אהרן מסקין

שמאל|ממוזער|250px|אהרן מסקין ודוד בן-גוריון, פרס ישראל, 1960
אהרן מֶסקין (22 במרץ 1898 – 11 בנובמבר 1974) היה שחקן תיאטרון ישראלי. שחקן "תיאטרון הבימה" במוסקבה ובתל אביב, מגדולי שחקני הבימה העברית בתקופת היישוב ובימי המדינה.
חתן פרס ישראל לתיאטרון לשנת תש"ך-1960.

ביוגרפיה
מסקין נולד בעיירה שומיאץ ברוסיה, בנו של סנדלר. למד בחדר ובבית ספר ברוסיה וכשבגר היה לפועל מתכת והשתתף בפעילות מהפכנית.

בימי המהפכה הרוסית הצטרף לצבא האדום והגיע בו לדרגת קצונה. בשנת 1919, בהיותו האחראי על חלוקת המזון לתושבי מוסקבה, נתוודע לחברי תיאטרון "הבימה" שזה אך נוסד וסייע להם באספקת מזון. בשנת 1922 הצטרף לתיאטרון והשתתף בהצגתו האייקונית "הדיבוק".

בשנת 1928 עלה מסקין לארץ ישראל עם אנשי "הבימה" ושיחק בתיאטרון עד ליום מותו.

דמותו של מסקין, גבה הקומה ובעל הפנים המחוטבות, וקול הבס העמוק שלו הקרינו עצמה רבה והוא וחנה רובינא נחשבו בתקופת היישוב למלכי הבמה העברית.

מסקין גילם במשך שנותיו בתיאטרון שלל תפקידים מרכזיים: הוא היה הגולם בהצגת "הגולם" ואותלו במחזהו של שייקספיר "אותלו". כן, גילם את דמותו של שיילוק בהצגת "הסוחר מוונציה", את דמותו של וילי לומן ב"מותו של סוכן", את דמותו של הכומר קומאלו בהצגת "זעקי ארץ אהובה" ואת דמותו של קפטן קוויג ב"המרד על הקיין".

תפקידו האחרון היה בהצגת "הצוענים של יפו" מאת נסים אלוני, שהועלתה לראשונה בשנת 1971.

מסקין שיחק בסרטי הקולנוע "המניע לרצח", "סבינה והגברים", "שני קוני למל" ו"שבת המלכה".

בשנת 1943 זכה בפרס האמנות מטעם הקרן הקיימת לישראל. הוא שיחק במחזה "בערבות הנגב" של הבימה ב-1949.
בשנת תשי"ד-1954 זכה בפרס הבימה ע"ש מנחם גנסין.
בשנת 1956 זכה בפרס לאמנות התיאטרון של עיריית תל אביב (שבשעתו נקרא פרס רמח"ל).

בשנת תש"ך-1960 זכה בפרס ישראל לתיאטרון.

אהרן מסקין נפטר בשנת 1974, בגיל 76, ונקבר בחלקת האמנים והסופרים שבבית העלמין קריית שאול בתל אביב בהלוויה רבת-משתתפים.

היה נשוי לסימה (נפטרה ב-1975), ואב לאמנון מסקין, שחקן, ויובל מסקין, איש קול ישראל.

בשנת 1978–9 ארגנו "תיאטרון הבימה", "תיאטרון חיפה" והארכיון והמוזיאון לתיאטרון בירושלים תערוכה לזכרו.

עיריית תל אביב קראה רחוב על שמו. כן נקבע על שמו "פרס לתיאטרון" (למחזאות ישראלית מקורית), מטעם הסניף הישראלי של המכון הבינלאומי לתיאטרון (ITI), האגף לתרבות במשרד החינוך והתרבות ותיאטרון "הבימה".

לקריאה נוספת
 אהרן מסקין בדמויותיו; רִשומים: אבא פניכל; עריכה: שלמה ברטונוב, תל אביב: ספרי גדיש, תשי"ט 1958. (ציורי הדמויות שגילם מסקין)
 ממוזער|אהרון מסקין מתאפרשמואל בן-ברוך, 'רשימת תפקידיו של אהרן מסקין, 1922–1971', במה (רבעון לדרמה) 77–78 (1978), 120–123.
 ישראל גור, 'מארכיון התיאטרון: א. תערוכת-מסקין, ב. הבו 500 לא"י ל"הבימה"', במה 79–80 (1978/9), 171–174.
 שמעון פינקל, אהרון מסקין ואגדת "הגולם": פרקים לזכרו, תל אביב: עקד, תש"ם 1980.
 שמעון פינקל, 'אהרון מסקין בחיי יום-יום', פרוזה 35–37 (1980), 64–66.

קישורים חיצוניים

 'אהרון מסקין: פנים ומסכה', סרטה של בלה ברעם, אתר ארכיון הסרטים הישראלי, 1968





 , 

 דפנה לוי - ראיון עם יובל מסקין על אביו, בית הוריו וזיכרונות ילדותו, בפודקאסט ״על החיים ועל המוות״, אפריל 2022
 שיחת אהרן מסקין בדבר השבוע

הערות שוליים

קטגוריה:ישראלים ילידי האימפריה הרוסית
קטגוריה:אנשי העלייה הרביעית
קטגוריה:אנשי הצבא האדום
קטגוריה:שחקני תיאטרון ישראלים
קטגוריה:שחקני תיאטרון הבימה
קטגוריה:זוכי פרס משה הלוי
קטגוריה:זוכי פרס ישראל לתיאטרון
קטגוריה:שחקנים ביישוב
אהרן
קטגוריה:אישים הקבורים בבית הקברות קריית שאול
קטגוריה:זוכי פרס ישראל לשנת 1960
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1898
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-1974