חזון אחרית הימים של אברהם

חזון אחרית הימים של אברהם הוא אחד מן הספרים החיצוניים, המתאר את חזון אחרית הימים (אפוקליפסה) של אברהם אבינו. הספר אינו כלול בתנ"ך היהודי או הביבליה הנוצרית ונשתמר רק בסלאבית כנסייתית עתיקה.

הספר כולל תיאור של המרתו של אברהם אבינו מעבודת אלילים למונותאיזם, לצד האפוקליפסה שלאחר תיאור זה.

כפי הנראה, נכתב הספר בידי יהודי זמן קצר לאחר חורבן הבית השני בשנת 70 לספירה, קרוב לוודאי בשנת 80 מאחר שיש בו התייחסות להתפרצות הר הגעש וזוב בשנת 79. הספר נכתב בשפה העברית, אך לא שרד את כל השנים עד היום אלא בתרגום לשפה הסלבונית. יש חוקרים, הסבורים כי הספר חובר על ידי שני מחברים שונים.

 היסטוריה 
בשנים 1860 עד 1863 הספר נתגלה מחדש והודפס במקביל על ידי  ו, שהשתמשו בכתב יד בן המאה ה־14 שנמצא במנזר אלכסנדר נבסקי בסנט פיטרסבורג.

 הביביליה הבולגרית 
תרגום הביבליה לסלאבית כנסייתית עתיקה נעשה בתקופה שלאחר התנצרות בוריס הראשון, שליט האימפריה הבולגרית הראשונה ב־864. ב־885 הגיעו לבולגריה תלמידיהם של קירילוס ומתודיוס, שהביאו עמם את האלפבית הגלגוליטי וכתבים נוצרים־יוונים שכבר תורגמו לסלאבית. התרגומים שהביאו עמם ממוראביה כללו טקסטים שנועדו בעיקר למתגיירים החדשים, לצד תרגומי תהילים, הבשורות והאיגרות. התרגום המלא של הביבליה לסלאבית לא הושלם עד 1499, דבר שתרם לאי ההבחנה בין הספרים הקאנונים לכאלו שאינם.

עד אמצע המאה ה-11, אחוז גדול מהספרים הפסאודוגראפיים שנמצאו בבולגריה תורגמו לסלאבית. הפופולריות של הספרות הפסאודוגרפית הייתה גדולה מהספרים האחרים, בין היתר בשל היות דמיון גדול יותר בין הספרות הפסאודגרפית לבין הפולקלור הבולגרי והאמונות הפאגניות לבין ספרות גבוהה יותר. גם עלילות השטן, מלאכים ושדים המצויות בספרות הזו הגבירו את הפופולריות העממית שלה.

הכמורה האורתודוקסית ניסתה להיאבק בספרים חיצוניים מעין אלו, שנתפסו ככפירה, במיוחד אלו המזוהים עם האמונה הבוגומילית, על ידי עדכון רשימות ספרים אסורים.

התרגום הבולגרי לוולגטה של קיריליוס שימש כבסיס לשיטות העבודה של מתרגמים אחרים לבולגרית. קירליוס תרגם בשיטת מילה למילה, אך מפעם לפעם הוסיף מילות קישור, ארגן מחדש משפטים והתחשב במובן הרחב יותר.

 קישורים חיצוניים 

  (בערך: פולסן-ריד)

 הערות שוליים 

קטגוריה:הספרים החיצוניים
קטגוריה:אסכטולוגיה יהודית
קטגוריה:אפוקליפסה