גביע בילי ג'ין קינג

גביע בילי ג'ין קינג (באנגלית: Billie Jean King Cup, בעבר גביע הפדרציה וגביע הפד) הוא תחרות שנתית בטניס לנבחרות נשים, המקבילה הנשית של גביע דייוויס. התחרות, המאורגנת על ידי פדרציית הטניס הבינלאומית (ITF), נערכה לראשונה בשנת 1963, ומאז התקיימה כל שנה, אך מתכונת התחרות השתנתה מספר פעמים.

מבנה ושיטת התחרות
המתכונת הנוכחית דומה למתכונת של גביע דייוויס, וכוללת שני בתים עולמיים (בית עולמי ובית עולמי 2, 8 נבחרות בכל אחד מהבתים) ובתים אזוריים.

בבתים העולמיים המפגשים נערכים במתכונת דומה למדי למפגשים בגביע דייוויס, בכל מפגש כזה מתקיימים 4 משחקי יחידות ומשחק זוגות אחד, אך בשונה מגביע דייוויס התחרות נמשכת יומיים ולא שלושה ימים, ומשחק הזוגות מתקיים לאחר משחקי היחידים ביום השני. בגביע הפדרציה המשחקים נערכים בשיטת "הטובה מ-3 מערכות" כנהוג במשחקי נשים.

בבתים האזוריים נערכים טורנירים במקום אחד בהשתתפות נבחרות רבות (עד 16 נבחרות), כמו בבתים 3 ו-4 בגביע דייוויס, וכל מפגש כולל 2 משחקי יחידות ומשחק זוגות המתקיימים באותו יום.

בלוח השנה של הטניס העולמי מוקדשים 2 שבועות למשחקי גביע הפדרציה, בשבוע הראשון (בדרך כלל בפברואר) מתקיימים הסיבוב הראשון בבתים העולמיים ומשחקים בבתים האזוריים, ובשבוע השני (בדרך כלל באפריל) שלב חצי הגמר בבית העולמי (הבית העליון) ומשחקי הפליי-אוף הקובעים איזה נבחרות ישחקו בבתים העולמיים בשנה הבאה. שלב הגמר מתקיים בחודש נובמבר.

מבנה
מבנה התחרות המעודכן לשנת 2022.

 רמה בתים 1 משחקי הגמר12 מדינות משחקות על התואר
|-
!
| colspan="3" | שלב מוקדם של משחקי הגמר18 מדינות 9 מדינות עולות למשחקי הגמר2 פלייאוף למשחקי הבית לשנה הבאה14 מדינות 8 מדינות עולות למשחקי הגמר4 מדינות יורדות לבית אזורי 1 3 בית אזורי 1 אמריקה±8 מדינות מדינה אחת עולה לפלייאוף   2 מדינות יורדות לבית אזורי 2 בית אזורי 1 אירופה/אפריקה±16 מדינות 2 מדינות עולות לפלייאוף  2 מדינות יורדות לבית אזורי 2 בית אזורי 1 אסיה/אוקיאניה±8 מדינות מדינה אחת עולה לפלייאוף  2 מדינות יורדות לבית אזורי 2 4 בית אזורי 2 אמריקה±6 מדינות 2 מדינות עולות לבית אזורי 1 בית אזורי 2 אירופה/אפריקה±8 מדינות 2 מדינות עולות לבית אזורי 1 2 מדינות יורדות לבית אזורי 3 בית אזורי ה2 אסיה/אוקיאניה±4 מדינות 2 מדינות עולות לבית אזורי 1 5 בית אזורי 3 אירופה/אפריקה±12 מדינות 2 מדינות עולות לבית אזורי 2

היסטוריה

מתכונת התחרות
ב-1990 בעקבות גידול הנבחרות המשתתפות היה צורך ב-2 סיבובים מוקדמים לקביעת 32 נבחרות שישתתפו בתחרות הראשית. כמקובל היה גם סבב תנחומים שבו השתתפו גם מנצחי סיבוב הראשון של המוקדמות.

ב-1991 בעקבות גידול הנבחרות המשתתפות 32 קבוצות ערכו 2 סיבובים בהם נקבעו שמונה נבחרות שיועלו לתחרות הראשית. הם הצטרפו ל-24 קבוצות שהעפילו ישירות לתחרות הראשית שהתקיימה במסגרת "הבית העולמי". בסיום התחרות של הבית העולמי נערכו משחקים נוספים בהם נקבעו 4 קבוצות (ברזיל, פורטוגל, יוון ויוגוסלביה) שבגביע הפדרציה 1992 יחלו את התחרות מהתמודדות אזורית.

מ-1992 בעקבות גידול הנבחרות תחילה נערכו תחרויות אזוריות: בית אמריקה,* בית אסיה/אוקיאניה ובית אירופה/אפריקה.
משחקי הבית העולמי בהשתתפות 32 קבוצות נערכו בגרמניה. בסיום התחרות של הבית העולמי נערכו משחקים נוספים בהם נקבעו קבוצות שבגביע הבא יחלו את התחרות בבית העולמי, כשיתר הקבוצות ירדו לתחרויות אזוריות.

מ-1995 מתכונת התחרות הייתה דומה למתכונת תחרות גביע דייוויס, כשבית עולמי א' כלל 8 קבוצות ובית עולמי ב' כלל 8 קבוצות. בית עולמי א' כלל 8 קבוצות שהתחרו בעונה הקודמת ברבע הגמר. בית עולמי ב' כלל 8 קבוצות שהפסידו בשמינית גמר של העונה הקודמת. ארבע נבחרות של בית עולמי א' שהפסידו בסיבוב הראשון התחרו עם ארבע קבוצות של בית עולמי ב' שניצחו בסיבוב הראשון התחרו על השתתפות בבית עולמי א' בשנת 1996. יתר הקבוצות התחרו בבתים אזוריים (בית אמריקה בית אסיה/אוקיאניה ובית אירופה/אפריקה). כל מפגש בין הנבחרות כלל 5 משחקים.

בעקבות הכוונה בשנת 2000 לבטל בית עולמי ב' ולהגדיל בית עולמי א', 5 קבוצות מבית עולמי ב' העפילו בית עולמי. יתר הקבוצות התחרו בבתים אזוריים (בית אמריקה בית אסיה/אוקיאניה ובית אירופה/אפריקה). כל מפגש בין הנבחרות כלל 5 משחקים.

ב-2000 מתכונת התחרות שונתה לעומת המתכונת שהייתה מאז שנת 1995. הבית העליון (בית עולמי) כלל 13 קבוצות. הם התחרו ב-3 בתים. מנצחי הבתים ונבחרת ארצות הברית נפגשו בפיינל פור שנערך בלס ווגס. כל מפגש בין הנבחרות כלל 3 משחקים, רק מפגש הגמר כלל 5 משחקים. יתר הקבוצות התחרו בבתים אזוריים (בית אמריקה בית אסיה/אוקיאניה ובית אירופה/אפריקה).

ב-2001 מתכונת התחרות שונתה לעומת המתכונת שהייתה בעונה הקודמת. כל המפגשים כללו 3 משחקים. הבית העליון (בית עולמי) צומצם ל-8 קבוצות. משתתפי פיינל פור של העונה הקודמת העפילו ישירות לשלב הגמר. יתר 9 נבחרות של הבית העולמי 2000 התחרו עם מנצחי תחרויות האזוריות על מקומות בשלב הגמר. בתחרות זו עלו , ,  ו. בעקבות פרישת ארצות הברית לנבחרות אלו התווספה . הנבחרות התמודדות בשני בתים על עליה למשחק הגמר. יתר הקבוצות התחרו בבתים אזוריים (בית אמריקה בית אסיה/אוקיאניה ובית אירופה/אפריקה).

ב-2002 מתכונת התחרות שונתה לעומת המתכונת שהייתה בעונה הקודמת ולמעשה חזרה למתכונת שהייתה בשנים 1995-1999. כל המפגשים כללו 5 משחקים. בית עולמי כלל 16 קבוצות. יתר הקבוצות התחרו בבתים אזוריים (בית אמריקה בית אסיה/אוקיאניה ובית אירופה/אפריקה). לקראת סיום העונה 8 קבוצות מהבית העולמי נפגשו עם 8 קבוצות שעלו מתחרויות האזוריות והתמודדו על מקום בבית עולמי בעונה הבאה.

ב-2005 מתכונת התחרות הייתה זהה למתכונת שהייתה בסוף שנות ה-90. כל המפגשים כללו 5 משחקים. בית עולמי א' כלל 8 קבוצות ועוד 8 קבוצות היו בבית עולמי ב'. יתר הקבוצות התחרו בבתים אזוריים (בית אמריקה בית אסיה/אוקיאניה ובית אירופה/אפריקה). לקראת סיום העונה 4 קבוצות מהבית העולמי א' נפגשו עם 4 קבוצות מבית עולמי ב' על הזכות להתמודד בבית עולמי א' בעונת 2006.

 רשימת הגמרים בעבר 
מקרא - הערות וסוגי משטחיםדמשטח דשאחמשטח חימרשמשטח שטיח (מרופד)קמשטח קשהX-פמגרש בחלל סגור (פנימי)
גביע הפדרציהשנהמנצחתתוצאהסגניתמיקום הגמר (סוג משטח)מיקום התחרות1963 ארצות הברית2 – 1 אוסטרליהקווינס קלוב (ד)לונדון, הממלכה המאוחדת1964 אוסטרליה2 – 1 ארצות הבריתמועדון הקריקט ג'רמנטאון (ד)פילדלפיה, ארצות הברית1965 אוסטרליה2 – 1 ארצות הבריתאצטדיון קויונג (ד)מלבורן, אוסטרליה1966 ארצות הברית3 – 0 מערב גרמניהטורין פרס ספורטינג קלוב (ח)טורינו, איטליה1967 ארצות הברית2 – 0 בריטניהמגרש הטניס בלאו-ווייס (ח)ברלין המערבית, גרמניה המערבית1968 אוסטרליה3 – 0 הולנדאצטדיון רולאן גארוס (ח)פריז, צרפת1969 ארצות הברית2 – 1 אוסטרליהמועדון הטניס של אתונה (ח)אתונה, יוון1970 אוסטרליה3 – 0 מערב גרמניהמגרש הטניס של פרייבורג (ח)פרייבורג, גרמניה המערבית1971 אוסטרליה3 – 0 בריטניהמגרש הטניס בפארק קינגס (ד)פרת', אוסטרליה1972 דרום אפריקה2 – 1 בריטניהאצטדיון אליס פארק (ח)יוהנסבורג, דרום אפריקה1973 אוסטרליה3 – 0 דרום אפריקהמגרש הטניס באד הומבורג (ח)באד הומבורג, גרמניה המערבית1974 אוסטרליה2 – 1 ארצות הברית מגרש הטניס של נאפולי (ח) נאפולי, איטליה1975 צ'כוסלובקיה3 – 0 אוסטרליהמגרש החימר אייקסוויז (ח)אקס-אן-פרובאנס, צרפת1976 ארצות הברית2 – 1 אוסטרליהספקטרום (ש-פ)פילדלפיה, ארצות הברית1977 ארצות הברית2 – 1 אוסטרליהדבונשייר פארק (ד)איסטבורן, הממלכה המאוחדת1978 ארצות הברית2 – 1 אוסטרליהאצטדיון קויונג (ד)מלבורן, אוסטרליה1979 ארצות הברית3 – 0 אוסטרליהר.ש.א קלוב קאמפו (ח)מדריד, ספרד1980 ארצות הברית3 – 0 אוסטרליהמועדון הטניס רוט-ווייס (ח)ברלין המערבית, גרמניה המערבית1981 ארצות הברית3 – 0 בריטניהמועדון המחבט של טמגאוואה (ח)טוקיו, יפן1982 ארצות הברית3 – 0 מערב גרמניהמועדון דקתלון (ק)סנטה קלרה, ארצות הברית1983 צ'כוסלובקיה2 – 1 מערב גרמניהמגרש הטניס של אלביסגואטי (ח)ציריך, שווייץ1984 צ'כוסלובקיה2 – 1 אוסטרליהמועדון הספורט פינחיירוס (ח)סאו פאולו, ברזיל1985 צ'כוסלובקיה2 – 1 ארצות הבריתמגרש הטניס של נגויה גרין (ק)נגויה, יפן1986 ארצות הברית3 – 0 צ'כוסלובקיהאצטדיון סטבניץ' (ח)פראג, צ'כוסלובקיה1987 מערב גרמניה2 – 1 ארצות הבריתמגרשי הטניס של הוליבורן (ק)ונקובר, קנדה1988 צ'כוסלובקיה2 – 1 ברית המועצותפלינדרס פארק (ק)מלבורן, אוסטרליה1989 ארצות הברית3 – 0 ספרדאריאקה פורסט פארק סנטר (ק)טוקיו, יפן1990 ארצות הברית2 – 1 ברית המועצותפיץ' טרי ווט (ק)אטלנטה, ארצות הברית1991 ספרד2 – 1 ארצות הבריתמרכז הטניס של נוטינגהאם (ק)נוטינגהאם, הממלכה המאוחדת1992 גרמניה2 – 1 ספרדאצטדיון הטניס וואלדסטאדיון (ח)פרנקפורט, גרמניה1993 ספרד3 – 0 אוסטרליהאצטדיון הטניס וואלדסטאדיון (ח)פרנקפורט, גרמניה1994 ספרד3 – 0 ארצות הבריתאצטדיון הטניס וואלדסטאדיון (ח)פרנקפורט, גרמניהגביע פדשנהמנצחתתוצאהסגניתמיקום הגמר (סוג משטח)מיקום התחרות1995 ספרד3 – 2 ארצות הבריתמגרש הטניס של ולנסיה (ח)ולנסיה, ספרד1996 ארצות הברית5 – 0 ספרדמרכז הכנסים של אטלנטיק סיטי (ש-פ)אטלנטיק סיטי, ארצות הברית1997 צרפת4 – 1 הולנדהיכל ברבאנט (ש-פ)דן בוס, הולנד1998 ספרד3 – 2 שווייץהיכל פלקספו (ק-פ)ז'נבה, שווייץ1999 ארצות הברית4 – 1 רוסיהאצטדיון הטניס טאובה (ק)סטנפורד, ארצות הברית2000 ארצות הברית5 – 0 ספרדמרכז הכנסים של מנדליי ביי (ש-פ)לאס וגאס, ארצות הברית2001 בלגיה2 – 1 רוסיהפארק פריאל חואן קרלוס הראשון (ח-פ)מדריד, ספרד2002 סלובקיה3 – 1 ספרדפאלאסיו דה קונגרסוס (ק-פ)גראן קנריה, ספרד2003 צרפת4 – 1 ארצות הבריתקומפלקס הספורט אולימפיסקי (ש-פ)מוסקבה, רוסיה2004 רוסיה3 – 2 צרפתאצטדיון הקרח קרילאטסקוה (ש-פ)מוסקבה, רוסיה2005 רוסיה3 – 2 צרפתמגרש פיליפ שאטרייה (ח)פריז, צרפת2006 איטליה3 – 2 בלגיהספירודרום (ק-פ)שרלרואה, בלגיה2007 רוסיה4 – 0 איטליהלוזחינקי פלאס אוף ספורטס (ק-פ)מוסקבה, רוסיה2008 רוסיה4 – 0 ספרדקלוב דה קמפו ויה דה מדריד (ח)מדריד, ספרד2009 איטליה4 – 0 ארצות הבריתסירקולו דל טניס (ח)רג'ו די קלבריה, איטליה2010 איטליה3 – 1 ארצות הבריתסן דייגו ספורטס ארנה (ק-פ)סן דייגו, ארצות הברית2011 צ'כיה3 – 2 רוסיהקומפלקס הספורט אולימפיסקי (ש-פ)מוסקבה, רוסיה2012 צ'כיה3 – 1 סרביהO2 ארנה (ק-פ)פראג, צ'כיה2013 איטליה4 – 0 רוסיהמועדון הטניס קליאריקליארי, איטליה2014 צ'כיה3 – 1 גרמניהO2 ארנה (ק-פ)פראג, צ'כיה2015 צ'כיה3 – 2 רוסיהO2 ארנה (ק-פ)פראג, צ'כיה2016 צ'כיה3 – 2 צרפתרהינוס ספורט (ק-פ)שטרסבורג, צרפת2017 ארצות הברית3 – 2 בלארוסצ'יזובקה ארנה (ק-פ)מינסק, בלארוס2018 צ'כיה3 – 0 ארצות הבריתO2 ארנה (ק-פ)פראג, צ'כיה2019 צרפת3 – 2 אוסטרליהRAC ארנה (ק)פרת', אוסטרליהגביע בילי ג'ין קינגשנהמנצחתתוצאהסגניתמיקום הגמר (סוג משטח)מיקום התחרות2020-2021איגוד הטניס הרוסי2 – 0 שווייץO2 ארנה (ק-פ)פראג, צ'כיה2022 שווייץ2 – 0 אוסטרליהאצטדיון האמירויות (ק-פ)גלאזגו, סקוטלנד2023 קנדה2 – 0 איטליהאצטדיון לה קרטוחה (ק-פ)סביליה, ספרד2024 איטליה2 – 0 סלובקיהפלאסיו דה דפורטס חוסה מריה מרטין קרפנה (ק-פ)מלאגה, ספרד2025 איטליה2 – 0 ארצות הבריתמרכז הספורט מפרץ שנג'ן (ק-פ)שנג'ן, סין

הישגים
הישגים קבוצתיים
מדינה  שנות זכייה  מקום שני  ארצות הברית 1963, 1966, 1967, 1969, 1976, 1977, 1978, 1979, 1980, 1981, 1982, 1986, 1989, 1990, 1996, 1999, 2000 2017 (18)1964, 1965, 1974, 1985, 1987, 1991, 1994, 1995, 2003, 2009, 2010, 2018, 2025 (13)  צ'כיה 1975, 1983, 1984, 1985, 1988, 2011, 2012, 2014, 2015, 2016, 2018 (11) 1986 (1)  אוסטרליה 1964, 1965, 1968, 1970, 1971, 1973, 1974 (7)1963, 1969, 1975, 1976, 1977, 1978, 1979, 1980, 1984, 1993, 2019, 2022 (12)  איטליה 2006, 2009, 2010, 2013, 2024, 2025  (6) 2007, 2023 (2)  רוסיה 2004, 2005, 2007, 2008, 2021 (5) 1988, 1990, 1999, 2001, 2011, 2013, 2015 (7)  ספרד 1991, 1993, 1994, 1995, 1998 (5)1989, 1992, 1996, 2000, 2002, 2008 (6)  גרמניה 1987, 1992 (2) 1966, 1970, 1982, 1983, 2014 (5)  צרפת 1997, 2003, 2019 (3) 2004, 2005, 2016 (3)  דרום אפריקה 1972 (1) 1973 (1)  בלגיה 2001 (1) 2006 (1)  שווייץ 2022 1998, 2021 (2)  סלובקיה 2002 (1) 2024 (1)  קנדה 2023 (1)  (0)  בריטניה (0) 1967, 1971, 1972, 1981 (4)  הולנד (0) 1968, 1997 (2)  סרביה (0) 2012 (1)  בלארוס (0) 2017 (1)
זכיות ברצף
 7, ארצות הברית, 1976–1982
גמרים רצופים
 8, אוסטרליה, 1973–1980
מספר משחקונים הגדול ביותר בהתמודדות
 172, צרפת 4–1 יפן בית עולמי סיבוב ראשון ב-1997

דירוג

הישגים אישיים
שחקנית הצעירה
 דניס פנגופולוס, יוון, 12 שנה ו-360 יום.*כיום גיל המינימום הוא 14
שחקנית מבוגרת
 גיל באטרפילד, ברמודה, 52 שנה ו-162 יום.
הכי הרבה משחקים
 100, ארנצ'ה סנצ'ס ויקאריו, ספרד.
הכי הרבה התמודדויות
 74, אן קרמר, לוקסמבורג.
הכי הרבה ניצחונות
 סה"כ: 72, ארנצ'ה סנצ'ס ויקאריו, ספרד.
 יחידות: 50, ארנצ'ה סנצ'ס ויקאריו, ספרד.
 זוגות: 38, לריסה ניילנד, רוסיה/לטביה.

ישראל בתחרויות

ב-1972 השתתפה ישראל לראשונה בתחרות.

בשנת 2007 העפילה הנבחרת לראשונה בתולדותיה לבית העולמי העליון, שבו משחקות שמונה נבחרות טניס הנשים הטובות ביותר בעולם.

ראו גם
 משחקי בית אירופה/אפריקה 1 של גביע הפדרציה באילת (2011)

קישורים חיצוניים





הערות שוליים

*
קטגוריה:תחרויות טניס
קטגוריה:תחרויות ספורט נשים
קטגוריה:נשים בטניס