נבחרת דנמרק בכדורגל

נבחרת דנמרק בכדורגל (בדנית: Danmarks fodboldlandshold) היא נבחרת הכדורגל הלאומית של דנמרק. החל מאמצע שנות ה-80 משתתפת הנבחרת באופן קבוע בתחרויות כדורגל רשמיות. 

הישג השיא של נבחרת דנמרק היה זכייתה בטורניר יורו 1992. תחילה לא הצליחה נבחרת דנמרק להעפיל לטורניר, לאחר שסיימה במקום השני אחרי יוגוסלביה בשלב המוקדמות.
בעקבות מלחמת יוגוסלביה הוחלט להטיל סנקציות בינלאומיות על המדינה, שכללו את ביטול השתתפותה בטורניר יורו 1992. נבחרת דנמרק זכתה מן ההפקר וקיבלה את הכרטיס לטורניר, ובסופו של דבר גם זכתה בתואר לאחר שניצחה במשחק הגמר את גרמניה בתוצאה 2:0.

דנמרק עשתה את הופעת הבכורה שלה בטורניר גביע העולם בכדורגל ב-1986, כשהפתיעה את העולם, לאחר שניצחה בכל שלושת משחקי שלב הבתים שלה, שכוללים ניצחון מוחץ על נבחרת אורוגוואי בתוצאה 6:1, וניצחון 2:0 על סגנית אלופת העולם לשעבר גרמניה המערבית. בשלב שמינית הגמר הובסה דנמרק על ידי ספרד בתוצאה 5:1 וסיימה את דרכה בטורניר.

אוהדי הנבחרת, הידועים כאיכותיים ותרבותיים, מכונים רוליגאנס. האוהדים קיבלו מספר פרסים מפיפ"א ומאופ"א, על שילוב בין מסירות קיצונית לנבחרתם לבין אופי שקט ורגוע.

כמו כן, שיחקו בשורות נבחרת דנמרק זוכה פרס נובל לפיזיקה, נילס בוהר ואחיו, המתמטיקאי הארלד בוהר שאף זכה עם הנבחרת הדנית במדליית הכסף בטורניר הכדורגל של אולימפיאדת לונדון (1908).

היסטוריה
השנים החובבניות
דנמרק זכתה שלוש פעמים במדליית הכסף במשחקים האולימפיים שנערכו בשנים 1908, 1912 ו-1960, וכן זכתה במדליית הארד באולימפיאדה בשנת 1948. כמו כן השתתפה באליפות המדינות הנורדיות בכדורגל וזכתה בה ב-1928. הישג השיא של הנבחרת היה המקום הרביעי ביורו 1964, שאליו הגיעה בעיקר בזכות הגרלה נוחה במיוחד בשלבים הראשונים שהועידה לה יריבות חלשות כדוגמת ,  ו. בחצי הגמר הובסה דנמרק על ידי  בתוצאה 0–3, ובמשחק על המקום השלישי הפסידה 1–3 ל אחרי הארכה. עד שנות ה-80 של המאה ה-20 לא הגיעה הנבחרת להישגים חשובים נוספים. עם זאת זכתה בפעם השנייה באליפות המדינות הנורדיות בכדורגל ב-1978 וב-1985.

שנות ה-80
הפריצה של נבחרת דנמרק החלה בשנות ה-80. דנמרק העפילה במפתיע ליורו 1984 כשהיא מקדימה בבית המוקדם את נבחרות , ,  ו. במהלך המוקדמות הרשימה דנמרק כאשר ניצחה 0–1 את אנגליה באצטדיון ומבלי משער של אלן סימונסן. דנמרק פתחה את טורניר הגמר בהפסד 0–1 ל, אך בהמשך הרשימה כאשר הביסה את  0-5 וניצחה את  2-3, כאשר היא חוזרת מפיגור בן שני שערים. דנמרק העפילה לחצי הגמר מהמקום השני בבית, אחרי צרפת. בחצי הגמר הובילה דנמרק על  0-1 משערו של סורן לרבי בדקה השביעית, אולם הספרדים השוו ולאחר שגם ההארכה הסתיימה בתיקו 1-1 התייצבו שתי הנבחרות לבעיטות הכרעה. פרבן אלקיאר לארסן החמיץ את הבעיטה החמישית לדנים, והם הפסידו 4–5. אף על פי שלא העפילה לגמר, נחשב הטורניר כהצלחה גדולה לנבחרת דנמרק. המבקיע הבולט של הנבחרת בטורניר היה פרנק ארנסן עם שלושה שערים. פרבן אלקיאר לארסן הבקיע שני שערים. כוכבי הנבחרת היו אלן סימונסן, פרבן אלקיאר לארסן ומורטן אולסן.

דנמרק העפילה לראשונה לגביע העולם בכדורגל בשנת 1986, לאחר שסיימה ראשונה בבית המוקדם לפני , ,  ו. במונדיאל 1986 היא שובצה בשלב הבתים עם נבחרות ,  ו. דנמרק פתחה את הטורניר בניצחון 0–1 על סקוטלנד משער של פרבן אלקיאר לארסן, ובמשחקה השני הביסה 1–6 את אורוגוואי משלושער של אלקייאר-לארסן ומשערים של סורן לרבי, מיכאל לאודרופ ויספר אולסן. היכולת המרשימה והמפתיעה של הדנים הגיעה לשיאה בניצחון על נבחרתה החזקה של גרמניה המערבית בתוצאה 0–2 משעריהם של אולסן ואריקסן. דנמרק סיימה את שלב הבתים במקום הראשון עם מאזן מושלם, הטוב ביותר מבין כל הנבחרות בשלב הבתים. בשלב שמינית הגמר הובילה דנמרק על ספרד 0–1, אך הובסה בסופו של דבר 1–5 והודחה מהמשך הטורניר. אלקיאר לארסן היה המבקיע הבולט של הנבחרת עם ארבעה שערים.

דנמרק העפילה ליורו 1988, אך לא הצליחה לשחזר את הצלחותיה מהטורניר הקודם, כאשר הפסידה בכל משחקיה לספרד, לגרמניה המערבית ול. דנמרק לא הצליחה להעפיל למונדיאל 1990. דנמרק הייתה זקוקה במשחקה האחרון לתיקו נגד נבחרת רומניה כדי לעלות למונדיאל באיטליה אך היא הפסידה 1–3.

יורו 1992
שעתה היפה של נבחרת דנמרק הגיעה ביורו 1992. הדנים כשלו בניסיונם להעפיל לטורניר, לאחר שסיימו במקום השני בבית המוקדם אחרי יוגוסלביה. אולם, בעקבות סנקציות בינלאומיות שנבעו ממלחמות יוגוסלביה, הושעתה הנבחרת היוגוסלבית מהטורניר ודנמרק, כסגניתה בשלב המוקדמות, העפילה במקומה. הנבחרת נשענה על יכולתו הגבוהה של השוער פטר שמייכל ועל היצירתיות של בריאן לאודרופ. הנבחרת, תחת הדרכתו של המאמן ריצ'רד מולר נילסן, רשמה את אחת ההפתעות הגדולות בכדורגל האירופי.

דנמרק פתחה את משחקיה בטורניר בתיקו 0-0 עם , ובהמשך הפסידה 0–1 ל. במשחק המכריע בשלב הבתים ניצחה דנמרק את  1-2, ובזכות ניצחונה של שוודיה על אנגליה במשחק המקביל הצליחה להעפיל לחצי הגמר.

בחצי הגמר הובילה דנמרק פעמיים מול  מצמד שערים של הנריק לארסן, אולם המשחק הסתיים בתיקו 2-2. דנמרק ניצחה בבעיטות הכרעה 4–5, והעפילה לגמר הטורניר מול אלופת העולם והמועמדת העיקרית לזכייה, . במשחק הגמר הדהימה דנמרק את גרמניה הפייבוריטית כאשר ניצחה 0–2 משעריהם של ג'ון ינסן וקים ווילפורט, ובכך זכתה לראשונה בתולדותיה באליפות אירופה. הנריק לארסן היה מלך שערי הטורניר עם שלושה שערים, בצוותא עם שלושה שחקנים נוספים.

שנות ה-90 עד היום
אף על פי שזכתה באליפות אירופה, לא הצליחה דנמרק להעפיל למונדיאל 1994 וזאת משום שהיה חסר לה שער אחד בלבד. היא סיימה עם אותו מספר נקודות כמו של נבחרת אירלנד (18 נקודות לכ"א) וכן הפרש שערים זהה (פלוס 13) העובדה שאירלנד כבשה יותר שערים (19 לאירלנד לעומת 15 שערי זכות לדנמרק) השאירה את הדנים בבית. בשנת 1995 השתתפה דנמרק, בפעם היחידה בתולדותיה, בגביע הקונפדרציות כאלופת אירופה ואף זכתה בו לאחר ניצחון על , ניצחון בבעיטות הכרעה על  וניצחון 0–2 במשחק הגמר על . מיכאל לאודרופ ופיטר רסמוסן הבקיעו את השערים לזכותה של דנמרק במשחק הגמר.

דנמרק העפילה ליורו 1996 ושובצה בשלב הבתים עם ,  ו. דנמרק פתחה את משחקיה בטורניר בתיקו 1-1 עם פורטוגל, הובסה 0–3 על ידי קרואטיה וסיימה את משחקיה בניצחון 0–3 על טורקיה, שלא מנע ממנה להיפרד מהטורניר בתום שלב הבתים בעקבות ניצחונה של פורטוגל על קרואטיה במחזור המשחקים האחרון בשלב זה.

דנמרק העפילה למונדיאל 1998 לאחר שלא הצליחה להעפיל לשני הטורנירים הקודמים. היא ניצחה את  0-1, סיימה בתיקו 1-1 עם  וסיימה את משחקיה בשלב הבתים בהפסד 1–2 ל המארחת. התוצאות הבינוניות שהשיגה הנבחרת הספיקו לה כדי לסיים במקום השני בבית ולהעפיל לשמינית הגמר. בשלב זה הרשימה דנמרק כשהביסה 1–4 את , והעפילה לראשונה בתולדותיה לרבע גמר המונדיאל.

בשלב רבע הגמר שוב הפגינה דנמרק יכולת גבוהה, אך הפסידה ל העדיפה 2–3. מיכאל לאודרופ ובריאן לאודרופ, בטורניר הפרישה שלהם מהנבחרת, היו המצטיינים בנבחרת ומהמצטיינים בטורניר כולו.

דנמרק העפילה ליורו 2000, כאשר בדרכה לטורניר הביסה את נבחרת  0-5 ו-0–3 בשלב הפלייאוף. בטורניר עצמו כשלה הנבחרת. דנמרק, ששובצה לבית קשה, הפסידה בכל משחקיה לצרפת, להולנד ול ולא הבקיעה שער.

דנמרק העפילה למונדיאל 2002 בפעם השנייה ברציפות, והפגינה יכולת טובה בשלב הבתים, שבו ניצחה 1–2 את , סיימה בתיקו 1-1 עם  וניצחה את אלופת העולם היוצאת צרפת 0–2. דנמרק סיימה ראשונה בבית המוקדם, אך הודחה בשמינית הגמר לאחר תבוסה 0–3 ל. יון דאל תומאסון היה כוכב הנבחרת, והבקיע ארבעה מחמשת השערים שלה בטורניר.

דנמרק העפילה לאליפות אירופה בפעם השישית ברציפות כאשר עלתה ליורו 2004. בשלב הבתים סיימה דנמרק בתיקו 0-0 עם איטליה וניצחה 0–2 את . המשחק האחרון בשלב הבתים היה שנוי במחלוקת: דנמרק התמודדה מול שוודיה, כאשר תוצאת תיקו 2-2 ביניהן הייתה מעלה את שתי הנבחרות לשלב הבא בלי קשר לתוצאת המשחק שהתקיים באותה שעה בין איטליה לבין בולגריה. המשחק אכן הסתיים בתיקו 2-2, והדבר גרם לזעם בקרב האיטלקים, שטענו שתוצאת המשחק סודרה מראש בין הקבוצות. בעקבות התיקו, העפילה דנמרק לרבע הגמר מהמקום השני בבית, והובסה בשלב זה 0–3 על ידי צ'כיה. גם בטורניר זה היה יון דאל תומאסון כוכב הנבחרת, והבקיע שלושה שערים.

דנמרק לא העפילה למונדיאל 2006 לאחר שסיימה במקום השלישי בבית המוקדם אחרי נבחרת אוקראינה ונבחרת טורקיה וכשלה גם בניסיון ההעפלה שלה ליורו 2008 לאחר סיימה בבית המוקדם במקום הרביעי בלבד אחרי נבחרת ספרד, נבחרת שוודיה ונבחרת צפון אירלנד ובכך נקטע רצף של שש הופעות רצופות באליפות אירופה.

דנמרק העפילה למונדיאל 2010, אך לראשונה בתולדותיה לא הצליחה לעבור את שלב הבתים לאחר שהפסידה להולנד 0–2, ניצחה את  1-2 והפסידה ל 3-1 במשחק המכריע על העלייה לשלב שמינית הגמר.

את טורניר יורו 2012 פתחה דנמרק עם ניצחון על , אך בהמשך הפסידה לנבחרות  ו, והודחה מהטורניר.

דנמרק לא העפילה למונדיאל 2014 לאחר שסיימה במקום השני ולא העפילה לפלייאוף על ההעפלה למונדיאל משום שהייתה הסגנית הגרועה ביותר מבין 9 הסגניות של הבתים האירופאים, בנוסף היא לא העפילה ליורו 2016, שכלל לראשונה 24 נבחרות לאחר הפסד בפליאוף לנבחרת שוודיה.

דנמרק העפילה למונדיאל 2018 לאחר שסיימה במקום השני בבית המוקדם אחרי נבחרת פולין והעפילה לפלייאוף נגד נבחרת אירלנד. במשחק הראשון בקופנהגן סיימו שתי הנבחרות בתיקו 0-0 ואילו בגומלין בדבלין הביסה דנמרק את אירלנד 1–5.
בכך העפילה דנמרק לטורניר גמר גדול לראשונה מאז יורו 2012.
בשלב הבתים של טורניר הגמר גברה דנמרק על פרו 0–1 ובהמשך סיימה בתיקו 1-1 עם אוסטרליה ובתיקו 0-0 עם מנצחת הבית צרפת, תוצאה שהבטיחה לה את המקום השני בבית. בשלב שמינית הגמר סיימה דנמרק בתיקו 1-1 עם קרואטיה והפסידה 2–3 בבעיטות הכרעה מ-11 מטרים.

דנמרק העפילה ליורו 2020 לאחר שסיימה במקום השני בבית המוקדם אחרי שווייץ. היא אירחה את שלושת משחקיה בשלב הבתים בביתה. במהלך משחק הפתיחה שלה נגד פינלנד, הקשר הדני כריסטיאן אריקסן התמוטט על המגרש בדקה ה-43 כתוצאה מדום לב. הוא פונה לבית החולים המלכותי בקופנהגן שם מצבו התייצב. המשחק נעצר ואופ"א הציעה לשחקנים שתי אפשרויות להמשיך את המשחק - באותו ערב או למחרת בצהריים. רק לאחר שקיבלו ידיעה על כך שאריקסן התאושש, הנבחרת הדנית הסכימה להמשיך במשחק באותו ערב ודנמרק הפסידה 1-0. דנמרק הפסידה גם במשחקה השני 2-1 לבלגיה, אבל במשחקה האחרון בשלב הבתים הביסה דנמרק את רוסיה 1-4 והעפילה לשמינית הגמר מהמקום השני בבית לאחר שסיימה עם אותו מספר נקודות כמו פינלנד ורוסיה, אך נהנתה ממאזן שערים עדיף במפגשים בין שלוש הנבחרות. בשמינית הגמר הביסה דנמרק את ויילס 0-4 וברבע הגמר גברה דנמרק על צ'כיה 1-2. בחצי הגמר הפסידה דנמרק לאנגליה המארחת 1–2 אחרי הארכה והודחה לאחר טורניר היורו המוצלח ביותר שלה מאז זכייתה ב-1992.

דנמרק העפילה למונדיאל 2022, בעקבות קמפיין מוקדמות מרשים בו סיימה ראשונה בבית המוקדם כשהיא מנצחת 9 מ-10 משחקיה, כולל שני ניצחונות על ישראל והייתה מהנבחרות הראשונות שמבטיחות את השתתפותן בטורניר הגמר. בטורניר הגמר עצמו אכזבה דנמרק כאשר סיימה בתיקו 0-0 עם תוניסיה, הפסידה 2-1 לצרפת והפסידה 0–1 לאוסטרליה. בכך דנמרק סיימה במקום האחרון בבית ללא ניצחון.

דנמרק העפילה ליורו 2024. היא סיימה את שלושת משחקיה בשלב הבתים בתיקו (1-1 עם סלובניה ועם אנגליה, 0-0 עם סרביה) והעפילה לשמינית הגמר מהמקום השני בבית. בשמינית הגמר הפסידה דנמרק 2-0 לגרמניה המארחת והודחה.

כל גביעי העולם
שנהסיבובמשחקיםניצחונותתיקו*הפסדיםשערי זכותשערי חובה 1930לא נרשמה 1934 1938 1950 1954 1958לא העפילה 1962לא נרשמה 1966לא העפילה 1970 1974 1978 1982 1986שמינית גמר4301106 1990לא העפילה 1994 1998רבע גמר521297  2002שמינית גמר421155 2006לא העפילה 2010שלב הבתים310236 2014לא העפילה 2018שמינית גמר413032 2022שלב הבתים301213   2026סה"כ6/22239683129
משחקי תיקו כוללים גם משחקים שהוכרעו בבעיטות הכרעה

כל אליפויות אירופה
שנהסיבובמשחקיםניצחונותתיקו*הפסדיםשערי זכותשערי חובה 1960לא העפילה 1964מקום רביעי20021 6 1968לא העפילה 1972 1976 1980 1984חצי גמר42119 4 1988שלב הבתים30032 7 1992מקום ראשון52216 4 1996שלב הבתים31114 4  2000שלב הבתים30030 8 2004רבע גמר41214 5  2008לא העפילה  2012שלב הבתים31024 5 2016לא העפילה 2020חצי גמר6303127 2024שמינית גמר403124  2028סה"כ10/1737109184454
משחקי תיקו כוללים גם משחקים שהוכרעו בבעיטות הכרעה

גביע הקונפדרציות
שנההשתתפה בתורסיבובמשחקיםניצחונותתיקו*הפסדיםשערי זכותשערי חובה 1992לא העפילה 1995זוכת יורו 1992מקום ראשון321051 1997 לא העפילה 1999  2001 2003 2005 2009 2013 2017סה"כ 1/10 321051
משחקי תיקו כוללים גם משחקים שהוכרעו בבעיטות הכרעה

 ליגת האומות של אופ"א 
שנהדרגסיבובמשחקיםניצחונותתיקו*הפסדיםשערי זכותשערי חובה 2018-2019בעלתה לדרג א422041 2020-2021אשלב הבתים631287 2022-2023אשלב הבתים640295 2024-2025ארבע גמר83239102026-2027אסה"כ2412573023
משחקי תיקו כוללים גם משחקים שהוכרעו בבעיטות הכרעה

 סגל הנבחרת 
סגל השחקנים לקראת משחקי יורו 2024

נתוני ההופעות והשערים נכונים לתאריך 8 ביוני 2024

שחקנים מפורסמים
 פטר שמייכל
 הנריק לארסן
 נילס בוהר
 בריאן לאודרופ
 מיכאל לאודרופ
 פרבן אלקיאר לארסן
 יון דאל תומאסון
 פול נילסן
 תומאס הלבג
 ייספר גרונקיאר
 אלן סימונסן
 ניקלאס בנדטנר
 סטפן אנדרסן
 כריסטיאן אריקסן
 ג'וני האנסן
 סורן לרבי
 קספר שמייכל

שיאי שחקנים
נכון ל-09 באוקטובר 2025. לאחר המשחק נגד 
שחקנים מודגשים הם שחקנים שעדיין פעילים בנבחרת.

שיאני ההופעות
ממוזער|כריסטיאן אריקסן שיאן ההופעות (146) בנבחרת דנמרק בכל הזמנים|297x297 פיקסלים
 דירוג  שחקן  שנים בנבחרת  הופעות  שערים 1  כריסטיאן אריקסן  2010–הווה   146  46 2  סימון קר  2009–2024  132  5 3  פטר שמייכל 1987–2001  129 1 4  דניס רומדאל 2000–2014 126 21 5  קספר שמייכל  2013–הווה  118  0 6  יון דאל תומאסון 1997–2010 112  52 7  תומאס הלווג   1994–2007  108  2 8  מיכאל לאודרופ 1982–1998  104  379 מורטן אולסן  1970–1989  102  4 מרטין יורגנסן 1998–2011   12

מלכי השערים
ממוזער|יון דאל תומאסון ופול נילסן בצוותא כשיאני השערים עם 52 כיבושים
 דירוג  שחקן  שנים בנבחרת  שעריםהופעות ממוצע למשחק1 פול נילסן 1910–1925  5238  יון דאל תומאסון1997–2010 112  3 כריסטיאן אריקסן 2010–הווה  46  146   4  פאולי יורגנסן  1925–1939  44 47  5  אולה מדסן  1958–1969  42 50  6  פרבן אלקיאר לארסן 1977–1988  38 69  7  מיכאל לאודרופ 1982–1998  37 104  8  ניקלאס בנדטנר 2006–2018   30 81  9  הניג אנוקסן  1958–1966  29 54 10 מיכאל רודה1915–1931 2240  אבה סאנד 1998–2004  66 

מלבישות
 לוגו מייצרת מדים מדינת מוצא תקופה 30px|מרכז Hummel  1979 - 2004 30px|מרכז אדידס  2004 - 2016 30px|מרכז Hummel  2016 - הווה

קישורים חיצוניים



הערות שוליים

קטגוריה:דנמרק: כדורגל
דנמרק
כדורגל