פרשת נצבים

פָּרָשַׁת נִצָּבִים היא פרשת השבוע השמינית בספר דברים. לפי החלוקה לפרקים, היא מתחילה ב ומסתיימת ב. 

בפרשה משה פונה לעם ישראל, כולל הדורות הבאים, מצווה על הברית בין העם לאלוהים ומפציר בהם לשמור על הברית ולזכות לברכה. העם מצווה לפי הברית לשמור אמונים לאלוהים ולא לעבוד עבודה זרה, אם  יעברו על הברית העונש על כך הוא גלות מארץ ישראל וצרות נוספות. משה אומר לעם שלאחר העונשים על הפרת הברית יחזרו בתשובה ואז ישובו לארצם ויזכו לברכה. 

פרשת ניצבים נקראת תמיד בשבת שלפני ראש השנה. בשנים שבהן ראש השנה חל ביום חמישי או בשבת קוראים ביחד איתה את פרשת וילך.  

למעשה, למרות שמקובל היום למנות את פרשת ניצבים ואת פרשת וילך כשתי פרשות שונות, האמת היא שפרשת וילך היא איננה פרשה בפני עצמה, אלא היא חלק מפרשת ניצבים ובשנים שיש צורך היא מפוצלת מפרשת נצבים, כדי שסיום קריאת התורה יהיה בשמחת תורה ולא לפני כן.סידור רב סעדיה גאון מהדורת דודזון, אסף, יואל, ירושלים תשל"ט, עמ' שסד-שסה.

תוכן הפרשה
הברית עם ישראל
הפרשה ממשיכה את נושא חידוש הברית בין עם ישראל ואלוהים בערבות מואב. לאחר שבפרשה הקודמת, כי תבוא, פורטו הברכות והקללות, בפרשה זו מודגש כי הברית חלה גם על העם כולו כיחידה אחת וגם על כל פרט ומשפחה בו:

ה' מזכיר את הקללות שיבואו על הארץ ועל כל דורות עם ישראל אם יחטאו.

תשובה
בהמשך מוצגת הדרך, שבה ניתן להתגבר על הצרות, אשר יבואו כעונש על הפרת המצוות, היא דרך התשובה. הכתוב מדגיש כי גם לאחר שעם ישראל יצא לגלות, הוא יוכל לחזור בתשובה ואז יזכה לקיבוץ גלויות. התורה מדגישה את פשטות קיום המצוות:

התורה מציגה בפני בני ישראל את הבחירה שעומדת בפניהם בין החיים והטוב בקיום המצוות ובין המוות והרע בהפרתן.

מבנה הפרשה
בפרשת נצבים יש 40 פסוקים, אשר מאוגדים בפרשיה אחת פתוחה ועוד 3 סתומות. הפרשה מכילה 2 סדרים, כאשר הפרשה מתחילה בתחילת סדר ומסתיימת באמצע סדר וזאת בניגוד לכך שהיא מתחילה באמצע פרק ומסתיימת בסוף פרק לפי החלוקה לפרקים.

תאריכי הקריאה
השבת בה קוראים את פרשת ניצבים יכולה לחול בארבעה תאריכים שונים.

יחד עם פרשת וילך:
שנת זשה ושנת בחה, שנת בשה ושנת גכה - כ"ג באלול
שנת השג ושנת זחג, שנת זשג ושנת בחג - כ"ה באלול
בנפרד:
שנת החא, שנת השא ושנת זחא - כ"ז באלול
שנת הכז, שנת בשז ושנת גכז - כ"ח באלול

הפטרה
ההפטרה הבבלית המקורית של פרשת נצבים, הקשורה לפרשת השבוע, היא ב ("ויאסף יהושע") עד . הפטרה זו מתועדת במשנה תורה לרמב"ם, וכך נוהגים במנהג איטליה שנוהגים רק שלש הפטרות דנחמה.

אולם, בשאר הקהילות (חוץ מקהילות איטליה) החל בתקופת הראשונים התקבל מנהג לקרוא בשבתות לאחר תשעה באב סדרה של הפטרות העוסקות בנבואות נחמה ונקראות שבע דנחמתא. לכן, אין קוראים את הפטרת הפרשה, ובמקומה קוראים את ההפטרה השביעית משבע דנחמתא. מפטירים ב ("שוש אשיש") עד . התימנים מתחילים את ההפטרה פסוק אחד קודם.

ראו גם
 לא בשמיים היא

קישורים חיצוניים

הערות שוליים

*
ניצבים