נבחרת ארצות הברית בכדורגל

נבחרת ארצות הברית בכדורגל לגברים (באנגלית: United States men's national soccer team) מייצגת את ארצות הברית ומנוהלת על ידי פדרציית הכדורגל של ארצות הברית. אף על פי שענף הכדורגל איננו בעל מסורת וחשיבות גדולה בספורט האמריקאי, מאז שנות ה-70 החלה פופולריות הכדורגל לגדול, ונבחרת הכדורגל הפכה לאחת מהחזקות ב-CONCACAF. מאז שנות ה-90, בהן הוקמה ליגת ה-MLS וארצות הברית אירחה את משחקי מונדיאל 1994, שומרת נבחרת ארצות הברית על יציבות יחסית ביכולתה, והיא נחשבת כחזקה ברמתן של נבחרות הדרג השני של אירופה, בקירוב.

 עשר פעמים הופיעה הנבחרת בגביע העולם בכדורגל.

היסטוריה
תחילת הדרך ומדליות אולימפיות
בשנת 1885 שיחקו נבחרות ארצות הברית ו את המשחק הלא-רשמי הבינלאומי הראשון שנערך מחוץ לממלכה המאוחדת. קנדה ניצחה במשחק 0–1 בניוארק שבניו ג'רזי. ארצות הברית נקמה כעבור שנה, כאשר ניצחה 0–1 את קנדה, כשגם משחק זה נערך בניוארק. שני משחקים אלה היו הבינלאומיים היחידים שנערכו מחוץ לממלכה המאוחדת בכל המאה ה-19. שלושים שנים מאוחר יותר השתתפה ארצות הברית במשחק הרשמי הראשון שלה תחת חסותה של פדרציית הכדורגל של ארצות הברית, נגד  בסטוקהולם, שבו ניצחה ארצות הברית 2–3.

ארצות הברית השיגה מדליית כסף ומדליית ארד בטורניר הכדורגל באולימפיאדת סנט לואיס 1904 שנערכה בסנט לואיס שבמיזורי. בטורניר השתתפו שלוש קבוצות בלבד: "Galt F.C" מקנדה, מכללת "Christian Brothers" ו-"St. Rose Parish" מארצות הברית. הקבוצה הקנדית ניצחה את שתי הקבוצות האמריקאיות בדרך לזכייה במקום הראשון, בעוד Christian Brothers ניצחה את St. Rose במשחק השלישי שלהם, לאחר שתי תוצאות תיקו 0-0.

1930: גביע העולם הראשון
במונדיאל 1930 השיגה נבחרת ארצות הברית את ניצחונה הראשון בהיסטוריה במסגרת גביע העולם בכדורגל, כאשר הביסה את  0-3 באסטדיו גראן פרקואה סנטראל במונטווידאו שבאורוגוואי. המשחק נערך בו זמנית עם המשחק באסטדיו פוקיטוס, שבו  הביסה את .

במשחק שלאחר מכן ניצחה ארצות הברית שוב 0–3, הפעם את . פיפ"א הכירה בברטראנד פייטנוד כמבקיע השלושער הראשון בגביע העולם, לאחר שהבקיע את השער הראשון והשלישי במשחק, אף על פי שהייתה מחלוקת אם השער השני שייך לפייטנוד או לחברו לנבחרת תום פלורי. מקורות אחרים היו במחלוקת האם היה השער שייך לפייטנוד או שהיה זה שער עצמי של ראמון גונזאלס. בנובמבר 2006 הודיעה פיפ"א כי היא קיבלה עדות מ"היסטוריונים ואוהדי כדורגל רבים" שפייטנוד כבש את כל שלושת השערים במשחק, ולפיכך הפך לאדם הראשון שמבקיע שלושער במסגרת גביע העולם.

בעקבות שני הניצחונות זכתה נבחרת ארצות הברית בראשות הבית והעפילה לחצי הגמר גביע העולם, בו הפסידה 1–6 ל והודחה מהטורניר. אף על פי שלא היו חוקים ברורים, רשמה פיפ"א את ארצות הברית כנבחרת שסיימה במקום השלישי בטורניר, מעל המודחת האחרת בחצי הגמר, . הישג זה הוא הגבוה ביותר של ארצות הברית בתולדות גביע העולם.

שנות ה-50 עד שנות ה-70
במונדיאל 1950 הפסידה ארצות הברית את משחקה הראשון ל, אך במשחק הבא ניצחה 0–1 את נבחרת אנגליה. הניצחון נחשב לאחד מההפתעות הגדולות ביותר בהיסטוריה של הכדורגל. עם זאת, הובסה ארצות הברית במשחק שלב הבתים השלישי נגד  2-5, ובכך הודחה מהטורניר כבר בשלב המוקדם. עברו ארבעים שנה עד שארצות הברית ערכה את הופעתה הבאה בגביע העולם.

על אף ההצלחה היחסית של נבחרת ארצות הברית בטורנירים הבינלאומיים המוקדמים, הכדורגל נותר כענף ספורט בעל עניין קטן יחסית בקרב אמריקאים רבים במשך שנים רבות. בשלושת העשורים שאחרי ההצלחה בגביע העולם 1950 השיגה הנבחרת מספר ניצחונות בודדים: על , , , קנדה,  ו.

ההידרדרות בשנות ה-80
לאחר ההתלהבות שנגרמה כתוצאה מהיווסדה ועלייתה של ליגת הכדורגל הצפון אמריקאית (NASL) בשנות ה-70, נראה היה שלמרות הכישלונות, נבחרת הגברים של ארצות הברית תהפוך בקרוב לבעלת כוח עולה בכדורגל העולמי. עם זאת, היו שקיוו שהדבר לא ימומש, וארצות הברית לא נלקחה בחשבון כנבחרת חזקה בתקופה זו. בין השנים 1981 ו-1983 היא שיחקה בשני משחקים בינלאומיים בלבד.

על מנת לספק תוכנית יציבה יותר לנבחרת הלאומית ולחדש את העניין בליגה הצפון אמריקאית, החליטה פדרציית הכדורגל של ארצות הברית להכניס את הנבחרת לליגה למשך עונת 1984 בשם "קבוצת אמריקה". הקבוצה החסירה את הרצף והסדירות של האימונים שמועדונים רגילים ערכו, ושחקנים רבים סירבו לשחק עבור הנבחרת בליגה זו במקום במועדונים שלהם. באופן מביך, "קבוצת אמריקה" סיימה את העונה בתחתית הליגה הצפון אמריקאית. כהכרה בכך שלא הושגו המטרות, פדרציית הכדורגל האמריקאית החליטה לבטל את הניסיון, ונבחרת ארצות הברית נושלה מ-NASL.

הכדורגל האמריקאי סימן את טורנירי המשחקים האולימפיים 1984 בלוס אנג'לס שבקליפורניה ואת מונדיאל 1986 כמטרותיו לקימום מחדש של הנבחרת הלאומית ובסיס אוהדיה. הוועד האולימפי הבינלאומי העלה את סיכוייה של נבחרת ארצות הברית להתקדם מעבר לשלב הבתים ולהעפיל לסיבוב השני, כאשר הודיע שנבחרות אולימפיות מחוץ לאירופה ודרום אמריקה יכולות לשחק בהרכב מלא של שחקנים ותיקים. ארצות הברית הרכיבה מחדש את הסגל האולימפי שלה, והחליפה שחקנים חובבים רבים בשחקנים מקצוענים. אף על פי כן, היא סיימה את שלב הבתים במאזן של ניצחון, תיקו והפסד, ולא הצליחה להעפיל לסיבוב השני.

ארצות הברית הייתה מועמדת סופית לאירוח משחקי מונדיאל 1986, לאחר שקולומביה נסוגה מהמכרז עקב שיקולים כלכליים. עם זאת, מקסיקו גברה על ארצות הברית וקנדה בבחירת מארחת הטורניר, על אף דאגות כי הטורניר יעבור למדינה אחרת עקב רעידת אדמה קשה שפקדה את מקסיקו לפני הטורניר.

במשחק האחרון של טורניר מוקדמות המונדיאל, הייתה ארצות הברית זקוקה לתיקו בלבד נגד , שהפסידה לה 0–3 באולימפיאדה שנה קודם לכן, על מנת להעפיל לבית הגמר של המוקדמות יחד עם הונדורס וקנדה. עם זאת, שער של אבריסטו קורונאדו בדקה ה-35 העניק לקוסטה ריקה ניצחון, ומנע מהאמריקאים עלייה נוספת לטורניר גביע העולם.

בסוף שנת 1985 נסגרה הליגה הצפון אמריקאית, ולא הייתה ליגה מקצוענית ותיקה אחרת בארצות הברית. כתוצאה מכך, שחקנים אמריקאים מובילים רבים, כדוגמת ג'ון קאר, פול קליגיאורי, אריק אייכמן וברוס מארי, עברו לשחק במדינות אחרות, בייחוד ביבשת אירופה.

ב-1988 ניסתה פדרציית הכדורגל האמריקאית מחדש את שיטת הנבחרת הלאומית כמועדון, והציעה חוזים לשחקני הנבחרת בהבטחה שתשמור על משכורתם, על מנת לבנות את הנבחרת עם תשתיות של מועדון רגיל. הפרויקט הביא לנבחרת שחקני מפתח ותיקים רבים, בעוד הצלחתה של ליגת ה-NASL הביאה לנבחרת שחקנים צעירים כישרוניים. באופן זה הכינה ושיפרה ארצות הברית את הנבחרת לקראת טורניר מונדיאל 1990.

שנות ה-90: השתקמות של נבחרת ארצות הברית
ב-1989 הזכירה פיפ"א את ארצות הברית כמועמדת לאירוח מונדיאל 1994, אך מהלך זה ניתן תחת ביקורת רבה עקב חולשתה של הנבחרת הלאומית והעובדה שלא הייתה ליגה מקצוענית במדינה. הביקורות פסקו במידת מה לאחר ניצחונה של ארצות הברית 0–1 נגד  במשחק האחרון של אליפות CONCACAF 1989 - ניצחון החוץ הראשון שלה לאחר כ-20 שנה, שהבטיח את עלייתה הראשונה מזה 40 שנה לגביע העולם.

לקראת טורניר מונדיאל 1990, שניים מהשחקנים המנוסים ביותר של ארצות הברית, ריק דייוויס והוגו פרז, נפצעו ונמנעה הכללתם בסגל, והמאמן בוב גנסלר בחר שחקנים מחוסרי ניסיון רבים ובוגרי מכללות. ארצות הברית נוצחה 1–5 על ידי  במשחק הראשון, כאשר קליגיאורי הבקיע את השער היחיד לזכות ארצות הברית. בשני משחקיה הבאים היא הפסידה 0–1 ל ו-1–2 ל, ובכך הודחה מהטורניר עם מאזן של שלושה הפסדים בשלושה משחקים.

במרץ 1991 זכתה ארצות הברית בגביע צפון אמריקה, לאחר שסיימה בתיקו 2-2 עם מקסיקו וניצחה 0–2 את קנדה. זכייה זו הגיעה זמן קצר לאחר ניצחונה של ארצות הברית על אורוגוואי בסדרת הכדורגל העולמית. לאחר מכן היא לא הפסידה כלל בגביע הזהב של CONCACAF 1991; היא ניצחה בחצי הגמר 0–2 את מקסיקו וזכתה בטורניר לאחר ניצחון בגמר 3–4 על  בדו-קרב בעיטות עונשין לאחר תיקו 0-0 בתום ההארכה. ב-1992 המשיכה ארצות הברית את הצלחותיה, כאשר זכתה בגביע ארצות הברית עם ניצחונות על  ו, שבאו לאחר תיקו נגד איטליה.

טורניר מונדיאל 1994 היה המונדיאל היחיד (נכון ל-2022) שאותו אירחה ארצות הברית. לאחר שהעפילה אוטומטית כמארחת, פתחה ארצות הברית את הטורניר עם תיקו 1-1 נגד  בפונטיאק סילברדום שבדטרויט. במשחק השני היא פגשה את , שדורגה מאוחר יותר רביעית בעולם, באצטדיון רוז באוול. לאחר שער עצמי של אנדרס אסקובר, שמאוחר יותר נרצח בארצו בעקבות השער, ניצחה ארצות הברית בתוצאה 1–2. על אף הפסד 0–1 ל במשחק האחרון של שלב הבתים, העפילה ארצות הברית לשלב הנוקאאוט לראשונה מאז שנת 1930.

בסיבוב השני הודחה ארצות הברית מהטורניר לאחר הפסד 0–1 ל, שזכתה לבסוף בטורניר.

במונדיאל 1998 שנערך בצרפת הפסידה נבחרת ארצות הברית את כל משחקיה בשלב הבתים: 2-0 ל, 2-1 ל ו-0–1 ליוגוסלביה. כתוצאה מכך היא סיימה במקום האחרון בבית שלה, ובמקום האחרון הכללי מבין כל 32 הנבחרות המשתתפות בטורניר. מאמן הנבחרת סטיב סמפסון קיבל את מרב ההאשמות על הופעתה של הנבחרת, כתוצאה מכך שהוציא מהסגל את הקפטן ג'ון הארקס לאחר שכינה אותו בלגלוג "קפטן לחיים" זמן קצר קודם לכן, ואף הוציא מהסגל מספר שחקנים נוספים שהיו שותפים להעפלתה של ארצות הברית מהמוקדמות.

שנות ה-2000: שליטה ב-CONCACAF
שמאל|ממוזער|175px|ארצות הברית מול  ב-2004
ארצות הברית, שהחל מ-1998 אומנה בידי מאמן ה-MLS והמכללות המצליח ברוס ארנה, זכתה בפעם השנייה בתולדותיה בגביע הזהב של CONCACAF כמארחת הטורניר של 2002. ארנה השתמש בגביע הזהב כהכנה לקראת קמפיין הנבחרת במוקדמות מונדיאל 2002 בקוריאה הדרומית וביפן. להקמתה של ליגת ה-MLS הייתה השפעה ניכרת על הפיתוח של הנבחרת הלאומית, בהשוואה לליגת ה-NASL בשנות ה-80. לנדון דונובן ודמרקוס ביסלי התבררו כשחקנים צעירים מוכשרים, בעוד שחקנים ותיקים כדוגמת בריאן מקברייד, קובי ג'ונס וקלאודיו ריינה היו בכושר הטוב ביותר בקריירה שלהם. שחקנים אלו סייעו לנבחרת להעפיל לשלב גבוה בגביע העולם, לראשונה מאז 1930. בשלב הבתים של מונדיאל 2002 ניצחה ארצות הברית 2–3 את פורטוגל, סיימה בתיקו 1-1 עם המארחת שסיימה לבסוף רביעית בטורניר, , והפסידה 1–3 למודחת ; ובכך העפילה לשלבי הנוק-אאוט. בשמינית הגמר פגשה ארצות הברית את יריבתה היבשתית  לראשונה במסגרת גביע העולם, וניצחה אותה 0–2. היא הודחה ברבע הגמר, לאחר הפסד 0–1 ל, שהגיעה לבסוף לגמר הטורניר.

ב-2005 המשיכה ארצות הברית את הצלחתה מגביע העולם, כאשר זכתה בפעם השלישית בתולדותיה בגביע הזהב.

לאחר סיומם של מוקדמות מונדיאל 2006 בדרום אמריקה, הוגרלה ארצות הברית לבית 5 במונדיאל יחד עם נבחרות ,  ו. שלוש הנבחרות דורגו לאחר מכן בעשירייה הראשונה בדירוג העולמי של פיפ"א, ובית זה כונה "בית המוות". ארצות הברית פתחה את הטורניר עם הפסד בתוצאה 0–3 לצ'כיה. לאחר מכן היא סיימה בתיקו 1-1 נגד איטליה, והודחה מהטורניר לאחר הפסד 1–2 לגאנה במשחק האחרון בשלב הבתים.

שמאל|ממוזער|230px|שחקני ארצות הברית במשחק כנגד , פברואר 2008
לאחר הכישלון בשחזור ההישג ממונדיאל 2002, הוחלף ברוס ארנה בעוזרו בנבחרת הלאומית ומאמנה של צ'יבאס ארצות הברית בוב בראדלי, שפתח עם ארבעה ניצחונות ותיקו אחד במשחקים שנערכו לקראת טורניר גביע הזהב של CONCACAF 2007, שאותו אירחה ארצות הברית. ארצות הברית ניצחה בכל שלושת משחקיה בשלב הבתים בגביע הזהב, נגד ,  ו. ניצחון במשחק רבע הגמר נגד  בתוצאה 1–2 הפגיש אותה עם  בשלב חצי גמר, שבו ניצחה ארצות הברית 1–2 פעם נוספת. במשחק הגמר ביצעה ארצות הברית מהפך בדרך לניצחון 1–2 על מקסיקו וזכייה בטורניר.

הנבחרת אכזבה בטורניר הקופה אמריקה 2007, שבו הודחה כבר בשלב הבתים לאחר הפסדים לארגנטינה, פרגוואי וקולומביה. לאחר ההדחה נתקלה נבחרת ארצות הברית בפקפוק מצד אוהדיה והתקשורת האמריקאית.

בגביע הקונפדרציות 2009 הצליחה ארצות הברית להפתיע ולסיים במקום השני. היא הוגרלה לשלב הבתים עם נבחרות איטליה, ברזיל ו. היא פתחה את משחקיה עם הפסדים של 1–3 לאיטליה ו-0–3 לברזיל, אך הביסה 0–3 את מצרים ועלתה לחצי הגמר בזכות תוצאה זו וההפסד של איטליה לברזיל בתוצאה זהה. בחצי הגמר הפתיעה ארצות הברית כשניצחה את המדורגת הראשונה בעולם  בתוצאה 0–2, משערים של ג'וזי אלטידור וקלינט דמפסי. במשחק הגמר מול ברזיל עלתה ארצות הברית ליתרון 0–2 משערים של דמפסי ולנדון דונובן, אך ברזיל חזרה מהפיגור וניצחה 2–3.

אולם זמן קצר לאחר הופעתה המוצלחת בגביע הקונפדרציות, הושפלה ארצות הברית כשהפסידה בגמר גביע הזהב 2009 למקסיקו בתוצאה 0–5, התבוסה הגבוהה ביותר שספגה הנבחרת מזה 24 שנים והפסד ביתי ראשון מול מקסיקו מזה 10 שנים.

במונדיאל 2010 חזרה הנבחרת מפיגור הן במשחק נגד נבחרת  שהסתיים בתוצאה 1-1 והן במשחק נגד , שבו חזרה ארצות הברית מפיגור 0–2 והשוותה ל-2-2. במשחקה האחרון נגד נבחרת  הייתה זקוקה ארצות הברית לניצחון על מנת להעפיל לשלב השני של הטורניר. שער ניצחון של לנדון דונובן בדקה האחרונה של המשחק קבע את תוצאתו, 1-0, ואת דירוג ארצות הברית במקום הראשון בשלב הבתים. בשמינית הגמר הפסידה ארצות הברית ל 2-1 לאחר הארכה.

אחד מהרגליו של בוב ברדלי בתקופתו כמאמן הנבחרת הלאומית הוא הנכונות להכליל בסגל ולתת הופעות למספר גבוה של שחקנים, רבים מהם בהופעתם הראשונה בנבחרת. שיטתו של ברדלי זכתה לשבחים על שיתופם של שחקנים רבים, אך גם לביקורת מצד המקווים ליציבות ומנהיגות בנבחרת. שיטה זו פיתחה שחקנים והביאה למעברם של מספר שחקנים צעירים, כדוגמת ג'וזי אלטידור, קלינט דמפסי, פרדי אדו ומוריס אדו לקבוצות בכירות באירופה, דבר שהעניק לנבחרת יותר ניסיון של שחקניה ברמות גבוהות. ביולי 2011 פוטר ברדלי, ויורגן קלינסמן מונה במקומו.

קלינסמן אימן את הנבחרת במונדיאל 2014 שנערך בברזיל. בטורניר זה העפילה הנבחרת לשלב שמינית הגמר, שם הודחה על ידי נבחרת .

במוקדמות מונדיאל 2018 ארצות הברית לא העפילה למונדיאל, בתחילת הקמפיין פוטר יורגן קלינסמן ומונה במקומו ברוס ארנה שאימן את הנבחרת במשך 8 שנים בעבר. במחזור הסיום של המוקדמות ארצות הברית הפסידה לטרנידד ובעקבות ניצחונות של פנמה ושל הונדורס היא כשלה במשימתה להעפיל למונדיאל. בעקבות כך, ב-13 באוקטובר 2017 פוטר ברוס ארנה מאימון נבחרת ארצות הברית.

ארה"ב זכתה בגביע הזהב 2021 בפעם השביעית בתולדותיה, לאחר שניצחה בכל משחקיה. ארה"ב העפילה למונדיאל 2022. בשלב הבתים סיימה ארה"ב בתיקו 1-1 עם ויילס ובתיקו 0-0 עם אנגליה. במשחק המכריע בשלב הבתים גברה ארה"ב על איראן 0-1 ובכך גמלה לה על ההפסד במונדיאל 1998 וכן עלתה לשמינית הגמר מהמקום השני בבית על חשבונה. בשמינית הגמר הפסידה ארה"ב להולנד 3-1 והודחה.

תחרויות
ארצות הברית השתתפה במשחקים האולימפיים (כאשר בטורניר נלקח בחשבון סגל מלא של שחקנים בינלאומיים), גביע העולם של פיפ"א, גביע הקונפדרציות של פיפ"א, וכמו כן בטורנירים אזוריים מטעם ה-NAFC וה-CONCACAF. ארצות הברית שיחקה גם בקופה אמריקה מאז התחיל ארגון CONMEBOL לזמן נבחרות שאינן מדרום אמריקה לטורניר, ואף השתתפה במספר טורנירים משניים יותר.

ההישג הטוב ביותר של ארצות הברית בגביע העולם הגיע ב-1930, כאשר היא סיימה במקום השלישי. היא זכתה במדליית כסף ומדליית ארד באולימפיאדת סנט לואיס 1904. בגביע הקונפדרציות, ארצות הברית סיימה במקום השלישי בטורנירים של 1992 ו-1999.

בטורנירים אזוריים, ארצות הברית מעולם לא סיימה גבוה יותר מהמקום השני, עד לגביע הזהב של CONCACAF 1991. מאז היא זכתה בשישה תארים.

 כל גביעי העולם 
שנהסיבובמשחקיםניצחונותתיקו*הפסדיםשערי זכותשערי חובה 1930מקום שלישי32017 6 1934סיבוב ראשון100117 1938פרשה 1950סיבוב ראשון310248 1954לא העפילה 1958 1962 1966 1970 1974 1978 1982 1986 1990סיבוב ראשון300328 1994שמינית גמר411234 1998סיבוב ראשון300315  2002רבע גמר521277 2006סיבוב ראשון301226 2010שמינית גמר412155 2014שמינית גמר411256 2018לא העפילה 2022שמינית גמר412134   2026העפילה כמארחתסה"כ11/223798204066
משחקי תיקו כוללים גם משחקים שהוכרעו בבעיטות הכרעה

 כל אליפויות CONCACAF/גביע הזהב 
שנהסיבובמשחקיםניצחונותתיקו*הפסדיםשערי זכותשערי חובה 1963לא נרשמה 1965 1967 1969לא העפילה 1971לא נרשמה 1973לא העפילה 1977 19811985סיבוב ראשון42114 31989מקום שני84316 3 1991מקום ראשון541010 3  1993מקום שני54015 5 1996מקום שלישי43018 3 1998מקום שני43016 2 2000רבע גמר32106 2 2002מקום ראשון54109 1  2003מקום שלישי540113 4 2005מקום ראשון642011 3 2007מקום ראשון660013 3 2009מקום שני641112 8 2011מקום שני64029 6 2013מקום ראשון660020 4  2015מקום רביעי632112 5 2017מקום ראשון651013 4   2019מקום שני650115 2 2021מקום ראשון660011 1  2023חצי גמר5230164  2025מקום שני6411136סה"כ20/2810879171221272
משחקי תיקו כוללים גם משחקים שהוכרעו בבעיטות הכרעה

 כל גביעי הקופה אמריקה 
שנהסיבובמשחקיםניצחונותתיקו*הפסדיםשערי זכותשערי חובה1916- 1991לא הוזמנה 1993סיבוב ראשון30123 6 1995מקום רביעי62136 71997 - 2004לא הוזמנה 2007סיבוב ראשון30032 82011- 2015לא הוזמנה 2016מקום רביעי63037 82019 - 2021לא הוזמנה 2024סיבוב ראשון310233סה"כ5/482162132132
משחקי תיקו כוללים גם משחקים שהוכרעו בבעיטות הכרעה
 כל גביעי הקונפדרציות 
שנההשתתפה בתורסיבובמשחקיםניצחונותתיקוהפסדיםשערי זכותשערי חובה 1992זוכת גביע הזהב 1991 מקום שלישי210155 1995 לא העפילה 1997 1999סגנית מחזיקת גביע הזהב 1998 מקום שלישי530263  2001 לא העפילה 2003זוכת גביע הזהב 2002 סיבוב ראשון301213 2005 לא העפילה 2009זוכת גביע הזהב 2007 מקום שני520389 2013 לא העפילה 2017סה"כ   4/10 156182020

 כל אליפויות ליגת האומות של CONCACAF 
שנהדרגסיבובמשחקיםניצחונותתיקו*הפסדיםשערי זכותשערי חובה 2019-2020אמקום ראשון6501195 2022-2023אמקום ראשון6510192 2023-2024אמקום ראשון430193 2024-2025אמקום רביעי420265 2026-2027אסה"כ2015145315
משחקי תיקו כוללים גם משחקים שהוכרעו בבעיטות הכרעה

שחקנים מפורסמים
שמאל|ממוזער|130px|בריאן מקברייד, מקום רביעי בדירוג מלך שערי הנבחרת בכל הזמנים
 קובי ג'ונס
 ג'ף אגוס
 מרסלו בלבואה
 קלאודיו ריינה
 פול קליגיאורי
 אריק וינלדה
 לנדון דונובן
 קייסי קלר
 ארני סטיוארט
 ג'ו מקס מור
 טוני נאולה
 אלכסי לאלאס
 בריאן מקברייד
 ג'ון הארקס ברוס מארי
 פרנקי היידוק
 דמרקוס ביסלי
 אדי לואיס
 אדי פופ
 בראד פרידל
 טאב ראמוס
 תומאס דולי
 דזמונד ארמסטרונג
 כריס הנדרסון
 מייק בורנס
 הוגו פרז
 פטר ורמס
 מייק סורבר
 כריסטיאן פוליסיק
 ג'ים בראון כריס ארמס
 קרלוס בוקאנגרה
 ג'ובאן קירובסקי
 פרננדו קלביז'ו
 פבלו מסטרוני
 דומיניק קיניר
 ג'ון דויל
 ג'וש וולף
 סטיב צ'רונדולו
 מייק ווינדישמן
 בריאן קווין
 קלינט דמפסי
 קלינט מתיס
 טים הווארד


מאמנים
להלן רשימת מאמני הנבחרת לאורך ההיסטוריה שלה.

נבחרות צעירות
הנבחרת עד גיל 23
נבחרת ארצות הברית עד גיל 23 ידועה גם בתור הנבחרת האולימפית של המדינה, ומנוהלת גם היא בידי פדרציית הכדורגל של ארצות הברית. היא לוקחת על עצמה את תפקיד ההעפלה וייצוגה של ארצות הברית בטורניר הכדורגל האולימפי. הטורניר הגדול האחרון שבו הגיעה להישג חשוב הוא מוקדמות המשחקים האולימפיים 2008 צפון אמריקה, שבו סיימה במקום השני. מאמנה הנוכחי של הנבחרת הוא פיוטר נובאק. בהתאם לחוקי פיפ"א, רשאית הנבחרת לכלול באולימפיאדות שלושה שחקנים מעל גיל 23, המנוסים וותיקים יותר.

הנבחרת העפילה לאולימפיאדת ברצלונה 1992, הראשונה שבה נערך טורניר כדורגל לנבחרות צעירות, אך כשלה בעבירת שלב הבתים. לקראת אולימפיאדת אטלנטה 1996, הראשונה שבה הותר לשתף שחקנים מעל גיל 23, מונה ברוס ארנה למאמן הנבחרת, אף על פי כן היא סיימה פעם נוספת במקום השלישי בלבד בסיבוב הראשון. באולימפיאדת סידני 2000 העפילה הנבחרת עד לחצי הגמר. עם זאת, באולימפיאדת אתונה היא לא התחרתה כלל, ובאולימפיאדת בייג'ינג היא הודחה פעם נוספת בשלב הבתים, על אף שבסגלה נכלל השחקן המוביל בריאן מקברייד.

הנבחרת עד גיל 20
נבחרת ארצות הברית עד גיל 20 משתתפת בגביע העולם לנבחרות צעירות, הנערך אחת לשנתיים. ההישג המוקדם הטוב ביותר של הנבחרת היה באליפות העולם לנוער 1989, כאשר היא ניצחה את  ברבע הגמר, לפני שהפסידה ל בחצי הגמר לאחר הארכה ול במשחק על המקום השלישי. סטיב סנואו סיים יחד עם שחקנים נוספים במקום השני בדירוג מלך השערים של הטורניר, עם 3 שערים.

הנבחרת העפילה לרבע גמר גביע העולם ב-1993 אך הודחה לאחר הפסד לברזיל. לאחר שנעדרה מהטורניר ב-1995, היא רשמה 6 העפלות רצופות אליו מאז 1997, כאשר ב-5 פעמים רצופות היא מעפילה לסיבוב השני. בטורנירים אלו, ההישג הטוב ביותר של הנבחרת היה ב-2003, כאשר היא הובילה 0–1 בדקות הסיום של משחק רבע הגמר כנגד ארגנטינה, אך הפסידה 1–2 לאחר הארכה. היא אף העפילה לרבע גמר גביע העולם ב-2007, לפני שהפסידה 1–2 בהארכה ל ברבע הגמר.

באליפות CONCACAF עד גיל 20 הנבחרת סיימה 4 פעמים במקום השני: ב-1980, 1982, 1986 ו-1992.

הנבחרת עד גיל 17
נבחרת ארצות הברית עד גיל 17 מתמודדת בגביע העולם עד גיל 17, הנערך גם הוא אחת לשנתיים. מאז 1999, מרבית משחקני הנבחרת עד גיל 17 המשלימים אותה מגיעים מאקדמיית הכדורגל של ה-IMG בברדנטון, פלורידה. במהלך גביע העולם 1999 ארצות הברית החזיקה בתארים אישיים של כוכבי הנבחרת הבוגרת מאוחר יותר: כדור הזהב של לנדון דונובן וכדור הכסף של דמרקוס ביסלי; ובנוסף הגיעה להישג השיא שלה - מקום רביעי בטורניר.

מלבד המקום הרביעי ב-1999, הנבחרת העפילה 4 פעמים עד לרבע גמר גביע העולם. היא זכתה פעם אחת באליפות CONCACAF עד גיל 17 (ב-1992) וחמש פעמים נוספות סיימה במקום השני.

יריבות עם מקסיקו
לארצות הברית ישנה יריבות ספורטיבית עם מקסיקו, המתבטאת במשחקים בין הנבחרות הלאומיות של שתי המדינות, הנחשבות לחזקות ביותר בצפון אמריקה. היריבות בין הנבחרות נחשבת לאחת מהגדולות ביותר בעולם. עד היום נערכו 55 משחקים ביניהן, כאשר מקסיקו השיגה את מספר הניצחונות הגבוה יותר.

היריבות מוצגת בדרך כלל בטורנירים גדולים, כדוגמת גביע הזהב של CONCACAF, קופה אמריקה ואף גביע העולם. ארצות הברית הפסידה בביתה למקסיקו שש פעמים במהלך ההיסטוריה, אך לא הפסידה לה בביתה מאז שנת 1999. הנבחרות נפגשו בפעם היחידה במסגרת גביע העולם ב-2002 במסגרת שמינית גמר הטורניר, במשחק שהסתיים בניצחונה של ארצות הברית בתוצאה 0–2.

בכל המשחקים בין הנבחרות בהיסטוריה מקסיקו ניצחה 30 פעמים, ארצות הברית ניצחה 14 פעמים ו-11 משחקים הסתיימו בתיקו; מקסיקו הבקיעה 119 שערים לעומת 62 שהבקיעה ארצות הברית. אף על פי שמקסיקו מצליחה יותר לאורך ההיסטוריה, ארצות הברית שולטת במשחקים ביניהן במאה ה-21.

שיאי שחקנים
נכון ל-15 באוקטובר 2025. לאחר משחק נגד 
שחקנים מודגשים הם שחקנים שעדיין פעילים בנבחרת.
שיאני ההופעות
ממוזער|קובי ג'ונס שיאן ההופעות בנבחרת ארה"ב בכל הזמנים (164)
 דירוג  שחקן  שנים בנבחרת  הופעות  שערים 1  קובי ג'ונס  1992 - 2004 164  15 2  לנדון דונובן  2000 - 2014  157  57 3  מייקל בראדלי  2006 - 2019 151  17 4  קלינט דמפסי 2004 - 2017 141  57 5  ג'ף אגוס 1988 - 2003  134  4 6  מרסלו בלבואה  1988 - 2000   127  13 7  דמרקוס ביסלי  2001 - 2017   126  17 8  טים הווארד  2002 - 2017 121  0 9  ג'וזי אלטידור  2007 – 2019   115  42 10 קלאודיו ריינה  1994 - 2006  112  8
ממוזער|232x232px|ממוזער|173x173 פיקסלים

מלכי השערים
 דירוג  שחקן  שנים בנבחרת  שערים  הופעות  ממוצע למשחק 1 קלינט דמפסי 2004 - 201757 141  לנדון דונובן  2000 - 2014  157  3  ג'וזי אלטידור  2007 – 2019   42  115  4  אריק ויינלנדה  1990 - 2000   34  106  5 כריסטיאן פוליסיק  2016 - הווה  32  82   6  בריאן מקברייד  1993 - 2006   30  95  7  ג'ו מקס מור  1992 - 2002  24  100  8  ברוס מארי  1985 - 1993  21  86  9  אדי ג'ונסון  2004 - 2014  19  63 10 ארני סטיוארט  1990 - 2004  17 101  דמרקוס ביסלי  2001 – 2017  126  מייקל בראדלי  2006 - 2019  151 

תארים והישגים
בינלאומיים
 גביע העולם
 מקום שלישי (1): 1930
 המשחקים האולימפיים
 מדליית כסף (1): 1904
 מדליית ארד (1): 1904
 גביע הקונפדרציות
 מקום שני (1): 2009
 מקום שלישי (2): , 

מקומיים
 אליפות CONCACAF וגביע הזהב של CONCACAF
 זכייה (7): , , , , 2013, 2017, 2023
 מקום שני (3): , , , 
 מקום שלישי (2): , 

סגל הנבחרת
סגל הנבחרת למשחקי קופה אמריקה 2024

ההופעות והשערים מעודכנים ל-23 ביוני 2024, לאחר המשחק מול .

מלבישות
 לוגו מייצרת מדים מדינת מוצא תקופה 30px|מרכז אדידס  1975 - 1994 30px|מרכז נייקי  1995 - הווה

ראו גם

 נבחרת כדורגל הנשים של ארצות הברית
 כדורגלן השנה בארצות הברית

קישורים חיצוניים



 תוצאות נבחרת ארצות הברית בין השנים 1885-1979
 תוצאות נבחרת ארצות הברית משנת 1980


הערות שוליים

ארצות הברית
קטגוריה:ארצות הברית: כדורגל
קטגוריה:נבחרות ארצות הברית