שיר הכבוד

שם
שתי סיבות יש לשם השיר. הראשונה שבעבר נהגו לומר לפניו את הפסוק , והשנייה משום שהוא עוסק בכבוד הבורא.

מקור הפיוט ומחברו
הפיוט מיוחס לעיתים לרבי יהודה החסיד בעל ספר חסידים, בשל כתב יד עתיק שבו נכתב "את השיר יסד רבינו יהודה החסיד מריגנשבורק", אך על פי דבריו שמהם ניכר שהוא הכיר את הפיוט בעצמו, נראה שנכתב לפני תקופתו. סידור בית יעקב של רבי יעקב עמדין מפרש את המילים , המופיעות לקראת סוף הפיוט, כרמז למחבר – ר"ש הוא רבי שמואל החסיד, אביו של רבי יהודה החסיד. הרב צבי יהודה הכהן קוק הביא שיש שייחסו שיר זה לרבי שלמה אבן גבירול.

מנהגים באמירתו
במשך הדורות ובהשפעת הפוסקים ועמדותיהם נוצרו מנהגים שונים בנוגע לסדר אמירת השיר בבית הכנסת. בתחלה תקנו לאמרו בליל יום כפור אחרי שיר היחוד, ומהר התפשט המנהג בכל יהדות אשכנז לאמרו בכל יום אחרי תפילת שחרית וחלק משיר היחוד. מהרש"ל ביטל אמירת שיר היחוד בקהילות שהיו תחת השפעתו, אבל לשיר הכבוד לא התנגד.
מהר"ל מפראג פסל אמירתו מלבד בליל יום כפור, משום שאין נכון לשבח את הבורא יותר מדי. הוא הציע לפחות לאמרו לפני ברוך שאמר. ר' מרדכי יפה צידד לאמרו רק בשבת ויום טוב מפני חשיבותו.

ברוב הקהילות האשכנזיות והחסידיות נהוג כיום לומר אותו בכל שבת וחג, אולם יש האומרים אותו רק בליל יום כיפור כחתימה לשיר היחוד. בשאר קהילות ישראל לא נהוג לאומרו.

נהוג לומר זמר זה במניין כשארון הקודש פתוח. בעניין זמן אמירת השיר קיימים שלשה מנהגים: בסיום תפילת מוסף בשבת בבוקר, לפני הוצאת ספר תורה, או לפני ברוך שאמר. בספר "שני לוחות הברית" של ר' ישעיה הלוי הורוביץ (השל"ה) נכתב שיש לומר זמר זה בנחת ולא בחיפזון, ולכן היו שנהגו לאמרו לאחר קידוש וטעימת דבר מה. כשאין עושים קידוש בבית הכנסת, אומרים אותו לפני הקידוש ובלבד שיאמר בבית הכנסת.

הפיוט נאמר בשבתות וימים טובים לאחר סיום תפילת מוסף, ובקצת קהילות לאחר תפילת שחרית בפתיחת הארון להוצאת ספר תורה).בחלק מהקהילות בימים הנוראים הפיוט נאמר לפני התפילה.

לפי המנהג המקורי, החזן קורא שורה והקהל קורא אחריו את השורה הבאה בפיוט וכך הלאה עד סופו. בתקופה המאוחרת, יש שהנהיגו שכל הקהל קורא ביחד את כל הטקסט. בחלק מבתי כנסת הנוהגים שהחזן קורא שורה והקהל קוראים שורה, נוהגים לתת את החזנות לילד קטן (מתחת לגיל בר מצווה). אדם ברוך סיפר על חוויה זו: "בן שבע שרתי אותו כחזן קטן בבית הכנסת אוהל שרה שבשכונת מאה שערים. פחד ותענוג כאלה לא אראה עוד. כל אותו לילה שרתי אותו במיטה". בקהילות היקים, מקפידים שלא לתת את החזנות לילד קטן, שזה נחשב כבזיון לשיר הקדוש הזה.

תוכני השיר
הפיוט עוסק בתיאורים של הבורא על ידי דימויים וכינויים שונים שהופיעו בתנ"ך ובספרות חז"ל, ומדגיש כי דימויים אלו אף שיש בהם תיאור כביכול של הבורא, הם רק תיאור של האופן בו הוא מתגלה בעולם, אבל אינם תיאור של אלוהים עצמו, דבר שאינו בר השגה לבן אנוש. הדרך היחידה לאדם להכיר את האלוהים הוא באמצעות פעולותיו בעולם: . המחבר פונה לאלוהים כביכול, ומציין שהוא נגלה לנביאים בחזיונות שונים ואף סותרים לעיתים:  - לעיתים הנביאים תיארו אותו כזקן בעל שיער שיבה, ולעיתים כבחור בעל שיער שחרות. את הסתירה לכאורה המחבר פותר בשורה הבאה: הדימויים השונים, הם צורות התגלות שונות של אלוהים לפי העניין הנידון, למשל: , כלומר: כשהוא נראה לנביאים בהקשר של משפט, הוא נראה כזקן, שאין ראוי ממנו לשבת ולדון, וכשהוא נראה "ביום קרב" הוא נראה כבחור, שאין ראוי ממנו להיות איש מלחמה.

האל מתגלה לנביאים בדמויות שונות, כדי לתאר הנהגות שונות (בדומה לדברי הרמב"ם בהלכות יסודי התורה, פרק א הלכה ט).

אף על פי שהדימויים נראים שונים (ואף סותרים לעיתים), מדגיש המחבר ש, הבורא הוא אחד, ומתגלה בצורות שונות לפי העניין.

בשיר קיים מתח מובנה סביב הניסיון לגעת באל, למרות אינסופיותו. למשל, המשפט: "ויְשַווך לפי מעשיך", הוא משפט המתאר את הקושי לגעת באל
ועל הדבר שהאדם נאלץ להסתפק במקומו: להכיר את האל על פי מעשיו ודימוייו הנגלים לו בלבד.

נושא עיקרי בשיר הוא הבקשה כי תפילתנו תעלה להיות עטרה לראשו של מלך מלכי המלכים. המילה ראש מופיעה בשיר הזה י"ג פעמים, ובסופו של השיר מפורשת הבקשה "תהילתי תהי נא לראשך עטרת".

מבנה השיר

הפיוט בנוי שורות שורות, ללא בתים או פזמון. בכל שורה חריזה פנימית, אך אין חריזה משורה לשורה. בגוף הפיוט יש אקרוסטיכון אלפביתי.
ארבע השורות הראשונות הן התנצלות על התעוזה לשיר שיר שכזה, ושש השורות האחרונות (מהשורה  ואילך) תוכנן הוא בקשה שתתקבל שירתו ברצון.

פירושים לשיר
על השיר נכתב פירוש בשם "אוצר נחמד" מאת בנימין מילר.

הרב צבי יהודה קוק נתן סדרת שיעורים על השיר, וראה בו שיר נעלה מכל השירים ממינו. סדרת השיעורים נערכה על ידי הרב חיים אביהוא שוורץ בספר מתוך התורה הגואלת חלק ד. לדבריו, המילים "עם דורשך דרוש" הם שיאו של השיר בה חותם המשורר "בתפלה לקב"ה שיסדר את ענייניו של עם ישראל, את סדרי גאולת ישראל".

לחנים
לשיר מנגינה קלאסית ומנגינה אחרת, שמושרת גם היא בקהילות רבות. קיימים לחנים נוספים לחגים ולשמחות, בהם לשמחת תורה ולימים נוראים. בשמחת תורה תשכ"ב לימד הרבי מלובביץ' את הניגון על שני המשפטים הראשונים של השיר.

לחנים מודרניים נוספים הם של הזמר פורת נוב ושל הרב דני סגליס (ראש ישיבת ההסדר נוף הגליל).

ראו גם
 שיר הייחוד

לקריאה נוספת
 אברהם מאיר הברמן, שירי היחוד והכבוד, מוסד הרב קוק ירושלים תש"ח, באתר אוצר החכמה
 אלחנן אשר אדלר, ספר צבי תפארה, ביאורים והערות לפיוט אנעים זמירות, פסאיק תשע"ח.
אנעים זמירות: והמסתעף לשיר היחוד: בהלכה, מנהג ואגדה / נלקט ונערך על ידי שלמה אפרים רויד. ירושלים ה'תשפ"ג.

קישורים חיצוניים


 מאמר על 'אנעים זמירות' באתר "ביכורים"
 "אנעים זמירות" של חב"ד בחידוש מיוחד של הזמר בריו חקשור  באתר המוזיקה היהודית "שלאגר"
"יערב נא שיחי עליך כי נפשי תערוג אליך" (חתימת שיר הכבוד) ביצוע מיוחד פופולרי מאת הזמר החסידי ר' מני מנחם פיליפ
 השיר, פירוש והקלטה, אתר הזמנה לפיוט
 האמת_והשלום, אנעים זמירות, אתר כיפה
 עוזי חיטמן, ביצוע מסורתי של השיר, ביוטיוב
 אופיר פלדבאו, הקלטה של השיר כפי שמושר בבתי הכנסת, ב-YouTube
 אנעים זמירות בביצוע אברהם פריד ושולי רנד מתוך אלבום צמאה 1, באתר יוטיוב
 , מתוך האלבום "אנעים זמירות ושירים אארוג", 1973


הערות שוליים

קטגוריה:זמירות ופיוטים לשבת
קטגוריה:חסידות אשכנז
קטגוריה:אלוהים (יהדות)
קטגוריה:יצירות שמחברן אינו ידוע
קטגוריה:יצירות עם אקרוסטיכון
קטגוריה:תפילת מוסף של שבת
קטגוריה:פיוטים
קטגוריה:יהודה החסיד