טראנס פסיכדלי

טראנס פסיכדלי (באנגלית: Psychedelic Trance או Psytrance) הוא סגנון של מוזיקה אלקטרונית אשר התפתח מהגואה טראנס בתחילת שנות ה-90 של המאה ה-20. לטראנס הפסיכדלי בדרך כלל מקצב מהיר של כ-130 עד 155 פעימות בדקה (BPM), עם צליל בעל אופי מאוד "סינתטי".

בעוד שבגואה טראנס המקורי נעשה שימוש בעיקר בסינתיסייזרים ובסמפלרים חומרתיים, אמני טראנס פסיכדלי עכשויים מעדיפים לרוב לעשות שימוש בכלים תוכנתיים למניפולציה של דגימות, וכן במכשירים דיגיטליים או תוכנות, המדמים את פעולתם של סינתסייזרים אנלוגיים ישנים.

הטראנס הפסיכדלי פופולרי במיוחד בישראל בה הוא נחשב לכמעט מיינסטרים, בעיני חובבי הז'אנר מהארץ ומהעולם. הוא פופולרי גם ברוסיה, הממלכה המאוחדת, מקסיקו, גרמניה, יפן, אוסטרליה, ברזיל, דרום אפריקה, סרביה ומונטנגרו, הולנד וגואה.

הגדרה
טראנס פסיכדלי מאופיין ב־BPM של 138–145. המאפיין המובהק שלו הוא בס מחזורי שחוזר על עצמו באופן פסיכדלי, וכך קיבל את שמו.

היסטוריה
הטראנס הפסיכדלי התפתח בתחילת שנות התשעים מהגואה בעזרת השפעת אמנים כמו TimeShard ו-Eat Static מהלייבל Planet Dog.

הלייבל הראשון שיצר טראנס פסיכדלי "טהור" היה Butterfly Records, אשר הוקם על ידי מרטין גלובר. הוא ניצל את המונופול שלו בתור בעל הלייבל והסטודיו היחיד אשר פעל למען הטראנס הפסיכדלי והקים את דרגונפליי רקורדס ובמהרה הפך המקום למרכז המוזיקה הפסיכדלית בלונדון. באותו מקום ראג'ה ראם וגארהם ווד יצרו את The Infinity Project. סיימון פוספורד, אשר עבד כטכנאי סאונד ב-Dragonfly, הוציא שם את האלבום האגדי Twisted כ-Hallucinogen, הקומפילציה הראשונה של דרגונפליי רקורדס הוצאה כטראנס סמפלר וזמן קצר אחר כך באוגוסט 1993 יצאה קומפילציה חדשה בשם Project II Trance. הקומפילציה הנ"ל הכילה יצירות של אמנים אהודים כמו Mandra Gora והפרויקט הצרפתי Total Eclipse.

בנקודה זו התפתחה סצנת הטראנס הפסיכדלי ולייבלים ואמנים רבים נוספו ונוצרו בתחום. המסיבה הקולקטיבית הראשונה של טראנס פסיכדלי נערכה, וראג'ה ראם וגארהם ווד הקימו לייבל משלהם, הנקרא TIP Records (השם שונה לבסוף ל-TIP WORLD). טצ'ויושי סוזוקי החל לשתף פעולה עם ג'ון פרלאוף והם הקימו את Matsuri Productions. סיימון ברי הקים את פלטיפוס רקורדס, שבנוסף הוציא את התקליט הראשון שלו, הפרויקט של סיימון Union Jack הוביל אותו להוציא בשנת 1996 את אלבום הטראנס There will be no Armageddon, המציג טרקים ידועים כמו: "Red Herring","Cactus" ואת "Two Full Moons and a Trout".

בזמן זה, הופיעו לייבלים חדשים בבריטניה. Blue Room Released השפיע רבות על סוגת הטראנס הפסיכדלי. Blue Room Released הובל על ידי סיימון גאהארי, ונתמך בזכות המימון מחברת רמקולים בריטית. זה איפשר ל-Blue Room Released לעבור מהסגנון הקלאסי גואה טראנס למשהו נסיוני וחדשני יותר. כמה מהאמנים המפורסמים ביותר עבדו בשיתוף עם מותג ההקלטה הזה. הקומפילציה הראשונה שהקליטו הייתה "Outside The Reactor" והיא יצאה לאור באפריל, 1995 עליה עבדו האמנים: Total Eclipse, הראל פרוצקי ו-Voodoo People. שלושת הפרויקטים המפורסמים ביותר (Juno Reactor, Total Eclipse ו־The Infinity Project) הקליטו את האלבום שלהם באותה שנה ב־Blue Room Released. במהרה גם הפרויקט הגרמני X-Dream החל לעבוד עם Blue Room, אשר הוציאו ביחד את האלבום Radio. בשלב זה המשיכו Blue Room לעבוד עם פרויקטים שעבדו איתם בעבר על אלבומים חדשים כמו Violent Relaxation של Total Eclipse וBible of Dreams של Juno Reactor, וגם הוציאו את אלבומים של הרכבים חדשים כמו את Mystic Cigarettes של Saafi Brothers וDragon Tales של Koxbox.

למרות עצם היותה של אנגליה מרכז ההפקה של הטראנס הפסיכדלי באמצע שנות התשעים, סצנת מסיבות הטראנס שלה הייתה מוגבלת, בשל הצעת החוק אשר הורה על סגירת המועדונים בשעה מוקדמת. בגרמניה לעומת זאת חלו חוקים הרבה יותר ליברלים מה שהפך אותה למרכז סצנת הטראנס הפסיכדלים במועדונים ומסיבות. הלייבל הגרמני Spirit Zone Records אשר נפתח ב-1994 קיבל הצעות לשיתוף מאמנים והרכבים שעד כה פעלו באנגליה, כמו The Infinity Project והראל פרוצקי, גם הצעות ממקומות אחרים בעולם התקבלו, כמו K.U.R.O. מיפן, Etnica מאיטליה. מותג זה היווה גם בית למספר אמנים גרמנים כמו Electric Universe, Star Sounds Orchestra וS.U.N. Project. גם צרפת החלה לתפוס מקום חשוב בתרבות הטראנס הפסיכדלי, מלבד Total Eclipse הוותיק התווספו גם Talamasca ו־Transwave.

בסביבות 1997, הגואה טראנס המקורי "עבר" זמנים קשים, בעיקר בממלכה המאוחדת. המכירות התדרדרו, מותגים גדולים כמו ה"קרנף המעופף" פשטו את הרגל, ואחרים ניסו להמציא את עצמם מחדש תחת שם חדש (כמו TIP WORLD). המוות של הגואה "הוכרז רשמית" על ידי טצ'ויושי סוזוקי כהוציא את האלבום Let it RIP (תרגום חופשי לעברית: תנו לו לנוח על משכבו), כאשר בהערה צדדית רשום על הדיסק: "נחו על משכבם: אמא תרזה, הנסיכה דיאנה, William S. Burroughs וגואה טראנס."

בשנת 1998 הפכה גרמניה בצורה סופית למרכז הטראנס הפסיכדלי בעולם. המותג Dragonfly החל לשנות את תחום העיסוק שלו למוזיקה המזכירה סאונד פרוגרסיבי יותר, רק אז חזר הטראנס הפסיכדלי להיות אהוד ופופולרי יותר.

תוך זמן קצר, חזר הטראנס הפסיכדלי להתפתח והלתרחב, והפעם במקומות ומדינות אחרים, הסצנה התפשטה לישראל, יפן, ניו זילנד, אוסטרליה, דרום אפריקה, ברזיל, מקסיקו, הולנד, שווייץ, פולין, קנדה, דנמרק, פינלנד, אוקראינה, רוסיה, יוון, פורטוגל, תאילנד ואפילו לארצות הברית.

התפתחות בישראל
בישראל התפתחה תרבות טראנס פסיכדלי רווחת ומגוונת. ב-1988 בעקבות ההתחממות ביחסי הודו–ישראל, החלו הישראלים להשיג ויזה תיירותית להודו. רובם סיימו את השירות הצבאי ורצו למצוא מקום לנפוש בו ומצאו את חופי גואה. כשחזרו, הביאו איתם הקלטות של "מוזיקה חדשה" – הטראנס הפסיכדלי. מוזיקה זו השפיעה מאוד על סצנת המועדונים בישראל ותקליטנים רבים החלו ליצור וריאציות שונות משלהם למוזיקה זו. המפורסמים מביניהם היו אבי ניסים וליאור פרלמוטר (כיום חברי ההרכב Astral Projection), רמי שפירא Chakra ואדי מיס, עופר דיקובסקי (Oforia), הראל פרוצקי ומיקו (California Sunshine), גיא סבג, אבי אלגרנטי (Space Cat), לילך קים מיכאל ואנלוג פוסי. החל משנת 1995 החלה להתפתח סצנת מסיבות טראנס מדבריות בישראל בשם Doof Project, שהיוותה את הקרקע לצמיחתו של פסטיבל דוף המתקיים בכנרת מדי שנה החל משנת 2004.

המותגים הישראלים והאמנים החדשניים הפכו בטבעיות את ישראל לחלק חשוב מתרבות הטראנס בישראל.

בישראל ישנם כיום כמה עשרות לייבלים (חברת תקליטים) שמובילים בתחום, ומשמשים כבית חם לאומני טראנס פסיכדלי רבים ומוכרים, בין לייבלים אלו נמנים: קרמבו, DNA, HOMmega, PsyShark, פונוקול, BNE , Planet B.E.N ,Chemical Crew, Katana digital, WELVRAVE, Alteza Records ועוד רבים. תרבות הטראנס בישראל היא המובילה העולמית ביצוא אמנים, כמות המסיבות ושיעור המשתתפים.

 תתי-ז'אנרים 
 פול און 
תת הז'אנר הזה צמח בישראל בראשית שנות ה-2000 ושאב השראה מז'אנרים כגון ניצחונות ויורודאנס. ז'אנר הפול און מתבטא בקטעים מלודיים ואנרגטיים, בייסליין דומיננטי וקצב פעימות גבוה יחסית (בין 142 ל-147 פעימות לדקה).

גם לז'אנר זה קיימים מספר תתי-סוגים. סוג ראשון, מלודי יותר, שנקרא "בוקר" ומתנגן לרוב קרוב לשעות הזריחה (במסיבות טבע) או במועדוני לילה. בתחילת שנות ה-2000 היה תת-סוג זה מזוהה יותר עם אמנים כגון Vibe Tribe, Ananda Shake, Sesto Sento ומחוץ לישראל עם Ajja, Burn in Noise, Dickster ו־Tristan. הסוג השני נקרא "לילה" ומתאפיין בהיותו רועש יותר, ובעל השפעות מהרוק והמטאל. סוג זה צמח לראשונה לקראת סוף העשור הראשון ותחילת העשור השני של המאה ה-21 עם אמנים כגון בליס, אזאקס סינדרום, Painkiller, Panayota ובלסטויז.

 דארק 
מקורו של תת-הז'אנר הזה הוא בגרמניה וברוסיה והוא החל לצבור פופולריות החל מ-2003. הוא מתאפיין בקצב פעימות גבוה מאוד (150 ואף מעל לכך), בבייסליין כבד ובמלודיות אפלות ו"מעוותות" תוך לקיחת השראה מסרטי אימה ותורת הנסתר. לחלוצי הז'אנר נחשבים אמן הטראנס הגרמני Xenomorph עם אלבומו Cassandra's Nightmare והאלבום Radio של X-Dreams, שניהם מ-1998. הז'אנר התחבב עד מהרה על סצנת הטראנס בדנמרק ואף באמריקה הלטינית.

 פרוגרסיב 
ז'אנר זה נחשב ל"הכלאה" של הטראנס הפסיכדלי עם הפרוגרסיב טראנס וההאוס. מקורות הסגנון נעוצים גם במינימל טכנו, טק האוס ומינימל האוס. בסוף שנות ה-90 ותחילת שנות ה-2000 התאפיין ז'אנר זה עם אמנים כגון Son Kite השוודיים (מרקוס הנריקסון וסבסטיאן מולר, אשר יוצרים גם מוזיקת מינימל טכנו תחת השם Minilogue), Atmos השוודי ואף עם Cosma (אביחן ליבנה) הישראלי. בהמשך הפך ז'אנר זה למזוהה עם אמנים כגון Ace Ventura וויני ויצ'י שהמוזיקה שלהם מתאפיינת בהשראה מהז'אנרים היותר "מיינסטרימיים" של מוזיקת הדאנס.

 סואומיסאונדי 
הז'אנר הנקרא סואומיסאונדי (בפינית: Suomisaundi, "סאונד פיני") צמח בפינלנד בשנות ה-90, והתפתח באופן כמעט עצמאי ביחס ליתר תתי הז'אנרים. ז'אנר זה נחשב ל"אנרכיסטי" ו"כאוטי" בכך שאינו מתחייב לכללים מוזיקליים כלשהם שנקבעו על ידי אחד מהז'אנרים האחרים, והוא מתאפיין במבנה לא מסודר ולא צפוי, בצליל מאוד מלודי ואקלקטי המושפע מהגואה טראנס, הטרייבל האוס והאסיד טראנס בשנותיהם הראשונות וכן בהשפעה ממוזיקת פאנק (Funk), מאפיין שאינו ניכר ביתר תתי-הז'אנרים של הטראנס הפסיכדלי.

הצלחה מסחרית
בשנים האחרונות המכירות של מוזיקה פסיכדלית התדרדרו. המכירה הצטמצמה ב-2001 כ-2.8%, וב-2002 כ-8.8%. "אלבום טיפוסי" מוכר כ-2,000 עותקים, כאשר מכירה של למעלה מ-5,000 עותקים נחשבת כהצלחה. ישנם קומץ של אמנים והרכבים שמכרו מעל 20,000 עותקים, והם Hallucinogen ,Chakra & Edi Mis, אינפקטד מאשרום, Transwave ,Sesto Sento, Astral Projection ואסטריקס (אבי שמיילוב), ויני ויצ'י ובלסטויז.

סצנת הטראנס הפסיכדלי
טראנס פסיכדלי מושמע בצורה "מסורתית", בפסטיבלים ומסיבות בטבע (חוקיים ובלתי-חוקיים) שחלקם נמשכים מספר ימים והמוזיקה מתנגנת ללא הפסקה. מסיבות אלו נקראות לרוב בשמות כגון "מסיבות טבע", "מסיבות יער" ובעבר "מסיבות אסיד". בקרב המשתתפים קיימת תופעה שהיקפה לא ידוע של שימוש בסמים – לרוב סמים הלוצינוגניים. עם התפתחות התת-ז'אנרים של הטראנס הפסיכדלי התפתחו גם סוגים של מסיבות טבע לפי הז'אנר המושמע בהם – למשל: מסיבות דארק, מסיבות פול און וכו'

לאחר שהגואה והטראנס פסיכדלי זכו לפופולריות, החלה גם סצנת הריקוד במועדונים להשמיעם, ביחד עם פרוגרסיב טראנס ואמביינט.

אמנים ופרויקטים פסיכדליים
טראנס פסיכדלי נעשה לרוב בשיתוף בין שני אמנים או יותר, אשר נקרא "פרויקט" או "הרכב". הדגש השונה בז'אנר זה הוא שהאמן יכול להשתתף במספר פרויקטים (הרכבים) בו זמנית. לכל קומבינציה של אמנים יש כינוי כמו שפונגל המורכב מראג'ה ראם וסיימון פוספורד.

שמות הפרויקטים לא חייבים לכלול את שם או כינוי האמנים, אך ישנם הרכבים אשר משתמשים במוטיב מאפיין, לדוגמה: Infected Mushroom, הרכב אשר משתתף בפרויקטים רבים ונוהג להשתמש בשם ההרכב לפרויקטים השונים (למשל: Domestic Mushroom, Infected Astrix, Cat on Mushroom).

לעיתים אמנים או קבוצות אמנים מפיקים מוזיקה תחת שמות פרויקטים שונים כדי להראות וריאציה שונה של המוזיקה שלהם. ישנם מעטים אשר מוציאים אלבום תחת שמם האמיתי (כמו טים שולדט), או ששם הפרויקט הוא נושא שמתאר את המוזיקה שלהם.

 מוזיקאים ישראלים מתחום הטראנס הפסיכדלי
 אינפקטד מאשרום (Infected Mushroom) – הרכב שהוקם על ידי עמית דובדבני וארז אייזן, נחשב לאחד המובילים בז'אנר עם קריירה בינלאומית עשירה.
 אסטרל פרוג'קשן (Astral Projection) – צמד המורכב מאבי ניסים וליאור פרלמוטר, מחלוצי הטראנס הפסיכדלי בישראל.
 אסטריקס (מוזיקאי) (Astrix) – אבי שמיילוב, יוצר ותקליטן בעל שם עולמי בתחום הטראנס הפסיכדלי.
 סקאזי (Skazi) – אשר סוויסה, ידוע בסגנונו האנרגטי ובשיתופי פעולה עם אמנים בינלאומיים.
אומיקי (Omiki) – עומרי עמר, מפיק ודיג'יי המתמחה בטראמס פסיכדלי ופרוגרסיב
 בלסטויז (Blastoyz) – קובי ניגרקר, מוזיקאי, מפיק ותקליטן ישראלי מוביל בז'אנר הטראנס הפסיכדלי בעולם.
 קליפורניה סאנשיין (California Sunshine) – הרכב שהוקם על ידי הראל פרוצקי ודי ג'יי מיקו, ידועים בסגנון הגואה טראנס.
 סאג'נקה (Sajanka) – אבישי גרינבאום יוצר המשלב אלמנטים אתניים במוזיקה הפסיכדלית שלו.
 ויני ויצ'י (Vini Vici) – צמד המורכב מאבירם סחראי ומתן קדוש, ידועים בשיתופי פעולה עם אמנים בינלאומיים.
 אליין פרוג'קט (Alien Project) – ארי לינקר, יוצר ותיק בתחום הטראנס הפסיכדלי.
 Reality Test (מוזיקאית) – ורוניקה לורן, יוצרת ותקליטנית מתחום הטראנס. משלבת מלודיות ופסיכדליה.
 אייס ונטורה (Ace Ventura) – יוני אושרת, יוצר ותקליטן מצליח בזירה הבינלאומית.
 ראנג'י (Ranji)- רן רג'ואן- מפיק מוזיקה אלקטרונית ותקליטן ישראלי המתמחה בטראנס פסיכדלי ופרוגרסיב
 WHITENO1SE (מוזיקאי) – איתי אליה, מפיק מוזיקה אלקטרונית ותקליטן ישראלי המתמחה בטראנס פסיכדלי, ידוע בשילוב בין מוזיקה אלקטרונית מסחרית וביטים אנרגטיים
 שלומי ברג (Berg) – יוצר מוביל בז'אנר הטראנס. יצירותיו מתאפיינות במוטיבים פסיכדלים, ביטים דינמיים ווקווים מלודיים עמוקים.
 All In One (צמד מוזיקלי)- הצמד יניר אוחנה ולירן כליפא הם יוצרים הידועים בזכות שילוב פסיכדליה ומלודיה ברזילאית וישראלית.
 Roc Dubloc (איתי יצחקי)- איתי יצחקי הוא מוזיקאי ומפיק מוזיקה אלקטרונית ישראלית מז'אנר הטראנס
 Invisible Reality צמד מוזיקלי ישראלי בתחום הטראנס הפסיכדלי הפרוגרסיבי, המורכב מהיוצרים שמיל אברמוב ואיגור סורין

ראו גם
 מוזיקת טראנס
 מוזיקה אלקטרונית
 טכנו

קישורים חיצוניים

הסברים על תתי ז'אנרים של טראנס וההבדלים ביניהם, באתר mesibatube

הערות שוליים

קטגוריה:מוזיקה פסיכדלית
קטגוריה:סגנונות מוזיקליים
טראנס פסיכדלי