טליה שפירא

טליה שפירא (6 באוגוסט 1946 – 24 בינואר 1992) הייתה שחקנית קולנוע, טלוויזיה ותיאטרון, קומיקאית, סטנדאפיסטית וזמרת ישראלית.

 ביוגרפיה 
שפירא נולדה כבת הצעירה לפאניה, ציירת, ולשמואל, חשמלאי, למשפחה בת שני ילדים. 
אילן הוא אחיה הבכור. גדלה בשכונת תל גנים ברמת גן. היא למדה בתיכון רננים והופיעה בתיאטרון לנוער "שחרית". אמה נפטרה מסרטן כשהייתה בת 16. 
לאחר האירוע הכירה את עזרא דגן, שלמד גם הוא בתיכון רננים. העובדה ששניהם איבדו את אמם בצעירותם ואהבתם לתיאטרון הפכה אותם לידידים קרובים למשך תקופה ארוכה. 

התגייסה לצה"ל ב-1964 ושירתה בחיל ההדרכה, שם לימדה משחק ודרמה. שאול ביבר, ראש הווי ענף ובידור, התרשם מכשרונה והעביר אותה לללהקת גייסות השריון. שירתה עם דורי בן זאב, תיקי דיין ואבי טולדנו. 
נשארה בשירות קבע בלהקה הצבאית והשתתפה בשתי תוכניותיה המצליחות "כנר על הטנק" (1966) ו"שישה ימים בטנק" (1967), שהועלתה אחרי מלחמת ששת הימים.
השתחררה מצה"ל ב-1969 והשתתפה בתוכנית "צץ וצצה", הפקה משירי נתן אלתרמן. 

לאחר מכן, החלה לשחק בתיאטרון הקאמרי, התיאטרון העממי, תיאטרון אורנה פורת לילדים ולנוער ותיאטרון חיפה. כמו כן, שפירא נמנתה עם חברי "חבורת לול" והשתתפה במערכון המפורסם "לה מרמור".

הוציאה שני תקליטים עם סיפורי ילדים: "סיפורים לפני השינה" ב-1985 ו"עוד סיפורים לפני השינה" ב-1987.

ב-1988 העלתה הצגת יחיד קומית פרי עטה בשם "אחת העם", בה גילמה דמויות סטריאוטיפיות של פולניה, מנחת סדנאות ניו אייג' ועוד.

במהלך חייה השתתפה שפירא בסרטים: "ארבינקא" (1967), "שבלול" (1969), "חדווה ושלומיק" (1971), "הבלש האמיץ שוורץ" (1973), "עיניים גדולות" (1974), "חגיגה בסנוקר" (1975), "חגיגה לעיניים" (1975), "יופי של צרות" (1976), "לופו בניו יורק" (1976), "סרט וארוחת בוקר" (1977), "בלפר" (1978), "ישו" (1979), "טרנזיט" (1980), "לא לשידור" (1981), "מונולוג של אישה צעירה" (1988) ו"סיפורי תל אביב" (1992).

על משחקה בסרט "חגיגה לעיניים", זכתה שפירא בפרס השחקנית הטובה בקולנוע ב-1975 בפסטיבל הסרטים בצפת. בתחילת שנות השמונים השתתפה שפירא בתפקיד "ביש" בתוכנית הטלוויזיה הלימודית "חשבון פשוט".

ב-1984 השתתפה בסדרה "קרובים קרובים" בטלוויזיה החינוכית בתור האסטרולוגית תיאודורה בלפור. ב-1987 השתתפה בסדרת הילדים "הופה היי" לצד ספי ריבלין, יגאל בשן ועוזי חיטמן.

 חיים אישיים 
שפירא הייתה נשואה פעמיים. בעלה הראשון היה איש העסקים יורם בן טובים, ובעלה השני מפיק הקולנוע יעקב ליפשין (בעלה לשעבר של הילה אלפרט).

בשנת 1987 אובחנה כחולה בסרטן והחלה לעבור טיפולים. היא נפטרה ממחלת הסרטן ב-24 בינואר 1992, בגיל 45, ונטמנה בבית העלמין קריית שאול בתל אביב.

טרם מותה הקדיש לה חברה הקרוב, שלום חנוך, את שירו "את מביאה הכל לידי דמעות". היא הותירה אחריה שני בנים. בנה הבכור, יוני בן-טובים, היה לימים הבאסיסט של להקת הרוק "זקני צפת". בנה השני, אורי ליפשין, הוא דוקטור לפסיכולוגיה.

ב-2015 הוקרן הסרט התיעודי "17 התחלות על טליה" במסגרת פסטיבל דוקאביב, שביים בנה, יוני בן-טובים. בן-טובים עבד על הסרט במשך עשר שנים, והוא עוסק בפן הפחות מוכר ביצירתה של שפירא - הכתיבה, ומבוסס על יומנים וסיפורים קצרים שכתבה בחייה.

קישורים חיצוניים

 על טליה שפירא באתר "בננות"
 טליה טליה, הספדו של מאיר אריאל לטליה שפירא, אתר מאיר אריאל




קטגוריה:חברות להקת גייסות השריון
קטגוריה:חברי להקת גייסות השריון
קטגוריה:שחקניות קולנוע וטלוויזיה ישראליות
קטגוריה:שחקניות תיאטרון ישראליות
קטגוריה:שחקני תיאטרון ישראלים
קטגוריה:בוגרות בית הספר לאמנויות רננים
קטגוריה:בוגרי בית הספר לאמנויות רננים
קטגוריה:זמרות ישראליות
קטגוריה:זמרים ישראלים
קטגוריה:זמרות השרות בעברית
קטגוריה:חבורת לול
קטגוריה:קומיקאים יהודים ישראלים
קטגוריה:אישים הקבורים בבית הקברות קריית שאול
קטגוריה:קומיקאיות ישראליות
קטגוריה:קומיקאים ישראלים
קטגוריה:ישראליות שנפטרו מסרטן
קטגוריה:ישראלים שנפטרו מסרטן
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1946
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1946
קטגוריה:ישראליות שנפטרו ב-1992
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-1992