כאמל חוסיין אפנדי

כאמל חוסיין אל-יוסוף (1900 - 1949) מהכפר אל-ח'אלצה (היום קריית שמונה) היה בן למשפחה אמידה ששלטה באזור עמק החולה מאז המאה ה-18. כאמל חוסיין היה מנהיגה של ח'אלסה, של שבט ע'וארנה ושל צפון עמק החולה בין 1917 ל-1948. הוא מוכר בעיקר בגלל מעורבותו במאורעות תל חי.

השבט אליו השתייך חוסיין היה אחד הגדולים בצפון הארץ. הוא למד תקופה קצרה בתיכון בחיפה לפני שנקרא לחזור ולהנהיג את שבטו לאחר רצח אביו על ידי חברי שבט אחר. חוסיין היה מקורב למוסדות הציוניים והבריטיים. בין השאר סייע ברכישת אדמות בעמק החולה ובשמירה על השקט והביטחון בתקופת המרד הערבי הגדול. במלחמת העולם השנייה התגייס לצבא הבריטי, שניסה להשתלט על סוריה שהייתה אז תחת משטר וישי. במאי 1948 הציע כניעתו לכוחות ההגנה, אבל בקשתו להישאר על אדמתו עם שאר בני השבט סורבה והשבט עברו ללבנון. בקשתם לשוב לאדמתם, אשר בינתיים הופקעה ונמסרה ליישובים חקלאיים באזור, נדחתה. כאמל מצא מותו בסוריה ב-1949 בידי כוחות הביטחון.

ביוגרפיה
כאמל חוסיין אפנדי נולד למשפחת אל־יוסוף. אבי המשפחה, איבראהים, התיישב בתחילת המאה ה־19 יחד עם שבטו שנודע בשם אל־ג'וארנה באזור החולה. הנהגת המשפחה עברה מאיברהים לבנו חאג' יוסף וממנו לנכדו חוסיין, אביו של כאמל.

 מלחמת העולם הראשונה 
החל משנת 1916, השנה בה נחתם הסכם סייקס–פיקו בין צרפת ובריטניה, ניסו הצרפתים להשתלט על אזור צפון הגליל. צרפת לא ביססה את שלטונה באזור ולא שלחה אליו כוחות צבא מספיקים אלא נאחזה בתחילה לאורך החוף, באזור צידון. כאמל, כמו מנהיגים ערביים אחרים באזור הגליל, התנגד לניסיונות ההשתלטות הצרפתית וניצל את חולשתם באזור כדי למרוד בשלטונם ואף להתנכל לכפרי הנוצרים באזור שלהם נתנה צרפת את חסותה.

 מעורבותו במאורעות תל חי 

 המרד הערבי הגדול 
בתחילת שנות ה-20 החל חוסיין להשתלב בתנועה הלאומית הפלסטינית ותמך בערביי צפת. הוא יזם באוגוסט 1933 את הקמת אגודת הצעירים הערבים, שמטרתה הייתה, בין השאר, למנוע הסתננות מהגרים יהודים לשטחי המנדט הבריטי דרך סוריה ולבנון, ומכירות אדמות לחברת הכשרת הישוב. בעקבות מעורבותו בתסיסה האנטי-בריטית הוא גורש מצפת בחזרה לאל-ח'אלצה.

ב־1932 הקים כאמל את האגודה הכפרית, בה השתתפו כמה ממנהיגי כפרי נפת צפת.

במאי 1935 התפטר כאמל מהנהגת אגודת הצעירים.

בעיצומו של המרד הערבי חלה תפנית בעמדתו הפוליטית לאור אכזבתו מכישלונה של התנועה הלאומית הפלסטינית, אשר פעילותה דוכאה ביד קשה על ידי הבריטים, להציג הישגים עבור ערביי הגליל והוא כרת ברית עם השלטון הבריטי ועם היישוב היהודי. בין השאר סייע ברכישת קרקעות להקמת היישובים היהודים דן ודפנה ואף נילווה אל יוסף נחמני ברכישת אדמות בעמק החולה. להוציא חברי כפר גלעדי שהחרימו אותו בעקבות האירועים בתל חי, יחסיו עם התנועה הציונית נותרו טובים. חוסיין סומן כמשתף פעולה על ידי מפקדת המרד והוטל עליו גזר דין מוות.

ב-1938 סייע חוסיין, ככל הידוע, במניעת הוצאתם להורג של שנים מבני משפחת זינאתי שחיה בפקיעין.

 מלחמת העצמאות 
במאי 1948 נאלץ חוסיין לעזוב עם שבטו את חלסה ואת עמק החולה על רקע הוראות שהתקבלו ממפקדת חטיבת יפתח שעמדה לכבוש את האזור. בחודשים הבאים פנה שוב ושוב למכריו היהודים בבקשה לאשר לשבטו לחזור לכפריו בעמק החולה ללא הצלחה. במאי 1949 התנקשו בחייו על גבול ישראל–לבנון, ככל הנראה שליחי ממשלת סוריה. ביתו, בית החאן, שוחזר ושופץ בשנות השמונים ומשמש כמתנ"ס וכמרכז צעירים בקרית שמונה.

קישורים חיצוניים
 מוסטפא עבאסי ואמיר גולדשטיין, גשר צר מעל ביצות החולה: כאמל חוסיין בצבת המאבק הלאומי בימי המנדט, ישראל 24 (סתיו תשע"ז 2016), עמ' 243

הערות שוליים

קטגוריה:בדואים
קטגוריה:היישוב
קטגוריה:תל חי