מנדלי מוכר ספרים

שמאל|ממוזער|250px|חוג הסופרים היהודים באודסה (1916). מימין לשמאל: שמעון פרוג, חיים נחמן ביאליק, מנדלי מוכר ספרים, ש. אנ-סקי ויהושע חנא רבניצקי
200px|ממוזער|שמאל|מנדלי מוכר ספרים מונצח בשמות רחובות ברבות מערי ישראל. בתמונה שלט רחוב בירושלים.
שלום יעקב אברמוביץ', הידוע בשם העט מנדלי מוכר ספרים (ביידיש: מענדעלע, קרי "מֶנְדֶלֶה מוֹיְכֶֿר סְפֿוֹרִים", 2 בינואר 1836 יוליאני: 21 בדצמבר 1835 – 8 בדצמבר יוליאני: 25 בנובמבר 1917), היה מגדולי סופרי העברית והיידיש בעת החדשה, יוצר נוסח ספרותי אמנותי מקורי ששימש מופת לספרות העברית והיידית החדשה. בסיפוריו צייר לפרטי פרטים את ההווי היהודי בעיירות הגלותיות במזרח-אירופה מנקודת-מבט פיוטית, ביקורתית ונוסטלגית.

מנדלי, שנודע בכינוי "הסבא" של הספרות העברית והיידית המודרנית, היה בן הדור האחרון להשכלה, וראשון סופרי תקופת התחייה.

הקאנון של יצירתו כונס ל"שלושת הכרכים" ובהם חמש יצירותיו הגדולות: "’סוסתי", "מסעות בנימין השלישי", "ספר הקבצנים", "בעמק הבכא", "בימים ההם" (בנוסחם העברי)יעקב פיכמן, מנדלי, פרק שמיני, ה.

מקור הכינוי "מנדלי מוכר ספרים" 
בשיחה שניהל שלום אברמוביץ' עם הרב מזא"ה הוא סיפר כיצד נוצר הכינוי "מנדלי מוכר ספרים":

תולדות חייו
שלום יעקב אברמוביץ' נולד בעיירה קאפוליע שבקרבת מינסק (כיום בבלארוס) לחיים משה ברוידא. אברמוביץ' קיבל חינוך יהודי מסורתי בחדר, ולאחר שהתייתם מאביו ב-1849 למד בישיבות בטימקוביץ', בסלוּצק ובווילנה, וספג הרבה מהווי היהודים שם, שבהמשך השתקף ביצירותיו. על תלאותיו בתקופה של יתמות הוא מעיד באוטוביוגרפיה קצרה שכתב, בה הוא התייחס למות אביו כשהוא היה בן 13: "ויעזוב אחריו אשה ובנים בחוסר כל. ומרוב עוני גליתי ממולדתי והלכתי לנוע על בתי הישיבות בערי ליטא... ובעת ההיא אמי נשאת לאיש חוכר בית הרחיים... ותלך אמי לבית אישה היא ובניה הצעירים ממני, ואני נשארתי גלמוד בעיר בלי משען ומשענת. בלא חמדה הלכתי אז וקצתי בחיי מכאב לב ומשבר רוח, כי נער אנוכי, ימי חיי עוד מעטים וצרותי רבות עד מאוד. ובלכתי קודר בחמת רוחי והנה קראני אבי חורגי אליו. ולמען לא אוכל לחם עצלות למדתי מספר שעות ביום את בניו..."

לאחר שנתיים בסלוצק שב להתגורר עם אמו בבית בעלה בכפר הקטן מלניק (Mielnik), אז באימפריה הרוסית, כיום בפולין. בגיל 17 לערך החל לכתוב את שיריו הראשונים, בעברית מליצית ועל נושאים תנ"כיים.

בהמשך נסע מנדלי לדרום האימפריה הרוסית עם דודתו, בניסיון להתחקות אחרי בעלה הנמלט. חוויות אלה שימשו בסיס לספרו היידי הנודע ביותר, 'פֿישקע דער קרומער' ("פישקֶ'ה החיגר", ביידיש). בסוף נסיעותיהם התיישב מנדלי בעיירה קמניץ פודולסק שבמערב אוקראינה, ושם נישא לאישה שהתגלתה כסובלת ממחלת נפש. בתקופה זו פגש את המחבר המשכילי אברהם בר גוטלובר, שהשפיע על יצירתו. גוטלובר, שהיה מורה בבית ספר ממשלתי ליהודים, הדריך את מנדלי הצעיר, שלמד בעזרתו ובעזרת בנותיו ספרות, מתמטיקה ומדע, גרמנית ורוסית, עבר בחינות הוראה ואף עבד כמורה בבית הספר שבעיירה. בתקופה זו כתב את חיבורו הראשון שיצא בדפוס: "מכתב בדבר החינוך", שהודפס בעיתון "המגיד".

לאחר שהתגרש מאשתו הראשונה נישא לפסי לוין ונולדו לו 5 ילדים, ארבע בנות ובן. אווה חווה, נדיזדה ורחל ובת אחת ששמה לא ידוע ובנו מאיר שהתנצר ונשא אשה פראבוסלבית. מנדלי קבל את התנצרות בנו בצער רב. בנו של אחיו חיים משה, היה הגינקולוג ד"ר יהודה אריה אברמוביץ, שניהל בשנות הארבעים והחמישים את בית החולים הדסה בתל אביב. רבים מצאצאיו של מנדלי המתגוררים בבלגיה הם נוצרים אדוקים.

בערוב ימיו שב לקיום מצוות. מנדלי נפטר באודסה, בשלהי שנתו השמונים ושתיים ושם נקבר. הוא היה קבור תחילה בבית הקברות היהודי הישן באודסה, אך בשנת 1933, כאשר השלטונות הרסו את בית הקברות היהודי, הם העבירו את קברו בשלמותו עם קברים נוספים לבית עלמין נוצרי, שבו בין שלל המצבות נושאות צלב בולט קברו המרשים של מנדלי עם מגן דוד ואותיות עבריות.

כשנה לאחר מותו של מנדלי מוכר ספרים פרסמו חיים נחמן ביאליק, ויהושע חנא רבניצקי חוברת לזכרו, תחת הכותרת: "מנדלי מוכר ספרים (שלום בן משה חיים אברמוביץ): קובץ מאמרים על תולדותיו וערכו האישי והספרותי (בצירוף תמונותיו ועצם כתב ידו)".

מאפייני יצירתו
בתחילת דרכו בשנות ה-60 של המאה ה-19 הִרבה שלום אברמוביץ' לכתוב ספרי מדע פופולרי, ספרות שימושית, ביקורת ספרים ומאמרים פובליציסטיים שהעסיקו את הציבור היהודי (בעיקר בעיתון "המגיד"). הוא תבע התייחסות פעילה לבעיות החברה היהודית ברוסיה. תוכניתו להפיץ מדע והשכלה מעשית באה לידי ביטוי בתרגומיו לספרי טבע ותולדות ישראל לשימושם של הקוראים והתלמידים העבריים, ובעיבודים ותרגומים ליידיש מן הספרות המסורתית.

מבחינה ספרותית היה מנדלי קשור למסורת המשכילית ולספרות התחייה הלאומית. יצירתו רוויה אהבה ליהודים הפשוטים, תוך יציאה נגד ההסתה האנטישמית ונישולם הכלכלי והאזרחי של יהודי רוסיה. לצד זאת, ביטאו יצירותיו ביקורת סאטירית נוקבת על דרכי החינוך היהודי ועל אופי החיים המסורתי בעיירות היהודיות, ומצד שני גם על היהודים המשכילים ועל מגמת ההתבוללות שלהם.

מנדלי היה פעיל בעיתונים יהודיים של ההשכלה, למרות היותו נתון גם לתחייה היהודית הלאומית והציונית. מסיבה זו כתב הן בעברית והן ביידיש, לסירוגין.

השפה והלשון ביצירתו
יצירתו של מנדלי הייתה מורכבת גם מבחינה לשונית, בהיותו ממניחי היסודות לספרות היידית המודרנית ולסגנון העברי.

מנדלי החל את כתיבתו בעברית כסופר משכילי וכתב ספרות לפי כל כללי העברית המשכילית. בשלב מסוים פנה לכתוב ביידיש וערך גם בשפה זו מהפכה לשונית, שהתבטאה בהרחבת השימוש ביידיש המדוברת לצורכי ספרות יפה. אחרי הפסקה גדולה חזר ב-1886 לכתוב בעברית בעיתון "היום", אבל החליט לוותר על השימוש בכללי העברית המקראית והכניס לתוך אוצר המילים והדקדוק שלו את לשון חז"ל והלשון הרבנית של ימי הביניים. בספרו "בסתר רעם" (1886) פתח מנדלי סגנון חדש בכתיבה העברית, סגנון קולח ומגוון המשקף את היידיש שדוברה בסביבתו ומשתמש בכל הרבדים ההיסטוריים של העברית.

לצורך ספריו העבריים, שהיו בחלקם שכתוב של ספרים שכתב ביידיש, נזקק ללשון שתייצג דיבור עממי שוטף, מתובל בהלצות ובתיאורים מפורטים, ואת הצורך הזה סיפק בהשתחררות מכבלי המליצה המקראית המשכילית, בפנייה למטבעות לשון ואוצר מילים חז"ליים ובשילוב מאפיינים תחביריים מן השפות האירופיות.

שפתו של מנדלי נתפסה כ"לשון סינתטית", כלומר, מורכבת מכמה רובדי לשון קודמים ולא כהמשך ישיר של רובד לשון מסוים.

בעת האחרונה עברו חוקרים רבים להחזיק בתפיסה שלפיה מהווה לשונו המשך ישיר של הספרות הרבנית והחסידית של תחילת העת החדשה, בליווי תוספת של יסודות חדשים, דקדוקיים בעיקר.

 יוצר "הנוסח" 
מנדלי נחשב בעיני רבים כיוצר "הנוסח" של הלשון העברית המתחדשת בספרות.חיים נחמן ביאליק, "יוצר הנוסח", פרויקט בן-יהודה ספרות יפה, אמר ביאליק, הייתה גם לפני מנדלי. אבל את 'הנוסח' המוצק, שהולך וכובש את הספרות העברית בימינו – הביא לעולם מנדלי. עד מנדלי היו רוב הסופרים כותבים בלא נוסח. הנוסח איננו סגנון בלבד או ריתמוס וצורה בלבד, מסביר ביאליק, אלא הוא השם הכולל של טכניקות הכתיבה הללו, ונראה שגם התולדה שלהם. עד מנדלי לא היה נוסח מקובל בכתיבה ספרותית. הסופרים נשענו על הפסוק, על הציטוטים המוכנים מהמקרא. אך לעיתים קרובות הייתה זו עבורם משענת קנה רצוץ, טוען ביאליק. אין היא מספקת כדי לתאר את תהליך התפתחותה של העברית והתפתחותו של הדור. יוצר הנוסח הספרותי מסייע לדורו לחשוב ולנסח היטב את מחשבותיהם ואת הרגשותיהם. הוא יוצק משמעת לעולמם הפנימי ובעקבותיה לדרך כתיבתם.

הנוסח של מנדלי, כותב החוקר אבנר הולצמן, נעשה מעין תקן מחייב של פרוזה עברית ראויה, הן בתוכנה והן בלשונה.אבנר הולצמן, מיכה יוסף ברדיצ'בסקי, סדרת גדולי הרוח והיצירה בעם היהודי, מרכז זלמן שזר, 2011, עמ' 146 מנדלי כתב על חיי החברה היהודית במזרח אירופה, על אורחות החיים, המנהגים, האמונות וההווי. הוא התמקד בגיבורים לא הרואיים, (בניגוד לגיבוריו של אברהם מאפו, למשל) אלא תיאר את היהודי הטיפוסי המצוי על צדדיו הקומיים והפתטיים. לשונו התיאורית התבססה על הרמוניה עשירה של כל רבדיה ההיסטוריים של הלשון העברית, תוך שימוש נרחב בלשון חז"ל, ספרי דת ומוסר ובמטבעות לשון ארמיות. כתיבתו ודמותו של מנדלי היוו נושא לחיקוי ולהערצה והכינוי האוהד "סבא" שנתן לו שלום עליכם, אומץ על ידי כל.ראו שלום עליכם, "לכבוד סבי אהוב-לבי, רבי מנדלי מוכר ספרים" בתוך: סטמפניו, בתרגום י.ד. ברקוביץ, דביר, תש"י, עמ' ט'-י"ב

מנדלי, טוען יוסף חיים ברנר במאמרו הידוע: "הערכת עצמנו בשלושת הכרכים", היה האמן הראשון שכתב באמת על אודות היהודים בתקופתו. הוא הביט במציאות בצורה ישירה ולא משוחדת, ובכך השיג את המהות של היהדות שלנו. הייחוד שלו הוא שאינו כותב על הכלל מתוך ניסיונו וחוויותיו האישיים. הוא מעמיד את האובייקט: החברה היהודית, העיירה היהודית - כדבר שעומד בפני עצמו. לכסלון (עיירה בדיונית בכתביו של מנדלי) יש האמת שלה!יוסף חיים ברנר, "הערכת עצמנו בשלושת הכרכים", פרויקט בן יהודה (רביבים, תרע"ד)

מיצירותיו הידועות
 "משפט שלום והוא אספת מאמרים שונים מאת שלום יעקב בן חיים משה אברמאוויץ", מוציא לאור: דפוס ר' יוסף ראובן בן ר' מנחם מן ראם, וילנא, תר"כ, 1859 (146 עמודים).
 "דברי הימים לבני הרוסים: נעתק לטובת בני ישראל אשר יקראו וידעו קורות בני ארץ מגורתם", מאת שלום יעקב אברמויץ (מנדלי מוכר ספרים), אדעסא, דפוס ניטשע איוואנוביץ, תרכ"ח, 1867 (43 עמודים).
 "האבות והבנים" (1868)
 "בעמק הבכא" – גרסה ראשונה של הספר יצאה ביידיש בשנת 1865 בוורשה בשם "דאס ווינטשפינגערל" (טבעת המופת), בארץ בהוצאת דביר ללא ציון שנת ההוצאה.
 "דיא טאקסע" (1869), תורגם לרוסית על ידי יוסף פטריקאווסקי, נדפס בביעלאיא צערקאו בשנת 1884.
 "מסעות בנימין השלישי" (1878).
 "יודל", נדפס בוורשה בשנת 1875.
 "ספר הקבצנים" - "פישקע דער קרומער", א. מעשה פון יודישע ארעמע לייט פון שי אבראמאוויטש (אלוף כתבים מן מענדעלע מוכר ספרים), נויארק, דפוס י.ל. רבעלאמסקי, 1899.
 מסיפוריו הקצרים שנדפסו בעיתונים וירחונים שונים: "בסתר רעם", "לא נחת ביעקב", שם ויפת בעגלה", "בימי הרעם", "בישיבה של מעלה בישיבה של מטה", "הנשרפים", "בימים ההם" (פתיחתא), הוצא לאור על ידי יהושע חנא רבניצקי, 1900.
 "מנדלי מוכר ספרים לבני הנעורים", א'. עגלתו של תוספות יום-טוב, הוצאת דביר, תל אביב, א"י, 1929
 "כל כתבי מנדלי מוכר ספרים", ספר א'. ספר הקבצנים. מסעות בנימין השלישי. כרך ו'. א. האבות והבנים. ב. רשימה לתולדות < כתובות בידי עצמו >. ג. רשימה לתולדות של ממ"ס...יהושע חנא רבניצקי, הוצאת דביר, תל אביב, תרצ"ה (1935), תרצ"ו (1936).
 "בימים ההם", דביר, תל אביב, 1961, דפוס סטראוטיפי, ספרית דביר לעם, מ"ד, סדרה א' (קע"ז עמודים).
 "האישון הקטן": "דאס קליינע מענטשעלע", תרגם, ערך והביא לדפוס שלום לוריא, תשמ"ד, 1983, הוצאת ספרים של אוניברסיטת חיפה, חיפה.
 "הנשרפים", ספרים הוצאה לאור, צפת, 2006.
 "הברנש הקטן", תרגם מיידיש והוסיף מבוא שלום לוריא, הוצאת כרמל, ירושלים, 2012.

אוסף מיצירותיו
 "מנדלי מוכר ספרים" (סאציאליסטיע יוגנט ביבליאטעק 6), מוציא לאור: לאדוש: יוגנט - בונד צוקונפט אין פוילן, 1947.
 "כל כתבי מנדלי מוכר ספרים < ש.י. אברמוביץ > עם תמונת המחבר", אודיסא, ועד היובל, קראקא, דפוס י. פישר (ללא ציון שנת ההוצאה).
 דרכי ספרות - מנדלי מוכר ספרים, הוצאת דביר, ללא ציון שנת ההוצאה.
 מנדלי - פרקי ספרות (מנדלי מוכר ספרים), הוצאת דביר, ללא ציון שנת ההוצאה.
 דאס ווינטשפינגערל: וואס מיט דעס קען איטליכער מענטש שר גרייכן אלץ וואס זיין הארץ ווינשט.../ דעם ספר האט געשריבען אין דער דייטשע שפראכע הירש ראהטמאנן פון רוססלאנד:... איבערגעזעצט... פון מענדעלי מוכר ספרים, מאת איש שלום יעקב אברמוביץ, מו"ל לא ידוע, ירושלים, תשכ"ה, 1964 (42 עמודים).
 "כל כתבי מנדלי מוכר ספרים: שמונה רישומי עט מעשה ידי לודוויג שוורין", הוצאת דביר, תל אביב, תשכ"ו, 1965 (הדפסה י"ב, דפוס סטראוטיפי).
 "מנדלי מוכר ספרים - ספורים קטנים", מבחר ערוך ומבואר בידי ד"ר משה מהלר, הוצאת שוקן, תל אביב, תש"ד, 1943 (ספרי מופת לבתי ספר, יוצאים לאור בהשתתפות בית הספר הריאלי העברי בחיפה ובעריכתו).
 "כתבים באבם", תרגם, ערך והביא לדפוס שלום לוריא, הוצאת הספרים של אוניברסיטת חיפה, חיפה, 1994.
 "פרק שירה", תרגם, ערך והוסיף מבוא שלום לוריא, הוצאת הספרים של אוניברסיטת חיפה, חיפה, 2000.

מתרגומיו
 הרולד אטמר לנץ, ספר תולדות הטבע: "על החי ועל הצומח ועל הדומם..., תעתק לשפת עבר הקדושה מאת שלום יעקב בן חיים משה אברמוביץ (מנדלי מוכר ספרים), מוציא לאור: ליפסיא ועוד, תרכ"ב–תרל"ג (1861-1872), 3 כרכים. חוברת א': על החי ועל הצומח ועל הדומם, ליפסיא דפוס כ. וו. פאללראטה, כח' מ'ע'ש'י'ו' ה'גיד עמו, תרכ"ב. חוברת ב': העוף, זיטאמיר, דפוס ש. שאדאוו, תרכ"ז, 1866. חוברת ג': הזוחלים, ווילנא, האלמנה והאחים ראם, תרל"ג, 1872.

ממאמריו
 מכתב על דבר החינוך, המגיד, 1856 (מאמרו הראשון).
 עין משפט, 1867.

מחזות שכתב
"דער פריזיוו", מחזה בחמש מערכות.
"פישקה החיגר" (מחזמר על פי סיפורו של מנדלי מוכר ספרים), משה וילנסקי, עמוס אטינגר, 1967. תיאטרון השדרה מנחם גולן, מציג יעקב בודו: במחזמר העממי לפי יצירתו של מנדלי מוכר ספרים, "פישקה החיגר", עיבוד ובימוי יואל זילברג, תיאטרון השדרה, תל אביב, 1968.
"די טאקסע", קטעים מן המחזה הופיעו בתרגומה של בלהה רובינשטיין בכתב העת 'דחק', כרך יב' (2020).

הנצחתו
 מנדלי מוכר ספרים מונצח בשמות רחובות בערים רבות כמו ירושלים, תל אביב, רחובות, חולון, רעננה, באר שבע, הרצליה, קריית אתא ועוד.
 בעיר תל אביב-יפו מחולק על שמו פרס המעודד את יצירתם של סופרים ביידיש.
 אתר לממכר ספרים אלקטרוניים בעברית.
 רשימת התפוצה "מענדעלע" המוקדשת לשפה ולספרות היידיש, בטריניטי קולג'.
 ב-17 באפריל 1996, הנפיק השירות הבולאי סדרה של 14 בולי דואר שנקראה "סופרים עבריים בדורות האחרונים", שעליהם דיוקנאות של 12 סופרים ו-2 סופרות, ביניהם מנדלי מוכר ספרים. כל בול בסדרה שויך לאישיות אחת. האמנית מאשה יוזפפולסקי עיצבה את הבול שהוקדש לו ושמה גם-כן הופיע על הבול עצמו.

ראו גם
 תקופת התחייה
 תחיית הלשון העברית

לקריאה נוספת
 דוד פרישמן, מנדלי מוכר-ספרים: תולדותיו, ערכו וספריו, כל כתבי מנדלי מוכר-ספרים, כרך שני, ע' XXIX - III, הוצאת "ועד היובל", אודסה תרע"ג.
 חיים נחמן ביאליק, יהושע חנא רבניצקי, מנדלי מוכר ספרים (שלום יעקב בן משה - חיים אברמוביץ): קובץ מאמרים על תולדותיו וערכו האישי והספרותי (בצירוף תמונותיו ועצם כתב ידו), מוריה, אודסה, תרע"ט, 1918 (6 דפים).
 ש' בן-ציון, חיי שלום יעקב אברמוביץ (מנדלי מוכר ספרים) וספריו אשר כתב לישראל עד שנת השבעים - וחמש להולדתו, יפו, המרכז של אגודת המורים בארץ-ישראל, תרע"א, 1910.
 פישל לחובר, תולדות הספרות העברית החדשה, כרך שלישי, פרק עשרים ושבעה, תל אביב: דביר, תרצ"א-תרצ"ב.
יעקב פיכמן, מנדלי, בספרו "אמת הבניין: סופרי אודיסה", ירושלים: מוסד ביאליק תשי"א (1951).
חיים טשרנוביץ, מנדלי מוכר ספרים, בספרו "מסכת זכרונות: פרצופים והערכות: חכמי אודיסה, אישים וסופרים", ניו-יורק: ועד היובל תש"ה (1945).
מרדכי רבינזון, התיאור הטבעי: הקבצנות בישראל. שלום יעקב אבראמוביץ, בספרו "ספרותנו החדשה", ע' 190–257, וילנה תרפ"ג (1923).
דוד אריה פרידמן, מנדלי מוכר ספרים ומיגואל סרוונטס, בתוך "התקופה", ספר שלישי, תל אביב: שטיבל תרצ"ד, ע' 674–700.
 איסר ישראל זידמן, מנדלי מוכר ספרים כמחיה הלשון העברית: ליום מלאת מאה שנה להיוולדו, מו"ל בלתי ידוע, ירושלים, תרצ"ו, 1936.
 אהרן בן-אור, אהבת ישראל של מנדלי מוכר ספרים (חמישים שנה למותו), מו"ל בלתי ידוע, תל אביב, תשכ"ח, 1967 (8 עמודים)
 גרשון שקד, בין שחוק לדמע: עיונים ביצירתו של מנדלי מוכר ספרים, אגודת הסופרים בישראל, ליד הוצאת מסדה, תל אביב, 1965.
 גרשון שקד, מנדלי, לפניו ואחריו, הוצאת מאגנס, תשס"ה, 2005.
 יונה דוד, מנדלי מוכר ספרים בבקורת העברית: ביבליוגרפיה / ליקט וסידר יונה דוד, ירושלים, מפעלי שכפול, תשכ"ב, 1961-1962.
 מנחם פרי, "האנלוגיה ומקומה במבנה הרומן של מנדלי מו"ס: עיונים בפואטיקה של הפרוזה", 'הספרות' א' / 2 (1968): 65–100.
 אורציון ברתנא, מנדלי מוכר ספרים: עיון ביקורתי במיכלול יצירותיו של אברמוביץ, דקל, תל אביב, תשל"ט, 1978 (156 עמודים).
 יוסף שה-לבן, מנדלי מוכר ספרים (הערות והנחיות ללמוד ולקריאה) הוצאת אור-עם, תשל"ט, 1979 (24 עמודים).
 אמיר בנבג'י, מנדלי והסיפור הלאומי, הוצאת דביר ומכון הקשרים, 2009.
 משה פלורנטין (עורך), מנדלי מוכר ספרים יוצר הנוסח, האקדמיה ללשון העברית, ירושלים, תשע"ד, 2012 (163 עמודים).
 אילן אלדר, ממשה מנדלסון עד מנדלי: בדרך לעברית החדשה, הוצאת כרמל, 2014.
 חנא שמרוק, פרופ' שמואל ורסס (עורכים), "מנדלי מוכר ספרים" - רשימת כתביו ואיגרותיו להתקנת מהדורתם האקדימית, האוניברסיטה העברית בירושלים, המכון למדעי היהדות, מפעל מנדלי, הוצאת ספרים ע"ש י"ל מאגנס, ירושלים, תשכ"ה, 1964.
 יפעת הכט, הבניית המרחב בתהליך הקריאה: קריאה בארבע יצירות מאת ש"י אברמוביץ (מנדלי מוכר ספרים), באר-שבע, דיסטרציה: אוניברסיטת בן-גוריון בנגב, תשס"ז, 2007 (258 עמודים).
 ברוך קורצווייל, ספרותנו החדשה: המשך או מהפכה?, הוצאת שוקן, תשכ"ה, הפרק "עולמו האפי של מנדלי", עמ' 172–189.
 זאב גולדברג, מנדלי מוכר ספרים והרעיון הציוני, הציונות, כ' (1996), עמ' 53-31.
 ישראל ברטל, אבנר הולצמן, יונתן מאיר (עורכים), מנדלי מוכר ספרים: מבטים חדשים, האקדמיה הלאומית הישראלית למדעים, 2025.
בעריכת
 בילדער און געשטאלטען / מענדעלע מויכער ספארים (ביבליאטעק פון סאוועטיש היימלאנד), מאסקווע: סאוועטסקי פיסאטעל, 1986 (יצא לאור לציון יובל ה-150 להולדתו של מנדלי מוכר ספרים), 63 עמודים.

קישורים חיצוניים








 מפעל מנדלי שפעל בהנהלתם של הפרופ' שמואל ורסס וחנא שמרוק מהאוניברסיטה העברית ריכז את יצירות ש"י אברמוביץ בעברית וביידיש וכן את אגרותיו במטרה להכין מהדורה מדעית של כל כתבי מנדלי בהוצאת האקדמיה הישראלית למדעים. המפעל נסגר לאחר שיצא כרך מכתבים אחד של מנדלי.

 ראובן בריינין, שלום יעקב אברמוביץ (בתוך "כתבים נבחרים", ספריית פועלים, 1965: 'אבות')
נחום סוקולוב, שלום יעקב אברמוביץ, פרויקט בן-יהודה
חיים נחמן ביאליק, על מנדלי מוכר ספרים, פרויקט בן-יהודה
יהושע חנא רבניצקי, רשימות לתולדותיו של מנדלי מו"ס, פרויקט בן-יהודה
 יוסף חיים ברנר, "הערכת עצמנו בשלושת הכרכים", פרויקט בן-יהודה
פישל לחובר, ש. י. אברמוביץ (מנדלי מוכר ספרים), פרויקט בן-יהודה
אליעזר שטיינמן, בצל מנדלי, פרויקט בן-יהודה




 אריק גלסנר, על "מנדלי העברי" בהוצאת "חרגול", באתר "מבקר חופשי", 21 במרץ 2014, פורסם במקור במוסף שבעה לילות "ידיעות אחרונות"






 אברהם שבדרון, אוסף דיוקנאות של מנדלי מוכר ספרים, באתר הספרייה הלאומית




 זיוה שמיר, ביאליק "סוגר חשבון" עם מנדלי מוכר-ספרים, באתר מב"ע, דצמבר 2024

 הערות שוליים 

קטגוריה:יידישיזם ויידישיסטים
קטגוריה:סופרי יידיש רוסים
קטגוריה:סופרים כותבי עברית
קטגוריה:בלשנים ולשונאים עבריים
קטגוריה:חבורת אודסה
קטגוריה:סופרי יידיש הידועים בשם עט
קטגוריה:משכילי רוסיה
קטגוריה:סופרי תקופת התחייה
קטגוריה:סגל הצפירה
קטגוריה:עיתונאי יידיש רוסים
קטגוריה:סופרים אסורים (הונגריה, 1944)
קטגוריה:סופרים יהודים הידועים בשם עט
קטגוריה:מחברי ספרי מדע פופולרי
קטגוריה:פיליטוניסטים כותבי עברית
קטגוריה:אישים שהונצחו על בולי ישראל
קטגוריה:מחדשי מילים וביטויים בשפה העברית
קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:מתרגמי ז'ול ורן
קטגוריה:ילידי 1836
קטגוריה:נפטרים ב-1917