גיתית

גיתית (גִּתִּית) היא התנחלות ומושב בגבול בקעת הירדן והשומרון, משתייך לארגון משקי חרות בית"ר ולמועצה אזורית בקעת הירדן. שטח היישוב כ-1,500 דונם ומתגוררות בו כ-120 משפחות. היישוב קרוב למעלה אפרים, ממול למבצר הקדום סרטבה, ומעט דרומית למושב מכורה.

הקמת היישוב
היאחזות נח"ל
היישוב היה אמור לקום בקיץ 1972 על אדמות של הכפר עקרבה. כדי לפנות את השטח להקמת ההתנחלות נתפס השטח בטענה שהוא נחוץ לאימונים, בשלב הבא חיבלו חיילים בכלים חקלאיים של הפלחים, דרסו את השדות ולבסוף רוסס השטח מהאוויר בחומר רעיל, קוטל צמחים. עקב ביקורת ציבורית על ההרעלה הושעתה הקמת ההתנחלות. ב-24 באוגוסט 1972, לאחר שנתקבל אישור להקים את ההתנחלות, מיהר אלוף הפיקוד רחבעם זאבי להעלות את היאחזות נח"ל גיתית באישון לילה על הקרקע. בעת תכנון היישוב הוא נקרא "תל טל" על שם הר טוויל הסמוך, אולם רחבעם זאבי העדיף את השם גיתית, על שמו של כלי נגינה עתיק הנקרא גיתית, אשר צורתו מזכירה את צורת הבקעה עליה משקיף היישוב.

במשך מספר חודשים התגוררו חיילי הנח"ל בנקודה זמנית באוהלים, ובדצמבר 1972 החלה בנייה של מבנים טרומיים בנקודת הקבע. בינואר 1973 עברה ההיאחזות לנקודת הקבע שלה. לגיתית נמסרו 2,800 דונם של אדמות נפקדים מהכפר עקרבה.

ממוזער|180px|אנדרטה בכניסה ליישוב, לזכר חמישה חיילים מההיאחזות גיתית
בנובמבר 1972 הוחל בפריצת הכביש המחבר את גיתית למכורה וחמרה. באמצע פברואר 1973 פרסם הניו יורק טיימס את דבר סלילת הכביש בטענה שהכביש מיועד לממש את תוכנית אלון ושדבר סלילת הכביש נשמר בסוד. ערב יום הזיכרון תשל"ד (אפריל 1974) נהרגו חמישה מחיילי ההיאחזות כשרכבם עלה על מוקש. בכניסה ליישוב הוקמה אנדרטה ובה חרותים על אבן שמות חמשת החיילים שנהרגו. במהלך יום הזיכרון לחללי מערכות ישראל נערך במקום טקס.

חירות בית"ר 
ההיאחזות אוזרחה בדצמבר 1975 בידי משקי חרות בית"ר. היישוב קם כמושב שיתופי, והשתנה מאוחר יותר למושב "רגיל". המושב סבל בראשיתו מקשיים כלכליים ובאוגוסט 1979 הודיע ארגון הקניות שלו שהוא מפסיק לספק לו אשראי בגלל חובות. בעקבות זאת קיבל המושב סיוע מהחטיבה להתיישבות של ההסתדרות הציונית, תוך שהחטיבה מפעילה הדרכה וביקורת משקית אולם החובות של המושב המשיכו לגדול.

היישוב במאה ה-21
עד 2003 אכלס היישוב משפחות חילוניות בלבד. עקב היענות נמוכה של מצטרפים חדשים ליישוב, חברי היישוב החליטו לפתוח את שעריו גם למשפחות דתיות. ב-2002 הוקמה בגיתית ישיבה גבוהה, וסביבה התפתח גרעין של 7 משפחות דתיות-לאומיות שרובן אינן חקלאיות. בסוף שנת הלימודים תשס"ו נסגרה הישיבה.

המתיישבים הדתיים נשארו במקום ובנו בו בתי קבע. נכון לשנת 2018 המושב הוא בעל אוכלוסייה מעורבת של חילוניים ודתיים, כ-120 משפחות (נכון למאי 2024).

החקלאים במושב מגדלים תאנים, ענבים וכ-200 דונם עצי תמרים במטע שיתופי, ו-400 דונם נוספים בבעלות פרטית של מספר חברים. כמו כן קיימת בו חוות לולים לגידול פטם.

ביישוב פועל סניף של תנועת הנוער בני עקיבא. בנוסף מפעיל היישוב תחנת דלק, חווה סולארית, פאב מקומי, וספרייה.

הזמר אריאל זילבר הוא תושב היישוב.

במרץ 2023 הוקמה ליד המושב חווה חקלאית המגדלת בקר לבשר.
500px|ממוזער|מרכז|גיתית כפי שנראה מציר אלון

 קישורים חיצוניים 

גיתית, באתר המועצה אזורית בקעת הירדן
אתר עצמאי של תושב המקום
; 



הערות שוליים

קטגוריה:מושבים
קטגוריה:משקי חרות בית"ר
קטגוריה:מועצה אזורית ערבות הירדן
קטגוריה:היאחזויות נח"ל
קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1972
קטגוריה:מדבר שומרון
קטגוריה:מושבים ביהודה ושומרון