מעריב לנוער

מעריב לנוער הוא שבועון לנוער, שהחל לצאת לאור בשנת 1957, בהוצאות "מעריב" ונחשב למגזין הראשון בישראל שיועד לבני נוער. ב-2015 עבר השבועון ל"ציבלין הוצאה לאור", שם הוא משלב ראיונות עם כוכבים יצירות צחוק קומיקס ועוד.

בשנות ה-80, כאשר העורך היה אמנון בירב, הגיע השבועון לשיא התפוצה בכל הזמנים: כ-100,000 עותקים, והיה אחד משני המגזינים הנפוצים בישראל (לצד "לאשה"). בשנת 2006 הפסיד השבועון את הבכורה למתחרהו, ראש1 (זאת לפי נתוני סקר קוראים).

עם עורכיו הקודמים נמנים ראובן ינאי (עד 1971), אמנון בירב (עד 1993), אבי מורגנשטרן (עד 1998), גדי חגאי (עד 2008) ואלון צרפתי (עד 2010, ומ-2012 עד 2014). העורך האחראי במעריב לנוער כיום הוא אורן ציבלין.

דמות בולטת בעיתון בין השנים 1972–1994 הוא הסופר והעיתונאי איטו אבירם, שהיה הכתב הראשי בעיתון, ולאחר מכן, במשך שנים רבות גם עורך המשנה. איטו אבירם פרסם באותה תקופה ספרים רבים שהתחילו כמדורים פופולריים בעיתון וביניהם הפופולרי ביותר היה המדור "יעל ואני" שיצא לאור גם כספר בהוצאת מסדה (1996). לאחר מכן יצאו 7 ספרים נוספים בסדרה, ועוד יותר מ-20 ספרי קריאה לנוער, כולם מבוססים על סיפורים שכתב איטו אבירם במרוצת השנים ושהתפרסמו קודם לכן בעיתון. בין בני הנוער שבגרו, התפרסמו ואהבו לקרוא את סיפוריו של איטו אבירם, גם נשיא המדינה יצחק הרצוג ורעייתו של ראש הממשלה – שרה נתניהו.  

חלק מהכתבות בעיתון נכתבות בידי בני-נוער המכונים כ"נים (כתבי נוער), המועסקים בתשלום על ידי העיתון, זאת לצד עיתונאים בוגרים, סלבריטאים אורחים ובעלי מקצוע. מאות כתבי נוער כתבו בעיתון במרוצת השנים, מה שהיווה בעצם את תחילת דרכם בעולם התקשורת, או בחיים הציבוריים, ובהם אורי אלוני, חנן עזרן, צחי הנגבי, עמנואל רוזן, יוסי ביילין, שרה נתניהו (אז בן ארצי), רפי רוזנפלד, מנחם בן, יעקב אילון, יואל אסתרון, עמיחי חסון, נריה קראוס, גפי אמיר, יגאל גלאי, יקיר אביב, אמיר גבע, אבשלום קור, שמואל בן-טובים, עופר טלר, עופרה עופר, דורית לנדס, אילן שחורי, שהיה "כתב נוער" לתחום הספורט, רפי מן, ירון פריד, גלעד פדבה, גיא בכור, האחים בלפור והרצל חקק ורבים אחרים. כמו כן סופרי ילדים רבים התחילו את דרכם בעיתון, בהם פוצ'ו (ישראל ויסלר), סמדר שיר, משה יהלום ואדיר צבי.

ביולי 2015 רכש ציבלין את "מעריב לנוער" מ"תכלת תקשורת", והושק אתר האינטרנט של המגזין, כערוץ בתוך אתר "mako" עד ספטמבר 2020.

במאי 2017, המגזין המתחרה "ראש אחד" נסגר, וכיום "מעריב לנוער" הוא עיתון הנוער החודשי היחידי בישראל.

במאי 2021, הושק אתר האינטרנט של המגזין מחדש בתור ערוץ באתר הדיגיטל של "רשת 13". 

נכון לשנת 2025, מתופעל אתר מעריב לנוער במסגרת אתר ישראל היום

מדורים בולטים לאורך השנים
 "על בנים ועל בנות": המדור החל להופיע בשנות השבעים, היה הראשון שאיפשר לבני נוער לשאול סקסולוג ולקבל תשובות בנושאים שהיו "טאבו" לנוער באותה תקופה - כמו אוננות, קיום יחסי מין, וסת, הריון, אמצעי מניעה וכדומה. סביב פרסום המדור היה ויכוח ציבורי כאשר חלק מההורים התנגדו לחשיפה של ילדיהם לנושאים אלה בגילאים צעירים. המדור עצמו נהפך לפופולרי בעיתון וזכה לאלפי פניות בחודש. המדור נכתב במשך כ-15 שנה על ידי ד"ר אהרון (ארצ'י) בלוך. רופא ילדים ומראשוני החינוך המיני בישראל. שאלות נבחרות מהמדור קובצו ב-3 ספרי רב מכר תחת אותו שם. הספר הראשון יצא בשנת 1982
"ניב עלומים" - מדור שבועי, שהתפרש על עמוד שלם והוקדש לשירים וסיפורים קצרים, פרי עטם של מנויי העיתון ושל כתבי הנוער.
יעל ואני - מאת איטו אבירם. סיפור עלילותיו של זוג בני נוער, תיכוניסטים, המסופר בגוף ראשון מפיו של הבן, ששמו כשם הסופר, יוצר הסדרה. בין חובביה של הסדרה הזאת. בין מדורי סיפורים נוספים שהתפרסמו במעריב לנוער פרי עטו של איטו אבירם: המצמררים, צמוד צמוד, צריך רק להתחיל, תרגילים בהתבגרות, באופן אישי, יפה צעירה וחסרת ניסיון ועוד. 
 "שיישאר בינינו - מיומנה של מיכל" - קטעים מיומנה האמיתי של מיכל (שמה המלא לא פורסם). בכל שבוע, לצד קטע קצר מתוך היומן, מספרת בהרחבה על הסיפור מנקודת מבטה.
 "זבנג!" - מדור הקומיקס של אורי פינק.
 "שלח מכתבך על פני המים".
 "און ליין" - מוסף שבועי בנושא מחשבים ואינטרנט. למרות הדעות שפקפקו בצורך במוסף מחשבים ייעודי, ובעוד שבשאר שבועוני הנוער הסתכם תחום המחשוב בכמה עמודים בודדים, המשיך "און ליין" ליהנות ממעמד של מוסף עצמאי בעיתון מאז שנת 1998 ועד לשנת 2005, אז צורף לתוך העיתון עצמו והמשיך להתפרסם עד שנת 2008.
"פצצת התום": טור סאטירה שבועי מאת תום טרגר שהתפרסם משנת 2006 עד 2012.
"מעריב לנוער שלום": מדור עצות שבועי לבני נוער.
"בחן את עצמך": מדור מבחני אישיות וטריוויה במגוון נושאים, שהפך לאחד מהמדורים הפופולריים בעיתון ובאתר האינטרנט של המגזין.

נערת השנה של מעריב לנוער
בסוף שנות השמונים "מעריב לנוער" החל לקיים תחרות יופי לבנות נוער (אשר התחילה את דרכה בשם "צברית השנה"). בשנת 2004 החלו לראשונה בתחרות לבחור לצד "נערת השנה", גם את "נער השנה". התחרות הופקה ושודרה בשנים האחרונות בשיתוף טלעד בערוץ 2 אך מאז הפסיקה הזכיינית לשדר בערוץ. התחרות, שהייתה לשם דבר, הופסקה באופן לא רשמי. בשנת 2006–2007 המשיכו בעיתון לנהל את תחרות היופי, אך בתור "תחרות נער ונערת השער" של העיתון. היעלמותה של התחרות נזקפת בעצם להפסקת השותפות עם טלעד ולתחרות הגוברת מצד "מלכת היופי" שמזה מספר שנים מאפשרת לנערות להשתתף גם בתחרות ואף מעניקה מספר תארים - נערת ישראל ונערת היופי-עשרה, התחרות נערכה בין היתר בתיאטרון ירושלים והפרס לזוכה היה מכונית חדשה. בשנת 2016 חודשה התחרות תחת הכותרת "נער ונערת השנה" בשיתוף סוכנות "יולי".

בתחרות זו התפרסמו לראשונה דוגמניות ושחקניות רבות בישראל. ביניהן, רוית אסף, שלי גפני, גלית גוטמן, עדי נוימן, גלית פרבר ורומי אבולעפיה.

זוכות
1986 – שלי גפני
1987- גלית מוזס
1988 – תמר בית יעקב
1989 – יעל זיגמן
1995 – איזבל אדלר
1996 – מור קציר
1997 – עדי נוימן
1998 – חן יאני
1999 – דנה פליקר
2002 – נטלי זינו
2003 – הדס שחף
2004 – ליאור פרידמן וסם הררי
2016 – מקס רימברג, ניקיטה רימברג, רותם אלמקיס

מנחים
1988 – אבי בטלהיים
1989 – יקיר אביב
1999 – סיגל שחמון
2002 – יעל בר זוהר
2003 – סיגל שחמון ועינת ארליך

 בתרבות הפופולרית 

 הזמרת שירה זלוף, משתתפת העונה ה-12 של "הכוכב הבא לאירוויזיון", כתבה שיר בשם "מעריב לנוער" העוסק בדימוי גוף ובאידיאל היופי. בדיעבד היא סיפרה שהשם לא נועד לבקר את השבועון באופן ספציפי אלא את התעשייה ככלל, ושהרפרנס למעריב לנוער נבע מתוך חוויה אישית שלה באודישן, שבו על הקירות היו תלויים שערים של הגיליון.

קישורים חיצוניים





 דודו כהן, דבר לילדים, הארץ שלנו, פילון, כולנו, אותיות, מעריב לנוער ושות' – על עיתוני הילדים של פעם (והיום), בבלוג של דודו כהן, 19 באוקטובר 2008




 הערות שוליים 

*
*
קטגוריה:ישראל: שבועונים
קטגוריה:מעריב
קטגוריה:ישראל: עיתוני ילדים ונוער
קטגוריה:ישראל: תחרויות יופי