פרנקו בארזי

פרנקו בארזי (באיטלקית: Franco Baresi; נולד ב-8 במאי 1960 באיטליה) הוא כדורגלן עבר ומאמן איטלקי. הוא שיחק בעיקר כבלם. לאורך כל הקריירה שלו הוא שיחק במועדון הכדורגל האיטלקי מילאן, מתוכן 15 שנה כקפטן. הוא נחשב לאחד משחקני הכדורגל האיטלקים הגדולים בהיסטוריה וכאחד מגדולי הבלמים בהיסטוריה.

 קריירת מועדונים 
בארזי גדל בקבוצת הנוער של מילאן, אחרי שנדחה על ידי קבוצת הנוער של אינטר מילאנו אשר בחרה באחיו ג'וזפה במקום. הוא עשה את הופעת הבכורה שלו בסרייה א' בגיל 17 במהלך עונת 1977/78. בעונה שלאחר מכן הוא הפך לחלק חשוב מהקבוצה ולחבר קבוע בהרכב הפותח, כבלם. בארזי ומילאן זכו באליפות באותה עונה. עם זאת, מילאן התדרדרה בשנים הבאות, ובשנות ה-80 המוקדמות ירדה לסרייה ב' פעמיים. פעם אחת בעונת 1979/80 בעקבות שערוריית מכירת משחקים בסרייה א׳ שבעקבותיה הורדה ליגה, משם הצליחה לחזור לסרייה א’ כעבור עונה, לאחר שזכתה באליפות ליגת המשנה, אך בעונה שלאחר מכן ירדה שוב לאחר שסיימה בשלוש המקומות האחרונים בליגה. בעונת 1982/83 הצליחה מילאן לעלות בחזרה לסרייה א׳ עם זכייה נוספת בליגת המשנה. בעקבות עזיבתם של פולביו קולובאטי ואלדו מלדרה את המועדון, הפך בארזי הקפטן של הקבוצה בהיותו 22 בלבד. לאחר העלייה בחזרה לסרייה א׳ מילאן נכנסה לתקופה יציבה יחסית שכללה זכייה בגביע מיטרופה ב־1982 והגעה לגמר הגביע האיטלקי בעונת 1984/85, אך נכשלה לייצר דומיננטיות אמיתית בסרייה א׳ כאשר היא ממוקמת במרכז הטבלה.

לקראת סוף שנות ה-80 ותחילת שנות ה-90 התגבשה סביב בארזי חולית הגנה חזקה ובולטת שכללה את פאולו מלדיני, אלסנדרו קוסטקורטה, מאורו טאסוטי ולאחר מכן גם כריסטיאן פאנוצ'י. עם הגעתה של שלישיית ההתקפה ההולנדית, פרנק רייקארד, רוד חוליט ו מרקו ואן באסטן, נכנסה מילאן לאחת התקופות הגדולות ביותר בתולדותיה, בה הובילה בדומיננטיות את הכדורגל האיטלקי והאירופי כאשר בארזי מתפקד כמרכז ההגנה וכקפטן של הקבוצה. תקופה זו החלה עם זכייה בסרייה א' בעונת 1987/88, תחת המאמן אריגו סאקי, כאשר בארזי מוביל את הגנת מילאן שספגה 14 גולים בלבד. אליפות זו לוותה מייד בזכייה בסופרקאפ האיטלקי ובגביע אירופה לאלופות בעונה שלאחר מכן בעונת 1989/90. מילאן השלימה זכייה שנייה ברציפות בגביע אירופה כאשר במשחק הגמר מול בנפיקה ליסבון הציג בארזי הופעה דומיננטית ועזר למילאן לשמור על רשת נקייה בניצחון 1-0. מילאן הצליחה באותה עונה להגיע לגמר הגביע האיטלקי אך הפסידה ליובנטוס. בעקבות אותה עונה, והזכייה בגביע אירופה לאלופות, סיים בארזי מקום שני בכדור הזהב לשנת 1989, מאחורי חברו לקבוצה, מרקו ואן באסטן. באותה שנה בארזי נבחר לכדורגלן השנה בסרייה א׳. בארזי המשיך וזכה בעוד 4 תוארי סרייה א’ נוספים, כולל שלוש תארים רצופים בעונות: 1991-92, 1992-93 ו1993-94. 

במהלך הקריירה השתתף בארזי ב-532 משחקי ליגה בהם כבש 16 שערים, וזכה בשש אליפויות איטליה ובשלושה גביעי ליגת האלופות. ב-1 ביוני 1997, כשהוא בן 37, פרש בארזי מכדורגל. הוא ששיחק כל חייו עם חולצה מספר 6 וזכה למחווה מצד המועדון: החולצה בה שיחק מוסגרה, והוחלט שאף שחקן אחר במועדון לא ילבש עוד את חולצה מספר 6. בדומה לו, גם את חולצתו של פאולו מלדיני, חולצה מספר 3, מסגרה מילאן והבטיחה שהשחקן היחידי שיוכל ללבוש אותה הוא בנו.

נבחרת איטליה 
עם נבחרת איטליה השתתף בארבעה מונדיאלים: מונדיאל 1982, בו היה שותף לזכיית נבחרתו בתואר, מונדיאל 1986, מונדיאל 1990 ומונדיאל 1994.

תארים
מילאן
 אליפות איטליה: (6) 1978/79,1987/88,1991/92,1992/93,1993/94, 1995/96
 גביע אירופה לאלופות: (3) 1988/89, 1989/90, 1993/94
 אליפות סרייה ב’: 1980/81, 1982/83
 הסופרקאפ האירופי: 1990,1994
 הסופרקאפ האיטלקי: 1988 ,1992 ,1993 ,1994
 הגביע הביניבשתי: 1989, 1990

נבחרת איטליה

גביע העולם: (1) 1982
מקום שלישי: 1990;
מקום שני: 1994

תארים אישיים
 כדור הזהב: מקום שני; 1989
 מלך השערים של קופה איטליה: 1989-90
 נבחרת הטורניר שׁל גביע העולם : 1990
 מקום 19 ברשימת 100 השחקנים של המאה ה־20 של מגזין "World Soccer"
 שחקן המאה של מילאן: 1999
 כדורגלן המאה בסרייה א’ של איגוד הכדורגלנים האיטלקי: 2000
 רגל הזהב: 2012
 היכל התהילה של הכדורגל האיטלקי: 2013
 נבחרת החלומות של כדור הזהב (כסף): 2020

קישורים חיצוניים

 הערות שוליים 

קטגוריה:כדורגלני מילאן
קטגוריה:בלמי כדורגל איטלקים
קטגוריה:כדורגלני נבחרת איטליה
קטגוריה:כדורגלנים איטלקים
קטגוריה:ברשה: כדורגלנים
קטגוריה:כדורגלני יורו 1980
קטגוריה:כדורגלני מונדיאל 1982
קטגוריה:כדורגלנים באולימפיאדת לוס אנג'לס (1984)
קטגוריה:כדורגלני יורו 1988
קטגוריה:כדורגלני מונדיאל 1990
קטגוריה:כדורגלני מונדיאל 1994
קטגוריה:איטלקים שנולדו ב-1960