דיק צ'ייני

ריצ'רד ברוס "דיק" צ'ייני (באנגלית: Richard Bruce "Dick" Cheney; 30 בינואר 1941 – 3 בנובמבר 2025) היה איש ציבור אמריקאי, סגן נשיא ארצות הברית ה-46 במספר, שכיהן תחת נשיא ארצות הברית ג'ורג' ווקר בוש.

בניגוד לרוב סגני הנשיא לפניו, צ'ייני נחשב לבעל השפעה רבה בממשל והיה מראשי המחנה הניצי והנאו-קונסרבטיבי שהוביל את ארצות הברית למלחמת עיראק. צ'ייני נקט בעמדה פרו-ישראלית, אנטי סורית ואנטי איראנית ברורה.

צ'ייני היה ראש הסגל של הבית הלבן בשנים 1975–1977, חבר בית הנבחרים מטעם ויומינג בשנים 1979–1989, מזכיר ההגנה בשנים 1989–1993 ומנכ"ל ויושב ראש חברת האנרגיה הליברטון.

ביוגרפיה
צ'ייני נולד ב-30 בינואר 1941 בעיר לינקולן שבמדינת נברסקה בארצות הברית. גדל בנעוריו בעיר קספר שבמדינת ויומינג, שם גם השלים את לימודיו האקדמיים שכללו תואר שני באמנויות. הוא החל לימודי דוקטורט באוניברסיטת ויסקונסין–מדיסון אך לא סיים אותם.

הקריירה הפוליטית שלו החלה בשנת 1969, עת הצטרף לממשל של הנשיא ריצ'רד ניקסון. צ'ייני שימש תחת ממשל ניקסון במספר תפקידים ציבוריים, בהם יועץ לעלויות המחייה, במשרד להזדמנויות כלכליות בבית הלבן, תחת דונלד רמספלד. לאחר התפטרות ניקסון ב-1974 בעקבות פרשת ווטרגייט, עבד צ'ייני בצוות שארגן את העברת הממשל לידי ג'רלד פורד ואחר כך המשיך בתפקיד עוזר בכיר לנשיא. בנובמבר 1975 החליף את ראמספלד בתפקיד ראש הסגל של הבית הלבן, והיה לאדם הצעיר ביותר שמילא תפקיד זה. הוא נותר במשרה זאת עד לתום כהונת הנשיא פורד, ואף ניהל את מערכת הבחירות של פורד.

בשנת 1977 חזר צ'ייני למדינת ויומינג, ונבחר בשנת 1978 לנציגה היחידי בבית הנבחרים של ארצות הברית. הוא נבחר מחדש עוד חמש פעמים עד שפרש בשנת 1989 לטובת התמנות לתפקיד מזכיר ההגנה. בבית הנבחרים כיהן צ'ייני במספר תפקידים, ביניהם יושב ראש ועדת המדיניות של הרפובליקנים (1981–1987), יושב ראש הוועידה של הרפובליקנים בבית הנבחרים ומצליף המיעוט הרפובליקני בבית הנבחרים.

צ'ייני שימש כמזכיר ההגנה של ארצות הברית בשנים 1989 עד 1992 בממשלו של הנשיא ג'ורג' בוש האב. הוא פיקד באותן שנים על מבצע סופה במדבר, הידוע גם כמלחמת המפרץ הראשונה. צ'ייני גם פיקד על מבצע מטרה צודקת בפנמה. ב-1991 העניק לו הנשיא בוש את מדליית החירות הנשיאותית, העיטור האזרחי הגבוה ביותר בארצות הברית.

אחרי ההפסד של בוש בבחירות ב-1992, עבר צ'ייני לעסקים פרטיים הקשורים לחברות ביטחוניות ולחברות נפט. בין השאר היה יו"ר חברת האליברטון, קבלנית ענק של צבא ארצות הברית שזכתה במכרזים רבים, אך נחשדה גם בפרשות שחיתות. עברו וקשריו עם החברות האלה הובילו לביקורת נגדו כשחזר לחיים הפוליטיים.

סגן הנשיא
בשנת 2000 ביקש ג'ורג' ווקר בוש מצ'ייני לעמוד בראש צוות החיפוש למועמדים לתפקיד סגן הנשיא. לבסוף הפתיע בוש, ובחר בצ'ייני עצמו. נוכח חוסר ניסיונו של בוש בנושאי ביטחון וחוץ והניסיון הרב של צ'ייני, הפך צ'ייני לאחד האנשים החזקים בממשל בתחומים אלה, אם לא החזק ביותר, ובאופן חסר תקדים לסגני נשיאים לפניו הוא נמצא במרכז קבלת ההחלטות של הממשל בנושאים אלה. דווקא העובדה שהוא הוחזר לפוליטיקה מפרישה, ושלא היו לו יומרות להיבחר לנשיאות בעצמו, העלו את השפעתו בבית הלבן בשל האמון הרב שבוש רחש לו.

בעת פיגועי 11 בספטמבר 2001 היה צ'ייני בבית הלבן וניהל את תגובת הממשל ממרכז המבצעים הנשיאותי לשעת חירום (בונקר תת-קרקעי של הבית הלבן) בעוד הנשיא בוש הובהל מפלורידה, שבה ביקר, למספר בסיסים צבאיים ברחבי ארצות הברית על גבי אייר פורס 1. למשך זמן מה אחר כך צ'ייני הקפיד לא להימצא באותו מקום עם בוש (תוך כדי שמירת קשר באמצעים אלקטרוניים) ולשמור על סודיות מיקומו. הוא אף נעלם מעיני הציבור.

יחד עם מזכיר ההגנה דונלד רמספלד, פטרונו הפוליטי לשעבר, הוא עמד בראש מחנה ה"נאו שמרנים" בממשל, שדחף ליציאה למלחמת עיראק, תוך כדי חיכוכים עם ה-CIA ומחלקת המדינה. החיכוכים עם ה-CIA, והוויכוח הציבורי על קבלת ההחלטה על היציאה למלחמה וההצדקות לה, הובילו לפרשת פליים, שבה היה מעורב צ'ייני במידה רבה. פרשה זו גם גרמה לפרישתו של יועצו הקרוב וראש מטהו, לואיס ליבי, שנאלץ להתפטר אחרי שב-28 באוקטובר 2005 הוגש נגדו כתב אישום בפרשה.

הכהונה השנייה של הנשיא בוש החל מ-2005 הסתמנה בהחלשותו של המחנה הנאו-שמרן הניצי בממשל, לטובת הריאליסטים בראשות מזכירת המדינה קונדוליזה רייס. לאורך זמן רב סירב צ'ייני להודות בטעויות שבוצעו במלחמה בעיראק, והוא נקט בעמדה אופטימית יותר מזו של הנשיא בוש. החלפתו של רמספלד ברוברט גייטס הפרגמטי בתפקיד מזכיר ההגנה, פרישתם של מספר נצים נוספים מהממשל וההתנגדות הציבורית הרחבה בארצות הברית למלחמה בעיראק, שצ'ייני הצטייר כאחד מהאחראים ליציאה אליה, החלישה עוד יותר את השפעת משרד סגן הנשיא על קבלת ההחלטות בבית הלבן. אחת מהמחלוקות העיקריות בין שני האגפים בממשל הייתה היחס לאיראן. בעוד האגף הריאליסטי טען כי יש לנסות להדבר עם איראן, סגן הנשיא הביע עמדה תקיפה נגד הדברות כזו ואנשי אגפו קבעו כי יש להציב לאיראן "קווים אדומים" שאם תחצה אותם, תעשה ארצות הברית שימוש בכוח כדי להפסיק את התקדמותה של איראן לעבר נשק גרעיני.

צ'ייני עמד גם בראש צוות משימה לענייני מדיניות האנרגיה בבית הלבן.

בדצמבר 2018 יצא לאקרנים סרטו של אדם מקיי, סגן הנשיא המתאר את דמותו של צ'ייני ואת הדומיננטיות שלו כסגנו של בוש הבן.

לקראת בחירות 2024 לנשיאות ארצות הברית, הודיע צ'ייני על תמיכתו במועמדת הדמוקרטית קמלה האריס, מפני שלדבריו "לא ניתן לסמוך על טראמפ שוב".

חיים אישיים
ב-1964 נשא צ'ייני את לין וינסנט, שהכיר עוד מימי התיכון. במשך השנים לין צ'ייני תפסה מעמד פוליטי-תקשורתי בפני עצמה במסגרת החוגים הרפובליקניים, והיא חוקרת בכירה כיום במכון הנאו-קונסרבטיבי AEI.

לדיק ולין צ'ייני שתי בנות. הבכורה ליז צ'ייני, נולדה ב-1966, בעלת השכלה במשפטים עם מומחיות במשפט בין-לאומי. מאז 2002 היא משרתת בתפקידים שונים במחלקת המדינה, בעיקר בקשר למזרח התיכון. בבחירות ב-2016 נבחרה לנציגת ויאומינג בבית הנבחרים של ארצות הברית. הבת השנייה, מרי, נולדה ב-1968 ועוסקת ביחסי ציבור. מרי ידועה כלסבית, סוגיה שהועלתה מספר פעמים במהלך הקריירה של אביה, בייחוד בעת מסע הבחירות בשנת 2004, שבו נדונו נישואים חד-מיניים, והתנגדותו של בוש אליהם. שתי הבנות היו מעורבות באופן פעיל במסגרת מסעי הבחירות של אביהן לסגנות הנשיא.

ידוע כי צ'ייני לקה מספר פעמים באירועי לב. הוא עבר צנתורים ומצבו הבריאותי היה רופף לפרקים במשך כהונתו כסגן הנשיא. ב-2012, כ-3 שנים אחרי סיום תפקידו, עבר השתלת לב.

ב-11 בפברואר 2006 ירה בשוגג בפניו של ידידו בשעה שהשניים השתתפו במסע ציד בטקסס. האירוע המביך התפתח לכדי שערורייה בעקבות החמרה במצב הפצוע ובשל טיפול לקוי של הבית הלבן בפרשה.

צ'ייני נפטר ב-3 בנובמבר 2025. הוא סבל מסיבוכים של דלקת ריאות ושל מחלת כלי דם.

קישורים חיצוניים



 כתבת עומק בנוגע ליחסים בין צ'ייני לנשיא בוש, הוושינגטון פוסט, 24 ביוני 2007
 סקירת הביוגרפיה של צ'ייני, מצגת אודיו ותמונות, הוושינגטון פוסט, 22 ביוני 2007





הערות שוליים

*
קטגוריה:אמריקאים ילידי נברסקה
קטגוריה:לינקולן (נברסקה): אישים
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת ויומינג
קטגוריה:חברי בית הנבחרים של ארצות הברית מוויומינג
קטגוריה:חברי בית הנבחרים של ארצות הברית מטעם המפלגה הרפובליקנית
קטגוריה:חברי AEI
קטגוריה:מזכירי ההגנה של ארצות הברית
קטגוריה:מעוטרי מדליית החירות הנשיאותית
קטגוריה:נשיאות ג'רלד פורד
קטגוריה:סגני נשיאי ארצות הברית
קטגוריה:ראשי הסגל של הבית הלבן
קטגוריה:מועמדים לסגנות נשיאות ארצות הברית מטעם המפלגה הרפובליקנית
קטגוריה:מתודיסטים
קטגוריה:מלחמת המפרץ: אישים
קטגוריה:זוכי פרס פרנסיס בויאר
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1941
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-2025