שון קונרי

סר תומאס שון קונרי (באנגלית:  sir Thomas  Sean Connery; 25 באוגוסט 1930 – 31 באוקטובר 2020) היה שחקן קולנוע, מפיק ובמאי קולנוע סקוטי, זוכה פרס האוסקר ופרס גלובוס הזהב.

ביוגרפיה
ילדות ונעורים
קונרי נולד בבית החולים המלכותי ליולדות באדינבורו שבסקוטלנד לאוּפֶמיה ולג'וזף קונרי; הוא נקרא על שם סבו מצד אביו. אמו הייתה סקוטית פרוטסטנטית ואביו היה קתולי ממוצא אירי. לקונרי היה אח צעיר יותר, ניל. אמו עבדה כמנקה ואביו היה פועל במפעל ונהג משאית. הסבים והסבתות שלו מצד אמו היו דוברי גאלית סקוטית ממחוז פיף.

בצעירותו הוא כונה בדרך כלל "טומי". הוא גדל במהירות החל מגיל 12, והגיע לגובה הבוגר המלא שלו של 188 ס"מ בגיל 18. לכן נודע במהלך שנות העשרה שלו כ"ביג טאם". היה לו חבר ילדות אירי בשם שיימוס, וכאשר השניים היו יחד, אלה שהכירו את שניהם קראו לקונרי בשמו האמצעי שון, תוך שימת דגש על האליטרציה של שני השמות. מאז העדיף קונרי להשתמש בשמו האמצעי.

עבודתו הראשונה הייתה חלבן ברחבי העיר אדינבורו, לאחר שעזב את בית הספר בגיל 13. ב-1946, בגיל 16, הצטרף קונרי לצי המלכותי הבריטי. הוא נשלח לבסיס הצי המלכותי בפורטסמות' שם היה חניך בבית הספר לתותחנים ימיים והוכשר כאיש צוות נ"מ. אחר כך שירת על ספינת הצי HMS Formidable. קונרי השתחרר משירות בגיל 19 מסיבות בריאותיות, בגלל כיב תריסריון, בעיה רפואית שהשפיעה על רוב הגברים בדורות הקודמים של משפחתו. בתקופת שירותו בצי עשה שני קעקועים שהוסיפו לתדמית הקשוחה שלו כשחקן.

לאחר מכן, הוא חזר לעבוד כחלבן ונהג משאית, מציל, פועל וכמודל בסטודיו לציור. קונרי החל לעסוק בפיתוח גוף בגיל 18, ומשנת 1951 התאמן בקביעות בחדר כושר. בעוד שהאתר הרשמי שלו מציין שהוא הגיע למקום השלישי בתחרות מר יוניברס של 1950, רוב המקורות מציינים שהשתתף בתחרות של 1953. קונרי אמר שהוא נרתע עד מהרה מפיתוח גוף, כאשר גילה שהאמריקאים מנצחים אותו לעיתים קרובות בתחרויות בגלל מסת השריר העצומה שלהם, ובניגוד לקונרי, הם סירבו להשתתף בפעילות ספורטיבית אחרת שעלולה לגרום להם לאבד מסת שריר. קונרי מצדו היה כדורגלן נלהב. הוא שיחק בקבוצת חובבים במשחק כדורגל נגד קבוצה מקומית שמאט באזבי, מאמן מנצ'סטר יונייטד, צפה במקרה במהלך מסע לגילוי כישרונות חדשים. על פי מספר מקורות, באסבי התרשם מהיכולת הפיזית שלו והציע לקונרי חוזה בשווי 25 ליש"ט לשבוע מיד לאחר המשחק. קונרי אמר שהוא התפתה לקבל את ההצעה, אך מאחר שכבר היה בן 23, חשב שקריירת כדורגל תהיה עיסוק זמני בלבד.

קריירה
השנים הראשונות
במהלך תחרות פיתוח גוף שהתקיימה בלונדון ב-1953, אחד המתחרים סיפר לו שמתקיימים מבחני בד להפקה של המחזמר "דרום פסיפיק" של ריצ'רד רוג'רס ואוסקר המרשטיין. קונרי נגש והתקבל לתפקיד קטן בתור נער מקהלה. בהמשך, כשההפקה הגיעה להופיעה בעיר הולדתו אדינבורו, הוא כבר קיבל תפקיד מרכזי יותר במחזמר. עקב ביקוש גדול ההפקה חזרה בשנה שלאחר מכן לאדינבורו, וקונרי קיבל בה תפקיד ראשי.

קונרי פגש לראשונה את השחקן מייקל קיין במסיבה במהלך ההפקה של "דרום פסיפיק" ב-1954, והשניים הפכו מאוחר יותר לחברים קרובים. במהלך הפקה זו בבית האופרה במנצ'סטר, במהלך תקופת חג המולד של 1954, פיתח קונרי עניין בתיאטרון רציני, באמצעות השחקן האמריקאי רוברט הנדרסון, שהשאיל לו עותקים של יצירות איבסן, פרוסט, טולסטוי, טורגנייב, ברנרד שו, ג'ויס ושייקספיר. הנדרסון דחק בו לקחת שיעורי משחק ונאום וסייע לו לקבל תפקידים בתיאטרון בלונדון. במקביל הוא כבר החל בקריירה קולנועית, כשהיה ניצב בסרט "לילך באביב" של הבמאי הרברט וילקוקס משנת 1954 בכיכובו של ארול פלין. אחר כך קיבל תפקיד ראשי בהפקה של המחזה "הבאקכות" בתיאטרון בעיר אוקספורד. בתקופה זו בתיאטרון באוקספורד, קונרי זכה לתפקיד כמתאגרף בסדרת הטלוויזיה "הטבעת המרובעת" של רשת ITV. בשנת 1956, הופיע קונרי בתפקידים משניים בשתי סדרות טלוויזיה של ה-BBC.

בתחילת 1957, קונרי שכר את שירותיו של סוכן השחקנים ריצ'רד האטון, שארגן לו לראשונה תפקיד ראשי בסרט קולנוע, בתור גנגסטר עם הפרעה בדיבור, בסרט No Road Back של מונטגומרי טולי. באותה שנה שיחק בעוד שלושה סרטים בתפקידי משנה. בשנת 1958 שיחק בתפקיד הראשי בדרמה "זמן אחר, מקום אחר", לצד לנה טרנר. ב-1959 קיבל קונרי תפקיד ראשי בסרטו של הבמאי רוברט סטיבנסון "דרבי או'גיל והאנשים הקטנים", סרט הרפתקאות בהפקת אולפני וולט דיסני. בשנת 1961 הוא גילם את התפקיד הראשי בעיבוד סרטי טלוויזיה של CBC ל"מקבת' של שייקספיר עם השחקנית האוסטרלית זואי קאלדוול לוהקה של ליידי מקבת'. תפקידו הראשון בטלוויזיה האמריקנית היה בפרק של הסדרה "The Jack Benny Program".

כוכב סדרת סרטי ג'יימס בונד
פריצת הדרך של קונרי הגיעה בתפקיד הסוכן החשאי הבריטי בסדרת ג'יימס בונד. בתחילה הוא נרתע מלהתחייב לסדרת סרטים, אך הבין שאם הזיכיון יצליח, הקריירה הקולנועית שלו תפרח. בין השנים 1962–1967, קונרי שיחק ב"ד"ר נו", "מרוסיה באהבה", "גולדפינגר", "כדור הרעם" ו-"אתה חי רק פעמיים", חמשת סרטי הבונד הראשונים שהפיקה חברת "Eon Productions". לאחר שעזב את התפקיד, חזר קונרי לסרט השביעי בסדרה, "יהלומים לנצח", בשנת 1971. הופעתו האחרונה בתור בונד הייתה ב-1983, בסרט "לעולם אל תאמר לעולם לא", גרסה מחודשת של "כדור הרעם" משנת 1983 שהופקה על ידי ג'ק שוורצמן. כל שבעת הסרטים זכו להצלחה מסחרית. ג'יימס בונד, כפי שגולם על ידי קונרי, נבחר כגיבור השלישי בגודלו בתולדות הקולנוע על ידי מכון הסרטים האמריקאי.

הבחירה בקונרי לתפקיד ג'יימס בונד הייתה בזכות דנה ברוקולי, אשתו של המפיק אלברט "קובי" ברוקולי, אשר נודעה כמי שסייעה לשכנע את בעלה שקונרי הוא האיש הנכון. היוצר של ג'יימס בונד, איאן פלמינג, פקפק במקור בליהוק של קונרי, ואמר, "הוא לא מה שדמיינתי ממראה ג'יימס בונד", ו"אני מחפש את המפקד בונד ולא איש פעלולנים מגודל", והוסיף שקונרי לא היה מעודן מספיק. חברתו של פלמינג, בלאנש בלקוול אמרה לו שלקונרי יש את הכריזמה המינית הנדרשת, ופלמינג שינה את דעתו לאחר הבכורה המוצלחת של "דר נו".

דמותו של בונד בגילום קונרי חייבת רבות להדרכתו הסגנונית של הבמאי טרנס יאנג, שעזר ללטש אותה תוך שימוש בתכונות הפיזיות שלו ובנוכחותו הבימתית. לואיס מקסוול, שגילמה את מיס מאניפני, סיפרה כי "טרנס לקח את שון תחת חסותו. הוא לקח אותו לארוחת ערב, הראה לו איך ללכת, איך לדבר, אפילו איך לאכול". ההדרכה הייתה מוצלחת ביותר; קונרי קיבל אלפי מכתבי מעריצים בשבוע לאחר עלייתו "ד"ר נו" לאקרנים, והוא הפך לסמל מין מרכזי של עולם הקולנוע באותן השנים. למרות שבונד הפך אותו לכוכב, לקונרי נמאס מהתפקיד ומהלחץ שחברת ההפקה הפעילה עליו.

תוך כדי יצירת סרטי בונד, קונרי כיכב גם בסרטים אחרים כמו "מארני" של אלפרד היצ'קוק (1964) ו-The Hill של סידני לומט (1965).

ככוכב סדרת ג'יימס בונד ביקר בישראל בנובמבר 1967, כאורח הכבוד של נשף הייסוד של הסניף הישראלי של ארגון הצדקה של תעשיית הבידור "וראייטי". במהלך הביקור גם היה אורח חיל האוויר וטס ברחבי המדינה יחד עם מפקד החיל מרדכי הוד.

המשך הקריירה
מאז שיחק בסרטי קולנוע רבים וזכה בכמה פרסים שהחשוב שבהם הוא פרס אוסקר לשחקן המשנה הטוב ביותר על הסרט "הבלתי משוחדים" על אל קפונה עם רוברט דה נירו.

בשנת 1989 כיכב בסרט השלישי בסדרת אינדיאנה ג'ונס - "אינדיאנה ג'ונס ומסע הצלב האחרון", בבימויו של סטיבן ספילברג, כאביו של אינדיאנה ג'ונס. באפריל 2007 אמר שישוב לגלם את דמותו של אביו של אינדיאנה ג'ונס, בסרט הרביעי בסדרה, אם יאהב את התסריט. אולם לבסוף הודיע כי הוא נהנה מפרישתו ממשחק, ושאין לו כוונה להפסיקה.

בשנת 1996 קיבל את פרס גלובוס הזהב למפעל חיים ע"ש ססיל ב. דה-מיל. במרץ 2006, בחגיגות "Tartan Day" בניו יורק, הודיע קונרי כי הוא פורש ממשחק, וכי הוא כותב ספר רומנטי. באוגוסט 2008 יצאה לאור האוטוביוגרפיה שלו, "Being a Scots".

הופעתו האחרונה בקולנוע בתפקיד ראשי הייתה בסרט ג'נטלמנים מובחרים, שהיה כישלון קופתי וביקורתי מצד הקהל והמבקרים, וגרם לקונרי להצטער על כך שוויתר על תפקיד גנדלף בטרילוגיית שר הטבעות, כדי להופיע בסרט הזה. מייד עם סיום צילומי הסרט הצהיר קונרי על פרישתו מקולנוע, למעט שתי הופעות נוספות בשנת 2012.

חיים אישיים
מ-1962 עד 1973 היה נשוי לשחקנית דיאן סילנטו, ילידת אוסטרליה. לזוג בן בשם ג'ייסון (נולד ב-11 בינואר 1963), ונכד מנישואי ג'ייסון לשחקנית מיה שרה.

ב-1975 נישא קונרי לאמנית הצרפתייה מישלין רוקיוברון.

קונרי למד קיוקושינקאי, שהיא שיטת קראטה.

ב-1993 עבר קונרי טיפולי רדיותרפיה, והתקשורת דיווחה שהוא חלה בסרטן הגרון בגלל היותו מעשן כבד. בראיון בפברואר 1995 טען קונרי שהוא עבר טיפולים כדי להסיר "גוש קטן" ממיתרי הקול. אביו, שגם הוא היה מעשן כבד, נפטר מסרטן הגרון ב-1972. ב-2006 עבר ניתוח להסרת גידול מהכליה.

מאז פרישתו ועד יום מותו התגורר באי ניו פרובידנס שבאיי בהאמה. נפטר ב-31 באוקטובר 2020, בגיל 90.
פעילות פוליטית
קונרי היה תומך נלהב בעצמאות סקוטלנד ובמפלגה הלאומית הסקוטית ותרם לה כספים רבים. התמיכה הכספית שלו למפלגה נפסקה ב-2001, כאשר הפרלמנט של בריטניה העביר חקיקה האוסרת מימון של פעילויות פוליטיות בבריטניה על ידי תושבי חוץ (בשלב זה הוא לא התגורר במדינה כבר שנים רבות). עם זאת המשיך לשמש קריין בסרטי תעמולה של המפלגה.

הימנעות ממס
בתגובה להאשמות שהעלו נגדו במשך השנים שהוא גר מחוץ לממלכה המאוחדת מסיבות של תכנון מס, רוב הזמן במקלט המס באיי בהאמה (מגורים אלה פטרו אותו מתשלום מיסים לבריטניה וכמעט מתשלום מיסים כלשהם). פרסם קונרי מסמכים ב-2003 המראים שהוא שילם 3.7 מיליון ליש"ט במיסים בבריטניה בין השנים 1997 ל-1998 ובין 2002 ל-2003; המבקרים הצביעו על כך שאילו היה מתגורר ברציפות בבריטניה לצורכי מס, שיעור המס שלו היה גבוה בהרבה. לקראת משאל העם לעצמאות סקוטלנד ב-2014, אחיו של קונרי, ניל, אמר שקונרי לא יגיע לסקוטלנד כדי לגייס תומכים לעצמאות, מאחר שתכנון המס שלו הגביל מאוד את מספר הימים שהוא יכול לבלות במדינה מבלי להדרש לשלם מיסים מלאים.

לאחר שקונרי מכר את הווילה שלו בפלמה דה מיורקה ב-1999, הרשויות בספרד פתחו בחקירת העלמת מס, בטענה שאוצר ספרד הונה ב-5.5 מיליון ליש"ט. קונרי נוקה מאשם לאחר מכן, אך אשתו ו-16 אחרים הואשמו בניסיון להונות את האוצר הספרדי.
פילמוגרפיה חלקית
ממוזער|קונרי בשנת 1964 מתוך מארני של היצ'קוק.
ממוזער|300px| בובת שעווה בדמותו של קונרי ומכונית ספורט מסוג אסטון מרטין DB5 מהסרט גולדפינגר, אשר יצא לאקרנים בשנת 1964
 1962 - "היום הארוך ביותר" - בתפקיד: טוראי פלאנגן.
 ג'יימס בונד בסדרת סרטי ג'יימס בונד:
 1962 - "ד"ר נו"
 1963 - "מרוסיה באהבה"
 1964 - "גולדפינגר"
 1965 - "כדור הרעם"
 1967 - "אתה חי רק פעמיים"
 1971 - "יהלומים לנצח"
 1983 - "לעולם אל תאמר לעולם לא"
 1964 - "מארני" - בתפקיד: מארק רוטלנד.
 1965 - "גבעת הגברים" - בתפקיד: ג'ו רוברטס.
 1973 - "החקירה" - בתפקיד: הבלש סרג'נט ג'ונסון.
 1974 - "רצח באוריינט אקספרס" - בתפקיד: קולונל ארבוטנוט.
 1975 - "האיש שרצה להיות מלך" - בתפקיד: דניאל דראבוט.
 1975 - "חטיפה במדבר" - בתפקיד ראייסולי
 1976 - "רובין ומריאן" - בתפקיד: רובין הוד.
 1977 - "גשר אחד רחוק מדי"
 1981 - "שודדי הזמן" - בתפקיד: אגממנון.
 1986 - "שם הוורד" - בתפקיד: הנזיר ויליאם מבאסקרוויל. זכייה בפרס באפט"א לשחקן הטוב ביותר בתפקיד ראשי
 1986 - "איש הנצח" - בתפקיד: חואן סאנצ'ז וילה לובוס ראמירז.
 1987 - "הבלתי משוחדים" - בתפקיד: ג'ים מאלון, זכייה בפרס אוסקר ובפרס גלובוס הזהב בקטגוריית שחקן המשנה
 1989 - "אינדיאנה ג'ונס ומסע הצלב האחרון" - בתפקיד: ד"ר הנרי ג'ונס האב.
 1990 - "המרדף אחר אוקטובר האדום" - בתפקיד: קפטן מרקו רמיוס.
 1990 - "בית רוסיה" - בתפקיד: בארלי.
 1991 - "רובין הוד: נסיך הגנבים" - בתפקיד: המלך ריצ'רד (ללא קרדיט).
 1991 - "גיבורים מעולם אחר" - בתפקיד: חואן סאנצ'ז וילה לובוס ראמירז.
 1995 - "ראשון האבירים" - בתפקיד: המלך ארתור.
 1995 - "סיבה מוצדקת"- בתפקיד: פול ארמסטרונג.
 1996 - "הפריצה לאלקטרז" - בתפקיד: קפטן ג׳ון פטריק מייסון.
 1996 - "לב הדרקון" - בתפקיד: דראקו (דיבוב).
 1998 - "הנוקמים" - בתפקיד: סיר אוגוסט דה וינטר.
 1998 - "משחקים מהלב" - בתפקיד: פול.
 1999 - "מילכוד" - בתפקיד: רוברט "מק" מקדוגל.
 2000 - "למצוא את פורסטר" - בתפקיד: ויליאם פורסטר.
 2003 - "ליגת הג'נטלמנים המובחרים" - בתפקיד: אלן קווטרמיין.
 2012 - סר בילי - בתפקיד: סר ביילי / בקולו : סר שון קונרי.
 2012 - Ever to Excel - סרט וידאו - בתפקיד: המספר/ עצמו.

קישורים חיצוניים






לאחר מותו






הערות שוליים

קטגוריה:אמנים שעל שמם כוכב לכת מינורי
קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה סקוטים
קטגוריה:שחקנים שגילמו את ג'יימס בונד
קטגוריה:זוכי פרס גלובוס הזהב: מפעל חיים
קטגוריה:מעוטרי אות לגיון הכבוד
קטגוריה:אבירים בריטים
קטגוריה:זוכי אוסקר: שחקן המשנה הטוב
קטגוריה:זוכי פרס גלובוס הזהב: קולנוע: שחקן משנה
קטגוריה:זוכי פרס מרכז קנדי
קטגוריה:בריטים שנולדו ב-1930
קטגוריה:בריטים שנפטרו ב-2020