפואיים שבהם השפעתם ניכרת כגון יחידות טיפול נמרץ. סבורים כי עמידות זו לחיידקים מיוחסת בעיקר ל. היכולת של K. Pneumoniae להתיישב בסביבת בית החולים, לרבות שטיחים, כיורים, פרחים ומשטחים שונים, כמו גם עורם של החולים וצוות בית החולים, זוהתה כגורם מרכזי בהתפשטות הזיהומים הנרכשים בבתי החולים.

בבעלי חיים
בנוסף לכמה מינים של Klebsiella לאחר שהתגלו כמחוללי מחלות אנושיים, זוהו מינים אחרים, כמו K. Variicola כפתוגנים בבני אדם ובבעלי חיים כאחד. לדוגמה, K. Variicola זוהה כאחד הגורמים ל בבקר.

בצמחים
במערכות צמחים ניתן למצוא את ה-Klebsiella במגוון מארחים צמחיים. K. Pneumoniae ו-K. Oxytoca מסוגלים לקבע חנקן אטמוספירי לצורה שיכולה לשמש צמחים, ולכן נקראים מקבעי חנקן משותפים או . החיידקים נצמדים חזק לשערות השורשים ופחות חזק לפני השטח של אזור ההתארכות וה של קצה השורש. הם חיידקים חשובים בהקשר חקלאי, בשל יכולתם להגדיל את היבול. הכמות הגדולה שלהם בצמחים נובעת לפחות בחלקה מהיעדר שוטון, שכן ידוע ששוטונים מעוררים הגנת צמחים. בנוסף, ידוע ש-K. Variicola מתקשר עם מספר צמחים שונים כולל בננה, וקנה סוכר והוא בודד מגני הפטריות של .

זיהום מים
בניגוד לחיידקים מהסוג Escherichia השייכים לאותה משפחה, כמות החיידקים מסוג זה בצואה נמוכה, אבל בניגוד ל-Escherichia הם מסוגלים להתפתח ולהתרבות במים. לכן הימצאותם במים מעידה שבעבר הרחוק המים זוהמו בצואה, ואין זה סימן לסכנה.

 קישורים חיצוניים 



 Klebsiella article from eMedicine.com

ביאורים

 הערות שוליים 

קטגוריה:חיידקים ארגמניים
קטגוריה:חיידקים אמיתיים