זרוע היבשה

זרוע היַבשה (זִ"י) היא זרוע רב-חילית המאגדת את חילות היבשה הלוחמים של צבא הגנה לישראל, ואחראית לבניין הכוח היבשתי של צה"ל. בראשות הזרוע, עומד קצין בדרגת אלוף שהוא חבר המטה הכללי של צה"ל. מפקד זרוע היבשה הנוכחי הוא אלוף נדב לוטן.

ב-1983 הוקמה לראשונה מִפקדת חֵילות השדה (מפח"ש). ב-1999, במסגרת התוכנית "צה"ל 2000" הוקמה על-בסיס המפח"ש מפקדת הזרוע לבניין הכוח ביבשה, וזו שינתה בהמשך את שמה למפקדת זרוע היבשה (מז"י), וב-2007 לזרוע היבשה (ז"י).

מטה זרוע היבשה ממוקם במחנה בר-לב הסמוך לקריית מלאכי, מערבית לצומת מלאכי (קסטינה). בפועל מחזיקים מפקד הזרוע (מז"י), ראש המטה (רמ"ט), ראשי החטיבות (רח"טים) וקציני החיל הראשיים בלשכות כפולות, ורובם יושבים במחנה רבין (הקריה בתל אביב).

רוב גופי המטה של זרוע היבשה ממוקמים במחנה בר-לב ("קסטינה"), חלקם במחנה דורי (בסיס "תל השומר") ובמחנה ידין ("צריפין").

 תפקידים 
 בניין הכוח 
ייעוד הזרוע הוא לשאת באחריות כוללת לארגון ובניית הכוח ביבשה, מרמת החייל ועד רמת הגיס, כהכנה למלחמה, מצבי-חירום ומשימות ביטחון שוטף.
ממוזער|מדים של לוחם בזרוע היבשה, 2025
המטרה בהקמת הזרוע הייתה להביא למיצוי מיטבי של כוח האדם שבמסגרת כוחות היבשה והמשאבים העומדים לרשותה לצורך הגברת האפקטיביות המבצעית והניהולית של צה"ל. על ידי קבלת האחריות לבניין הכוח באופן אחוד ניתן היה, למשל, לגבש את תפיסת הקרב המשולב של צה"ל באופן מיטבי, במקום לפזר את בניין הכוח בין קציני החיל הראשיים (חי"ר, שריון, תותחנים והנדסה), כאשר פיתוח האמצעים נמצא בכלל תחת אחריות אגפים אחרים של המטכ"ל (אגף הטכנולוגיה והלוגיסטיקה, אגף התקשוב).

מייעוד הזרוע נגזרים תפקידיה, הנשענים על כלל תחומי בניין הכוח כפי שנהוג לסווגם:
 פיתוח וגיבוש תורות לחימה (תו"ל) לכוחות היבשה
 רכש, פיתוח, הצטיידות ואחזקת אמצעי לחימה (אמל"ח)
 תכנון וניהול כוח אדם שבמסגרת כוחות היבשה
 תכנון וביצוע של כלל היבטי ההדרכה, ההכשרות והאימונים של כוחות היבשה
 תכנון וארגון סדר-הכוחות (סד"כ) ביבשה והמשאבים שבידיה.

 הפעלת הכוח 
בניגוד לזרוע האוויר והחלל (חיל האוויר) וזרוע הים (חיל הים), לזרוע היבשה ניתנה רק הסמכות לבניין הכוח ביבשה. הפעלת כוחות היבשה בצה"ל נעשית על ידי המטה הכללי באמצעות הפיקודים המרחביים (פקמ"רים) שבראשם אלופי הפיקודים, וכן באמצעות אגף המבצעים (אמ"ץ) שגם בראשו קצין בדרגת אלוף (ר' אמ"ץ). לפני הקמת הזרוע שימש המטה הכללי, בנוסף להיותו המפקדה העליונה והרב-זרועית של צה"ל, גם כמפקדה העליונה של כוחות היבשה, ופרטנית לגבי כוחות השריון והכוחות הנלווים אליהם, שימש "מפקד גייסות השריון" (ראו מפקדי חיל השריון בעבר) כאחראי הן על בניין הכוח והן על הפעלתו (כמו מפקדי חיל האוויר וחיל הים כיום).

מבנה ארגוני
מבנה זרוע היבשה הנוכחי מתבסס על מטה המורכב מחטיבות (בדומה ללהקים שבמטה זרוע האוויר והחלל והמספנים שבמטה זרוע הים), מפקדות קציני החיל הראשיים העוסקים בבניין-הכוח שבתחום מקצועיותם וכן יחידות עצמאיות אחרות (כמו בתי-הספר לפיקוד, מרכזי אימונים וכו'). המבנה ההיררכי של החטיבות, כנהוג ביחידות מטה בצה"ל, מורכב ממחלקות, ענפים ומדורים.
תגשםראשי תיבות/כינויהערותמטה הזרועראש המטה
וחטיבת התכנוןאחראית לתכנן וליישם את התכנון של עבודת זרוע היבשה, לרכז את עבודת המטה של הזרוע ולנהל את התקציב של זרוע היבשה. בראש החטיבה עומד ראש מטה זרוע היבשה.מחלקת לוגיסטיקהגוף המטה הלוגיסטי ליחידות זרוע היבשה, אמון על מוכנות היחידות. האחראי על התכנון, תיאום ובקרה למענה הלוגיסטי, הרפואי והתקשובי ביחידות פיקוד ז"י.מחלקת משאבי אנושמשא"ןנושאת באחריות בשגרה וכן למוכנות לחירום בהיבט המשא"ן והטיפול בפרט – חובה, נגדים, קצינים, אע״צים ומילואים בזרוע היבשה.מחלקת טכנולוגיה ואחזקהטנ"אאחראית על גיבוש תוכניות מערך האחזקה המטכ"לי במצבי השח"ם ומגדיר סד"ע להפעלת מערך האחזקה, מנחה על מדיניות תהליכי בניין הכוח של מערכי הטנ"א בהתאם לצרכים המבצעיים, תרחיש הייחוס והמענה לקיום השוטף.מחלקת בטיחות ובקרת איכות זרוע יבשהמבק"א יבשההסמכות הצבאית המקצועית המובילה לתחום ניהול הבטיחות בצה"ל ובתחומי הבטיחות בפעילות יבשתית – נשק אישי ואמל"ח, אימונים ופעילות מבצעית, בטיחות באש, בטיחות בעבודה ובטיחות בדרכים.חטיבות ואגפיםחטיבת כוח האדםחטכ"אהחטיבה אחראית על ניהול, פיתוח וטיפוח המשאב האנושי בזרוע היבשה.לא ממוסגר|35x35 פיקסליםחטיבת התקיפה הרב-זרועיתהאחראית על התורה המשלבת בין כוחות האוויר, המודיעין והיבשה, פיתוח תפיסות, פיתוח ידע, התאמה באימונים ואמצעי לחימה. חטיבת התקיפה מקדמת יכולות תקיפה במסגרת התמרון בכלל הזירות, ובתוך כך שילוב האש האווירית, היבשתית, הימית ובמימד הסייבר.לא ממוסגר|35x35 פיקסליםאגף הטכנולוגיה והלוגיסטיקהאט"להגוף האחראי למתן מענה טכנולוגי ולוגיסטי לקיומו, לכשירותו ולמילוי משימותיו של הצבא ובפרט לדאוג לבניין מחנות קבע ובסיסים, לציוד, לשינוע החיילים ויחידות הצבא, תשתית בריאותית, תזונת החיילים, אחזקה ודלק לצי הרכב המנהלתי והקרבי של צה"ל, כל זאת בעיתות שגרה וחירום. מאז 2016 הוכפף תחת זרוע היבשה.יחידות ההכשרות והאימוניםלא ממוסגר|40x40 פיקסליםאוגדת ההכשרותאוגדה 38תחתיו מרוכזים כל הגופים שאחראיים על הפיכת מתגייסי זרוע היבשה ללוחמים ולמפקדים. משמשת כאוגדה מתמרנת נוספת על בסיס חטיבות ההכשרה.לא ממוסגר|35x35 פיקסליםהמרכז הלאומי לאימונים ביבשהמל"ימשמש כבסיס האימונים הראשי והגדול ביותר של יחידות זרוע היבשה בצה"ל. שטחי האימון המאפשרים עריכת אימונים בסדרי גודל רחב, מאימוני גדוד ועד אוגדה. האימונים מתבצעים בו לאורך כל השנה, בדגש על מערך המילואים, אך גם של כוחות סדירים.לא ממוסגר|35x35 פיקסליםהמרכז להכשרת פיקוד קרבימלפ"קמרכז הכשרות צבאי בזרוע היבשה המאגד בתוכו מספר קורסים להכשרת חניכים לתפקידי המ"פ והמג"ד ביבשה, וכן תפקידי המח"ט והמאו"ג.לא ממוסגר|35x35 פיקסליםהמרכז למפקדות ומטה מבצעיהמרכז למפקדות מתכלל כלל אימוני המפקדות במשרדים השונים בצה״ל, מדרג הגדוד ועד הפיקודים.חילות השדהמפקדת קצין חי"ר וצנחנים ראשימקחצ"רחיל הפועל באופן רגלי, רכוב וממוכן באופן מתמרן במגע עם האויב, כיבוש יעדים, טיהור שטחים וביטחון שוטף. חטיבות החי"ר מפעילות גדודי רובאים, צלפים, נגמ"שים וגדודי סיור למטרות שונות – סיור ומודיעין, הנדסה קרבית וטילים נגד טנקים.מפקדת קצין שריון ראשימקשנ"רחיל הפועל באמצעות טנקים לפגיעה בכוחות הקרקע של האויב ובהם השריון והחי"ר, באופן מתמרן.מפקדת קצין התותחנים ראשימקתמ"רחיל המתמחה בירי ארטילרי לעבר האויב, על מנת לסייע בקרב ולשתק את כוחות הארטילריה של האויב בשדה הקרב. החיל מפעיל תותחים מתנייעים, ארטילריה רקטית, מערך איכון וכלי טיס בלתי מאוישים.לא ממוסגר|35x35 פיקסליםמפקדת קצין הנדסה קרבית ראשימקהנ"רחיל המתמחה בהנדסה צבאית וחבלה, ובנוסף לכך מתפקד ככוח חיל רגלים. פועל באופן רגלי וממוכן באופן מסייע במגע עם האויב, השמדת תשתיות וחבלה התקפית, וכשנדרש גם בטיהור שטחים וכיבוש יעדים, בטיפול בבתים ממולכדים, פתיחת צירים, חבלה וסילוק פצצות, הפעלת ציוד מכני הנדסי בשדה הקרב, צליחה וגישור, מיקוש, חבלה התקפית ופיצוץ תשתיות האויב. החיל מפעיל פלוגות פלסים, מחלקות סיור, פלוגות צמ"ה ויחידה מובחרת אחת.לא ממוסגר|35x35 פיקסליםמפקדת קצין הגנת הגבולות ראשימקהג"ראחראי על פעילות ביטחון שוטף, איסוף מודיעין קרבי ושמירה והגנה על גבולות ישראל. מורכב מגדודי איסוף קרבי וגדודי חי"ר גבולות מעורבים.יחידות לוחמותהיחידה הרב ממדיתיחידת רפאיםיחידת קומנדו קרבית מיוחדת בצה"ל, הפועלת תחת זרוע היבשה במטרה להיערך ללחימה בשדה הקרב העתידי. היחידה מיועדת להילחם בכל זירות הלחימה ובכל תוואי שטח בהתאם למאפייניו ולאתגריו המשתנים.לא ממוסגר|35x35 פיקסליםיחידה הנדסית למשימות מיוחדותיהל"םיחידת עילית הנדסית תחת מקהנ"ר. תפקידיה של היחידה מגוונים וכוללים ביצוע משימות הנדסה מיוחדות, הריסות מדויקות, פיצוץ מבנים, חבלה בתשתיות האויב, טיפול בחומרי נפץ, הכנת מטענים ופצצות, נטרול מטעני חבלה של האויב, סילוק פצצות, פינוי שדות מוקשים, הנדסה ופריצה בים וביבשה, לוחמת מנהרות, איתור והשמדה של סליקים ומנהרות הברחה ומנהרות טרור.לא ממוסגר|42x42 פיקסליםחטיבת המרום חטיבה סדירה בצה"ל הנמצאת תחת פיקוד מקחצ"ר הכוללת יחידות מבצעיות וכן בתי ספר המכשירים למיומנויות ייחודיות את לוחמי חיל הרגלים והיחידות המובחרות בצה"ל.לא ממוסגר|35x35 פיקסליםחטיבת חשמונאיםחטיבה 613החטיבה החרדית בתהליכי הקמה ישירות תחת מפקד זרוע היבשה.

תרשים המבנה ארגוני

היסטוריה
שמאל|ממוזער|280px|שר הביטחון, ראשי מז"י ומפח"ש לדורותיהם (שנת 2003).עומדים: עמוס מלכא, איל בן ראובן (רמ"ט), יפתח רון-טל, אורי שגיא, אמיר דרורי. יושבים: משה ארנס, עמנואל סקל, זאב ליבנה.

מפקדת חילות השדה
ב-1969 ו-1972 הובאו הצעות לביטול החילות והקמת מפקדת כוחות שדה, אך אלו נדחו. ב-1975 הרמטכ"ל מוטה גור מינה את שמואל גונן לבחון את ארגון כוחות היבשה, והתוכנית שהוגשה (תוכנית המפח"ש) ואומצה על ידי הרמטכ"ל, המליצה על השארת המבנה הקיים והתבססות על החילות כמבנה עיקרי הכפוף לרמטכ"ל. ב-1977 נערכו דיונים בוועדת החוץ והביטחון בראשות משה ארנס, שציין בדיעבד את הצלחת הסאגר במלחמת יום הכיפורים כעדות לצורך במסגרת-על לכוחות היבשה. בעקבותם, שר הביטחון עזר ויצמן, שתמך בהקמת המפכ"ש, מינה באוגוסט 1977 את ישראל טל לחקור את תפקוד וארגון כוחות היבשה בצה"ל. טל הגיש את מסקנותיו בחודש דצמבר בדו"ח שבו המליץ לבצע רה-ארגון עמוק בצה"ל ובמסגרת זאת להקים את המפכ"ש – מפקדת כוחות השדה, כגוף מפעיל מרכזי לכוחות היבשה.

הרמטכ"ל גור התנגד למסקנותיו של טל אך העבירן לבחינה ולבסוף הן נדחו באוגוסט 1978 על ידי ויצמן והרמטכ"ל רפול שהחליף את גור, בנימוק של צורך להימנע משינויים ארגוניים רחבים בעת תהליך השלום הרגיש עם מצרים. בדצמבר 1978, הובאה גם הצעתו של יקותיאל אדם אך זו לא התקבלה.
ב-29 בנובמבר 1979 החליט המטכ"ל, בעקבות לחץ של עזר ויצמן, להקים את המפכ"ש ולהחזיר את טל לשירות כדי להקים את המפכ"ש ולעמוד בראשו. בדצמבר מונה צוות הקמה שהכין עבודת מטה על המשאבים הנדרשים למהלך זה ועל העבודות הקודמות בנושא ודו"ח מסכם הוגש בפברואר 1980 (דו"ח בר דוד). החלטה על הדו"ח, שהציג חמש חלופות (כולל זו של טל), לא התקבלה, ועקב כך פרש תא"ל אברהם בר דוד מצה"ל.

בפברואר 1983 מונה משה ארנס לתפקיד שר הביטחון וזה מינה את משה לוי לרמטכ"ל, תוך התניית מינויו בתמיכה במהלך הקמת המפכ"ש. לוי הסכים אך דרש לשנות את השם למפח"ש (באותה התקופה מעמדם של החילות היה משמעותי והמהלך להקמת מפקדה איים לפגוע בסמכויותיהם). אולם כשלבסוף הוקם הגוף ב-1983, לא היה זה על פי מתווהו של טל ועיקר הדגש היה ריכוז הסמכויות בנושא בניית הכוח אך לא הפעלת כוח, כזרוע מקבילה לזרוע האוויר והים. בסוף יוני 1983 קבע הרמטכ"ל לוי את העקרונות בבסיס המפח"ש והאלוף דן שומרון, מפקד המפח"ש הראשון ולימים הרמטכ"ל, מינה צוות הקמה שפעל עד לכניסתו בפועל לתפקיד ב-25 באוקטובר. תפקידה של המפקדה היה גיבוש תורת-הלחימה והארגון של חילות-השדה ופעולתם בקרב-המשולב ביבשה. בנובמבר נקבע כי החל מ-18 בדצמבר, שלישות ארבעת החילות (הכפופים למפח"ש) תתמקם במחנה בר-לב (שלפני כן שימש את מפקדת גייסות השריון).

תוכנית "צה"ל 2000"
ב-1998 הוחל בגיבוש התוכנית לארגון מחדש של צה"ל, "צה"ל 2000", לקראת התמודדות עם אתגרי העתיד. במסגרת התוכנית נקבע כי מפח"ש תהפוך, בסופו של תהליך, ל"זרוע יבשה" שתהיה לפיקוד העליון של כלל כוחות היבשה (כלומר, לזרוע יבשה האחראית הן לבניין הכוח שתחת אחריותה והן להפעלתו בשעת-חירום). במסגרת זו יהפוך המטכ"ל למפקדה רב-זרועית של צה"ל, שישמש מעין "ועדת מטות משולבים", באופן דומה למבניהם של צבאות רבים ברחבי העולם (למשל הכוחות המזוינים של ארצות הברית). אז הרמטכ"ל ישמש כראש המטות המשולבים של צה"ל, ולא יצטרך לעסוק בעת מלחמה בהפעלת הפיקודים המרחביים היבשתיים, אלא רק בתכנון והפעלת כוחות רב-זרועיים. את התוכנית הובילו ודחפו, בין השאר, האלופים גבי אשכנזי ודן חלוץ (בתפקידיהם כסגן הרמטכ"ל, האחראי מסורתית על ענייני בניין-הכוח, וראש אגף המבצעים).

מפקדת הזרוע לבניין הכוח ביבשה
ב-1999 הוקמה מפקדת הזרוע לבניין הכוח ביבשה, על בסיס מפקדת חילות השדה. עם הקמתה היא כללה את ארבעת חילות השדה: חיל הרגלים והצנחנים, חיל השריון, חיל התותחנים וחיל ההנדסה. בראש הזרוע עמד אז האלוף משה עברי סוקניק. בשנת 2000 הוקם חיל מודיעין השדה, וצורף למפקדת הזרוע.

ב-2004 ארגנה זרוע היבשה את כנס LIC2004 (וכעבור שנה את כנס LIC2005), שעסק במתאר הלחימה בעימות מוגבל (עמו"ג, באנגלית: Low Intensity Conflict – LIC), לוחמה בשטח בנוי (לש"ב) ולוחמה בטרור (לוט"ר). בתערוכה הוצגו אמצעים טכנולוגיים רבים וכן התקיימו כנסים והרצאות של קצינים בכירים מהארץ ומהעולם.

במרץ 2005, עם מינויו של דני חלוץ לרמטכ"ל, הוחל בהאצת העבודה לקראת מימוש תוכנית "צה"ל 2000". לפי הנחייתו, התהליך צפוי היה להסתיים ביוני 2006, אז כביכול אמורה הייתה להסתיים הכפפתם של כל הגופים והסמכויות הרלוונטיים לזרוע (נכון להיום, עוד לא ניתנו לזרוע סמכויות הפעלת הכוח). עם זאת, כחלק מתהליך התעצמות הזרוע, החליף בנובמבר 2005 האלוף בני גנץ (אז אלוף פיקוד צפון) את האלוף יפתח רון-טל בתפקיד מפקד הזרוע, וכן נוסף תקן זמני לאלוף נוסף, בתפקיד סגן-מפקד הזרוע לתורה, הדרכה ואימונים (תוה"ם), אליו נכנס האלוף מאיר כליפי.

בסוף דצמבר 2005 ותחילת ינואר 2006, במסגרת "צה"ל 2000", המשיכה מז"י בתהליך הפיכתה לזרוע עצמאית (זרוע היבשה – ז"י). הזרוע קיבלה תחת פיקודה את החילות תומכי-הלחימה ואת הסמכויות להפעלתם מאגפי המטכ"ל השונים:
 חיל התקשוב הוכפף לזרוע מאגף התקשוב.
 חיל החימוש וחיל הלוגיסטיקה הוכפפו לזרוע מאגף הטכנולוגיה והלוגיסטיקה – אט"ל, שהפך בעקבות השינוי לאגף הלוגיסטיקה, הרפואה והמרכזים – אלר"ם
 חיל השלישות (שמוזג לחטיבת כוח האדם במטה הזרוע) הוכפף לזרוע מאגף כוח האדם, כאשר בתחילה שימשו שני קצינים בדרגת תא"ל בתפקידי ראש החטיבה וקצין החיל הראשי, ובמהלך שנת 2007 התמזגו שני התקנים.
 היחידה הטכנולוגית (יחט"ל) הועברה לזרוע מאט"ל, והפכה לחטיבה טכנולוגית ליבשה (חט"ל) במטה הזרוע. החטיבה אחראית למרכיב אפיון ופיתוח אמצעי הלחימה והתקשוב המשמשים את כוחות היבשה.

בהמשך הוכפף לזרוע גם בסיס האימונים ליחידות שדה (באלי"ש), והפך למרכז אימונים משותף לכלל כוחות היבשה הנקרא "המרכז הלאומי לאימונים ביבשה" (מל"י).

עם חילופי הרמטכ"ל בעקבות מלחמת לבנון השנייה, החליט הרמטכ"ל רא"ל גבי אשכנזי לבטל רבים מהשינויים שביצע קודמו בתפקיד, רא"ל דני חלוץ; החילות תומכי הלחימה חזרו לאגפי המטכ"ל כולל בסיסי ההכשרות שלהם וכן ניטלו מהזרוע רבות מסמכויות הפעלת הכוח שניתנו לה קודם לכן.
חיל התקשוב חזר לאגף התקשוב, חילות החימוש והלוגיסטיקה חזרו לאלר"ם (אשר שמו שונה חזרה לאט"ל) וחיל השלישות חזר לאכ"א באמצעות הפרדת התקנים.

משנת 2007 מתקיימות עבודות מטה רחבות היקף במטרה לקבוע גבולות גזרה בין החילות שחזרו לאגפים לבין הזרוע וכן חלוקת סמכויות בין גורמי האמל"ח והתקשוב הפנים-זרועיים לבין החט"ל וחטיבת התקשוב שעתידה לקום בזרוע. שינויים ארגוניים נרחבים אלה יידונו ויישומם יתבצע בפועל בהמשך התר"ש (תוכנית רב-שנתית).

זרוע היבשה
ב-2007 הפכה מפקדת זרוע היבשה לזרוע היַבשה. במקביל, תקן סגן מפקד הזרוע לתו"ל (תורת לחימה), הדרכה ואימונים (קצין בדרגת אלוף) בוטל וסמכויותיו הוחזרו לראש חטיבת היבשה (רח"ט יבשה, תא"ל) ולראש-מטה הזרוע (רמ"ט, קצין בדרגת תא"ל) המשמש גם כראש חטיבת התכנון (רח"ט התכנון).

ב-2016 מוזג אט"ל (אגף טכנולוגיה ולוגיסטיקה) לתוך זרוע היבשה, ובעקבות כך שונה סמל הזרוע.

ב-2018 הודיע צה"ל על שינוי גדול בלחימת היבשה, שעיקרו – לצד קליטת אמצעי לחימה חדשים, רחפנים ומערכת ניהול קרב דיגיטלית משופרת – הוא מעבר לצוותי קרב חטיבתיים וצוותי קרב גדודיים במקום החטיבות הנפרדות שיש היום לחיל הרגלים ולחיל השריון. ביוני 2018 החלה הקמת צק"ח גדעון – חטיבה ניסיונית על בסיס חטיבת גולני, חטיבה 7 וגדוד הנדסה קרבית 603, שתפתח ותבדוק את תפישת שדה הקרב המשולב.

בשנים 2014–2018 מימשה זרוע היבשה את תר"ש גדעון שכללה התעצמות טכנולוגית והצטיידות באמצעי לחימה מתקדמים, מעבר לתוכנית 17/17 של אימונים ותעסוקה מבצעית, בניית ושיפוץ מחנות ומתקני אימונים ועוד.

בשנת 2020 הונהג סמל ותג שרוול חדש לזרוע, וכן הוקמו פיקוד ההכשרות והאימונים בזרוע היבשה בפיקודו של אלוף מוטי ברוך, ומערך התמרון בפיקוד אלוף יעקב בנג'ו.

בשנת 2025 הוחלט על סגירת מערך התמרון והכפפת החילות ישירות תחת מפקד זרוע היבשה. בהמשך השנה הוחלט על סגירת פיקוד ההכשרות והאימונים וביצוע ארגון מחדש תחת זרוע היבשה, עם הקמת אוגדת הכשרות על בסיס מרכז הכשרות היסוד.

 סמלים ודגלים היסטוריים של זרוע היבשה 

 מדים 
בתקופת ראשיתו של צה"ל, עקב מלחמת העצמאות, לא היו לחיילים מדים אחידים. הפרט שאפיין את כולם היה גוני הצבע החאקי. עם סיום מלחמת העצמאות, הפכו המדים מצבע ירוק בהיר לצבע ירוק זית, צבע המשמש את לוחמי זרוע היבשה עד היום.

ככל חיילי צה"ל, לוחמי ותומכי הלחימה של זרוע היבשה לובשים מחוץ ליחידה את מדי ה-א' שהם המדים הייצוגיים ואילו כאשר הם בבסיס ובפעילות הם לובשים מדי ב' שהם מדי העבודה.

החל שנת 2001 לובשים הקצינים את המדים הייצוגיים בכל עת שבה הם לובשים מדי א'. מדי הקצינים בזרוע היבשה כוללים חולצה מכופרת בצבע תכלת ומכנס בצבע כחול-ירקרק.

בשנת 2018 החלה זרוע יבשה בהפעלת פיילוט ניסיוני להיתכנות מדי ב' מנומרים ללוחמי הזרוע; מאות לוחמים וקצינים השתתפו בפיילוט בו נבחנו דגמי מדים אמריקניים חסיני אש ומשופרים. הלוחמים טענו לאי נוחות ולסכנת ירי דו-צדדי בשל הדמיון למדי אויב. בפברואר 2019 הודיע צה"ל כי הפיילוט הניסיוני כשל וכי הוא מבטל אותו.

בינואר 2023, הודיע מפקד זרוע היבשה האלוף תמיר ידעי כי מדי לחימה טקטיים יחולקו לכל לוחמי זרוע היבשה; עד עתה השתמשו במדים אלו רק לוחמי היחידות המובחרות של צה"ל, אך בשל הצלחתם בפעילויות מבצעיות, והגדלת ביטחונו האישי של הלוחם, הוחלט לאחר עבודת מטה לאמץ את המדים לכלל לוחמי הזרוע. מדי הלחימה הטקטיים מאופיינים ביתרונות ייחודיים שאין למדי ב' הרגילים כמו שרידות (הם תפורים מבד מיוחד שמונע בעירה ומכבה את עצמו בעת שריפה), נוחות וטכנולוגיית נידוף זיעה, המשפרות את אפקטיביות הלוחם.
סוגמדי ייצוג
קצינים
נגדיםמדי חוגרים א'מדי לחימה
טקטיםלא ממוסגר|204x204 פיקסליםלא ממוסגר|203x203 פיקסליםלא ממוסגר|200x200 פיקסלים

אמצעי לחימה
ממוזער|250px|נשק קל של צה"ל: רוס"ר M4A1 פלאטופ, רוס"ר בולפאפ תבור X-95, מקלע נגב, רובה צלפים רמינגטון M24, מקלע כבד 0.5 מדגם M2-HQCB בראונינג.
ממוזער|250px|רכב קרבי משוריין של זרוע היבשה (בכיוון השעון): נגמ"ש מרכבה, דחפור D9 משוריין, משגר רקטות M-270 MLRS המנתץ, טנק מרכבה סימן 4מ.
ממוזער|250px|כוחות חטיבה 188 בתרגיל, שנת 2007. הרכבים בקובץ: משאית ריאו עגור, דחפור D9L, נגמ"ש אכזרית, נגמ"ש M-113, טנק מרכבה סימן 3ד ב"ז.
מז"י אחראית בין השאר על הצטיידות חילות היבשה באמצעי לחימה וציוד מערכתי מסייע. אמצעי הלחימה כוללים נשק אישי, נשק קל, תחמושת, רכב קרבי משוריין (רק"ם) ועוד. הציוד המערכתי כולל אמצעי מיגון, כוונות ואמצעים אופטיים לנשק קל, אמצעי תצפית, אמצעי ראיית לילה, אמצעי הישרדות בשטח, אספקה ומזון, מדים ואפודים, כלי רכב (כגון ג'יפים או משאיות) ועוד.

ערכים מורחבים על אמצעי הלחימה של חילות היבשה:
 אמצעי לחימה של חיל הרגלים
 נשק קל (נק"ל) בשימוש צה"ל
 אמצעים אופטיים לנשק קל של צה"ל
 אמצעי לחימה של חיל השריון ורשימת טנקים של צה"ל
 אמצעי לחימה וכלים הנדסיים של חיל ההנדסה
 אמצעי לחימה של חיל התותחנים
 אמצעי לחימה של חיל האיסוף הקרבי
 מערכת שליטה ובקרה – צבא יבשה דיגיטלי (קרוי בזרוע פרויקט צי"ד)

ראשי מפח"ש, מז"י וז"י
מפקד זרוע היבשה (מז"י) הוא קצין בדרגת אלוף הממונה על ידי הרמטכ"ל בתיאום עם שר הביטחון. בעבר היה ידוע בשמות "מפקד מפקדת חילות השדה" (מפח"ש) ו"מפקד מפקדת זרוע היבשה" (מז"י).
 שם  תקופת כהונה  הערות דן שומרון ספטמבר 1983 – ינואר 1985  לימים הרמטכ"ל ה-13 אמיר דרורי  ינואר 1985 – אוגוסט 1986  לימים סגן הרמטכ"ל אורי שגיא אוגוסט 1986 – מרץ 1991  לימים ראש אמ"ן עמנואל סקל מרץ 1991–1994  זאב ליבנה 1994–1996  עמוס מלכא 1996–1998  לימים ראש אמ"ן משה עברי סוקניק  1998 – יוני 2001  יפתח רון-טל  יוני 2001 – נובמבר 2005  בני גנץ  נובמבר 2005 – דצמבר 2007  לימים הרמטכ"ל ה-20, ראש הממשלה החלופי ושר הביטחון אבי מזרחי  דצמבר 2007 – ספטמבר 2009  לימים אלוף פיקוד המרכז סמי תורג'מן  ספטמבר 2009 – פברואר 2013  לימים אלוף פיקוד הדרום גיא צור  פברואר 2013 – אוגוסט 2016  יעקב ברק  אוגוסט 2016 – מאי 2019  יואל סטריק  מאי 2019 – אוקטובר 2021  תמיר ידעי  אוקטובר 2021 – דצמבר 2024  לימים סגן הרמטכ"ל נדב לוטן  דצמבר 2024 – הווה 

 קישורים חיצוניים 

 שחר הלווינג ולי-טל תייר, קיצור תולדות הזרוע, ביטאון ביבשה, גיליון 5, אפריל 2008, באתר זרוע היבשה
 שינויים ארגוניים בזרוע היבשה

 העברת חילות החימוש והלוגיסטיקה בחזרה לאלר"ם, ידיעה מ"במחנה"



 אמצעי לחימה וטכנולוגיה



 האלוף יעקב בנג'ו בטקס הקמת מערך התמרון המשולב הרב ממדי, מערכת אתר צה"ל, 17 באוגוסט 2020
 אפרים לפיד, אומץ לבקר בימים של מלחמה – זו חזות הכל, ביקורת על ספרו של גיא חזות "צבא ההיי־טק וצבא הפרשים – כיצד ויתרה ישראל על צבא היבשה",  IsraelDefense,  15.08.2024

הערות שוליים

*
יבשה