יוסף אבידר

שמאל|ממוזער|250px|לוחית זיכרון על ביתם של ימימה טשרנוביץ -אבידר ויוסף אבידר, ברח' פרוג 22 בתל אביב
יוסף אבידר (רוכל; י"ח באייר תרס"ו, 7 במאי 1906 – 13 בספטמבר 1995) היה מראשי "ההגנה" ומאלופי צה"ל הראשונים; סגן רמטכ"ל "ההגנה", ראש אגף אפסנאות (אג"א), מפקד פיקוד הצפון, מפקד פיקוד המרכז, ראש אגף המבצעים, שגריר ישראל בברית המועצות וארגנטינה, מנכ"ל משרד העבודה.

 קורות חייו 

נולד כיוסף רוכל בקרמניץ שבפלך ווהלין שבמערב האימפריה הרוסית (כיום במערב אוקראינה). גדל בבית ציוני רווי עברית. בשנת 1925 עלה לארץ ישראל והתגייס בירושלים לארגון ההגנה שנה לאחר מכן, התקדם בו והפך לאחד מראשיו. היה פעיל בזמן המנדט הבריטי בהברחה וייצור של נשק בלתי-לגאלי לארגון "ההגנה". ב-1929 (מאורעות תרפ"ט) היה מפקד העיר העתיקה, ובהמשך מונה לסגן מפקד העיר ירושלים. ב-1931, במהלך אימון חניכים בשימוש ברימונים, איבד בתאונה את כף יד ימין.

בשנת 1931, בעת ששהה בווינה למטרות ריפוי, פגש את ימימה טשרנוביץ, לימים הסופרת ימימה אבידר-טשרנוביץ, ונשא אותה. לזוג נולדו שתי בנות: רמה זוטא (1933) ודנה אבידר-פלר (1939). בווינה למד במכון לבקטריולוגיה. בשובו לארץ ישראל עבד במועצת פועלי תל אביב ושימש מנהל לשכת העבודה. באותה תקופה היה חבר מרכז ההגנה ומונה כמפקד פלוגות הפועל.

אבידר היה ממקימי מכון איילון – מפעל מחתרתי תת-קרקעי לייצור כדורים. מלבד זאת, אבידר פיקד על קורסים שונים (קורסי מ"מים לקצינים, קורסי מפקדות) וארגן את "גדוד משמר הרכבות" של הנוטרים (שמטרתו הייתה להבטיח תנועת רכבות סדירה בזמן המרד הערבי הגדול) ואף פיקד עליו (1938). אבידר היה גם מפקד העליות של חומה ומגדל.

תפקידיו הנוספים בהגנה היו מפקד קורסים ארציים, מפקח כללי, מפקד גליל הצפון (1941–1943), ראש לשכת ההדרכה (לה"ד) במטה הכללי של ההגנה (1944), מפקד בית הספר לקצינים, ומנהל התעשייה הצבאית (1945–1946). בהמשך היה סגן רמטכ"ל ההגנה (1946–1947) ובמסגרת זאת פיקד על מבצע העלאת 11 הנקודות בנגב. בתפקידו זה נעצר על ידי הבריטים והוחזק בכלא עזה במשך כמה ימים עד ששוחרר. מיולי 1947 ובמהלך מלחמת העצמאות היה ראש אגף אפסנאות (אג"א). בתפקידו זה היה אחראי לריכוז נשק מחזיתות אחרות לצורך מבצע נחשון.

ב-10 במאי 1948 נחטף יחד עם מנחם ברבש ושני אנשי הגנה נוספים, על ידי אנשי לח"י, שביקשו לשחרר את ראשי הארגון בחיפה. אלה נעצרו שלושה ימים קודם לכן על ידי ההגנה שביקשה למנוע פעילות של לח"י נגד הבריטים. אבידר וחבריו הוחזקו במלונת שומרים בכרם ליד זכרון יעקב ואבידר קשר קשרים עם שומריו במטרה לתכנן בריחה. לאחר מספר ימים הושג הסכם בתיווך לוי אשכול לשחרור הדדי של חטופי ההגנה ולח"י עם התחייבות של לח"י שלא לפעול נגד הבריטים ואבידר שוחרר. לאחר השחרור התבטא אבידר על אנשי לח"י שיש להם "שנאה זואולוגית לבריטים", אמירה שצוטטה רבות במהלך השנים.

עם קום המדינה, היה אבידר מראשוני אלופי צה"ל. באוקטובר 1949 מונה למפקד פיקוד הצפון וביוני 1952 למפקד פיקוד המרכז. בשנת 1953 יצא להשתלמות לקצינים בכירים באנגליה. לאחר תפקידו האחרון (1953–1955) כראש אגף מטה כללי (אג"ם) השתחרר מצה"ל.

באזרחות
אבידר כיהן כשגריר בברית המועצות (1955–1958), שימש מנכ"ל משרד העבודה (1958–1960) וכיהן כשגריר ישראל בארגנטינה (1961–1965); עם סיום תפקידו זכה לעיטור על שם המשחרר חוסה דה סן מרטין, העיטור הגבוה ביותר בארגנטינה. מתפקידו האחרון התפטר עם כניסתו לפעילות במפא"י. התמנה ב-1966 למנהל רשות החברות הממשלתיות.

במאי 1968 נבחר למבקר הראשון של הסתדרות העובדים הכללית והחליף בכך את המוסד לביקורת.
הדו"ח הראשון של אבידר כמבקר נגע לקרן הפנסיה קרן הגמלאות המרכזית, אשר לא נערכו לו תחזיות אקטואריות מעודכנות. הדו"ח פורסם ברעש גדול בעיתונות ועורר את ראשי הקרן לפרסם תגובות שטענו שהדו"ח אינו נכון. לימים, הייתה הקרן בין אלו שהולאמו במסגרת הטיפול במשבר קרנות הפנסיה הגרעוניות. הדו"ח השני של אבידר נגע למפעלי המשביר לתעשייה אשר עוד טרם פרסום הדו"ח פורק בגלל כישלונו. דו"חות הביקורת, ובמיוחד פרסומם ועלות משרד המבקר, עוררו תרעומת רבה בקרב ראשי ההסתדרות, שהקימו בסוף 1970 את ועדת ירוחם משל שהמליצה על שינויים בסמכויות המבקר, באופן שאבידר ראה כמצר את צעדיו. אבידר ניסה למנוע את קבלת המלצות ועדת משל, ובין השאר הגיש באפריל 1971 מכתב התפטרות שיכנס לתוקף אם ישונו סמכויותיו. בסוף מאי 1971, עם קבלת התיקונים במועצת ההסתדרות, התפטר אבידר מתפקיד המבקר.

לאחר התפטרותו מתפקיד מבקר ההסתדרות, הלך ללמוד סובייטולוגיה באוניברסיטה העברית. בשנת תשל"ט (1979) סיים דוקטורט בסובייטולוגיה, עם עבודה שכותרתה "היחסים בין המפלגה לבין הצבא בברית המועצות: 1953 עד 1964", ואשר בהמשך התפרסמה כספר באנגלית בשם "The party and the army in the Soviet Union" (תחילה ב-1983 בהוצאת מאגנס, ואחר-כך ב-1985 בהוצאת Pennsylvania State University Press).

בשנת 1983 נמנה עם מדליקי המשואות בפתיחת חגיגות יום העצמאות.

בירושלים בשכונת גבעת משואה קרוי רחוב על שמו.

ספריו
יוסף אבידר, בדרך לצה"ל: זכרונות אלוף אבידר, הוצאת מערכות - משרד הביטחון, 1970 - זיכרונות.
 Los precursores de la Haganá: la autodefensa judia en Eretz Israel / traducción del hebreo por Paúl Warszawski, Buenos Aires: Congreso Judio Latinoamericano, [1971]. 
 La Haganá entre las dos guerras mundiales (1918-1939) / Traducción del hebreo por Perla Haydée B. de Felman, Buenos Aires: Congreso Judio Latinoamericano, [1973]. 
 La Haganá, sendero hacia el Tzahal: desde la Segunda Guerra Mundial hasta la lucha por la independencia (1939-1948) / Yosef Avidar; traducción del hebreo por Isidoro Niborski, Buenos Aires: Congreso Judio Latinoamericano, 1974. 
 The party and the army in the Soviet Union / by Yosef Avidar (translated into English by Dafna Allon), Jerusalem: Magnes Press, 1983. 
 הערכים על לוגיסטיקה ב"הגנה" אצל מרדכי נאור בלקסיקון כח המגן – ההגנה, תל אביב: משרד הביטחון – ההוצאה לאור, 1992.

מקורות
צה"ל בחילו - אנציקלופדיה לצבא ולביטחון, כרך 17 - "תעשיות ביטחוניות", הוצאת רביבים.
 גרשון ועליזה ריבלין, זר לא יבין - ספר הכינויים, בהוצאת משרד הביטחון.
 לכסיקון כוח המגן - ה"הגנה", הוצאת משרד הביטחון.

קישורים חיצוניים




 הערות שוליים 

קטגוריה:ישראלים ילידי האימפריה הרוסית
קטגוריה:לוחמי ההגנה
קטגוריה:מפקדי פיקוד המרכז
קטגוריה:מפקדי פיקוד הצפון
קטגוריה:אלופי צה"ל
קטגוריה:יהודים מווהלין
קטגוריה:אנשי העלייה הרביעית
קטגוריה:ראשי אג"ם
קטגוריה:ראשי אט"ל
קטגוריה:נכי צה"ל
קטגוריה:שגרירי ישראל בברית המועצות
קטגוריה:שגרירי ישראל בארגנטינה
קטגוריה:פעילי ההסתדרות הכללית
קטגוריה:משפחות טשרנוביץ-צור-דוברת
קטגוריה:ישראלים שנחטפו
קטגוריה:מנהלי רשות החברות הממשלתיות
קטגוריה:מנהלי התעשייה הצבאית
קטגוריה:בעלי תואר דוקטור מהאוניברסיטה העברית בירושלים
קטגוריה:אישים הקבורים בבית הקברות הצבאי בהר הרצל
קטגוריה:מנכ"לי משרד הרווחה והעבודה
קטגוריה:משיאי משואה ביום העצמאות: 1983
קטגוריה:חברי המטה הכללי של צה"ל במלחמת העצמאות
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1906
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-1995