דניאל אוסטר

דניאל אוֹסְטֶר (7 במאי 1893 – 15 בינואר 1963) היה ראש עיריית ירושלים, היהודי הראשון שכיהן בתפקיד זה. הוא שימש בתפקיד בסוף תקופת המנדט ולאחר הכרזת העצמאות עד 1950. קודם לכן היה סגנו וממלא מקומו של ראש העירייה הערבי, חוסיין אל-ח'אלדי. שימש חבר מועצת העם מטעם מפלגת הציונים הכלליים ומחותמי מגילת העצמאות. אוסטר היה ראש העיר במשך כארבע שנים, שהתחלקו בין שלוש תקופות כהונה לא רצופות (1937–1938, 1944–1945, 1948–1951).

 ביוגרפיה 
דניאל אוסטר נולד לרחל גוטמן ויעקב אוסטר בכפר קְנְיָהינין  הסמוך לסטניסלבוב שבגליציה (ב, באוקראינה - בחלק מהעיר ששינתה בינתיים את שמה ל"איוואנו־פרנקיבסק"). הוא סיים לימודי משפטים באוניברסיטת וינה והיה יו"ר תנועת נוער ציונית בעיר. בשנת 1913 ביקר לראשונה בארץ ישראל. כעבור שנה, באביב 1914, עלה לארץ ישראל והתיישב בירושלים. במלחמת העולם הראשונה היה קצין בצבא האוסטרו-הונגרי ושירת בדמשק כאיש קשר בין ארתור רופין לבין ארץ ישראל.

בתום המלחמה היה מזכיר המחלקה המשפטית של ועד הצירים, היה ממניחי היסודות לבית משפט השלום העברי וחיבר את ספר תקנות בתי המשפט העבריים. כעורך דין התמסר לענייני היישוב היהודי והיה חבר הנהלה בחברות שונות, בין היתר כסגן יו"ר הנהלת חברת "שמשון" לבתי חרושת למלט. נבחר לאספת הנבחרים הראשונה מטעם מפלגת הפועל הצעיר.

היה ממייסדי רחביה ושימש יו"ר ועד השכונה. בפברואר 1932 נבחר לוועד הקהילה של ירושלים מטעם הציונים הכלליים. בבחירות לעיריית ירושלים ספטמבר 1934 נבחר אוסטר כחבר במועצה. מיד לאחר הבחירות הודיע אוסטר על התפטרותו עקב אי מינויו של ראש עירייה יהודי והימנעותם של חברי הוועד הלאומי לדרוש מינוי ראש עירייה יהודי למרות הרוב היהודי בעיר, אך חזר בו מההתפטרות. בינואר 1935, עם כינוס מועצת העיר החדשה, מונה על ידי הנציב העליון לסגן ראש העיר, למורת רוחם של מפלגת מפא"י שבקשה למנות לתפקיד את חיים סלומון. היה נציג העירייה בוועידה הבינלאומית לבניין ערים ושימש ממלא מקום ראש העירייה בהזדמנויות שונות. מספטמבר 1937, בעקבות גירושו של ראש העיר חוסיין אל-ח'אלדי, יחד עם הוועד הערבי העליון, שימש כממלא מקום ראש העיר ואף קיבל את משכורתו של ראש העיר, ובכך היה היהודי הראשון בתפקיד ראש עיריית ירושלים. לאחר כשנה, מינו הבריטים את מוסטפא אל-ח'אלדי לראש העיר ואוסטר המשיך לכהן כסגנו.

בשנת 1939 השתתף בקונגרס הציוני העולמי הכ"א. באוגוסט 1943 מילא אוסטר את מקומו של ראש העירייה, בעת שהלה היה בחופשה. לאחר מותו של אל-ח'אלידי ב-1944 שימש אוסטר כממלא מקום ראש העירייה. מינויו נתמך על ידי חברי המועצה היהודים, אולם החברים הערבים התנגדו למינוי ראש עיר יהודי ודרשו לשמור על ראשות העירייה ביהדיים ערביות. חברי העירייה הערביים החרימו את ישיבות העירייה, וביוני 1945 הורה הנציב העליון על פיזורה ומינוי ועדה קרואה תחתיה. בשנת 1946 התמנה אוסטר למועצת המנהלים של הקרן הקיימת לישראל. באותה שנה, הוענק לו תואר קצין כבוד במסדר האימפריה הבריטית.

בתחילת מאי 1948 הוקמה מועצת העירייה העברית בה היו חברים חברי המועצה היהודים שנבחרו ב־1934, בראשות אוסטר. ב־29 באפריל מסר ראש מועצת העירייה הממונה לאוסטר את המפתחות לבניין עיריית ירושלים.

אוסטר כיהן כחבר מועצת המדינה הזמנית ונמנה בין חותמי מגילת העצמאות. עקב המצב הביטחוני נבצר ממנו להגיע אל טקס החתימה עצמו ורק כעבור זמן צירף את חתימתו. לאחר הקמת מדינת ישראל היה לראש העירייה הראשון של ירושלים. בכהונתו זו עסק בשיקום העיר מקרבות מלחמת העצמאות, בהרחבת שטח שיפוט העירייה לשכונות מערב ירושלים ובניית שכונות חדשות, ובקליטת עלייה. 

לקראת הבחירות לאספה המכוננת ביקשו הציונים הכללים להציבו במקום השמיני ברשימת המפלגה. אוסטר דרש מקום גבוהה יותר ברשימה, ומשל נענה התמודד בראשות רשימת למען ירושלים (ט). הרשימה קיבלה 842 קולות ולא עברה את אחוז החסימה.

בשנת 1949 היה ממייסדי האגודה למען האו"ם בישראל ושימש כיושב ראש הראשון של האגודה, שהוקמה לקדם שיתוף פעולה בין-לאומי, פירוק נשק, סיוע לארצות נחשלות וקידום זכויות אדם. בבחירות למועצת עיריית ירושלים בדצמבר 1950 זכתה המפלגה הפרוגרסיבית בראשות אוסטר לשני מושבים. ב־10 בינואר 1951 נבחר לראשות העירייה שלמה זלמן שרגאי בראשות קואליצייה של חזית דתית מאוחדת, מפלגת המרכז, תנועת החרות, פאג"י והרשימה הספרדית. המפלגה הפרוגרסיבית נותרה באופוזיציה, ואוסטר התפטר מהעירייה.

בשנת 1955 היה חבר בוועדת רטנר - ועדת חקירה בראשות יוחנן רטנר שבה השתתף גם יעקב סלומון, שבדקה האם יש לבטל את הממשל הצבאי על ערביי ישראל והחליטה כי אין מנוס מהמשך הממשל הצבאי. בנובמבר 1960 מונה לנשיא מרכז היהלומים והבורסה ליהלומים שהוקמה בירושלים (בניין מרכז היהלומים עבר לשמש, כעבור מספר שנים, כבניין הטלוויזיה הישראלית).

היה חבר המפלגה הליברלית וחבר אגודת שוחרי האוניברסיטה העברית בירושלים. בספטמבר 1962 מונה לקונסול כבוד של תאילנד בישראל.

הנצחה בירושלים
על שמו נקרא "גן דניאל" שהחל משנות ה-90 של המאה ה-20 מהווה חלק מקריית עיריית ירושלים, "כיכר אוסטר", שבגבול שכונת רחביה, בקרבת ביתו ויער בהרי ירושלים.
חיים אישיים ומשפחה
אוסטר היה נשוי לז'וליה, בתו של השופט מלכיאל מני. הוא היה אביהם של אליהו, שבגיל 15 וחצי נהרג בתאונת אקדח, או ששם קץ לחייו, ושל תמר. ילד קודם שלו נהרג בגיל צעיר בשנת 1925, לאחר שנפל לדוד מים רותחים. אחיינו היה הסופר פול אוסטר.

לקריאה נוספת
 'אוֹסְטֶר (אַוּסְטֶר), דניאל', בתוך: דוד קלעי, ספר האישים: לכסיקון ארצישראלי, תל אביב: מסדה – אנציקלופדיה כללית, תרצ"ז, עמ' 29. 

קישורים חיצוניים







הערות שוליים

קטגוריה:אנשי העלייה השנייה
קטגוריה:חברי אספת הנבחרים הראשונה
קטגוריה:חברי מועצת המדינה הזמנית מטעם הציונים הכלליים
קטגוריה:חותמי מגילת העצמאות
קטגוריה:ראשי עיריית ירושלים בתקופת המנדט הבריטי
קטגוריה:ראשי עיריית ירושלים
קטגוריה:עורכי דין ביישוב
קטגוריה:עורכי דין יהודים אוסטרים
קטגוריה:פעילים ציונים באוסטריה
קטגוריה:יהודים בצבא האוסטרו-הונגרי במלחמת העולם הראשונה
קטגוריה:יהודים גליציאנים
קטגוריה:יהודים אוקראינים
קטגוריה:קצינים במסדר האימפריה הבריטית
קטגוריה:חברי הפועל הצעיר
קטגוריה:ראשי רשויות מקומיות מטעם הציונים הכלליים
קטגוריה:עובדי הקרן הקיימת לישראל
קטגוריה:מייסדי שכונות ירושלים
קטגוריה:משפחת מני
קטגוריה:פעילי המפלגה הליברלית
קטגוריה:יהודים הקבורים בבית הקברות סנהדריה
קטגוריה:ירושלים בתקופת המנדט הבריטי
קטגוריה:יהודים אוסטרו-הונגרים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1893
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-1963