רביב דרוקר

רביב דרוקר (נולד ב-11 בספטמבר 1970) הוא עיתונאי חוקר ופובליציסט ישראלי, חתן פרס סוקולוב לתקשורת אלקטרונית לשנת 2011. משמש הפרשן הפוליטי של חדשות 13 ומגיש תוכנית התחקירים "המקור" כמו גם "אזור בחירה".

ביוגרפיה
שמאל|ממוזער|200px|רביב דרוקר בשידור
ממוזער|שמאל|200px|רביב דרוקר במהלך הרצאה, אוקטובר 2016
דרוקר הוא הילד האמצעי מבין שלושה אחים. הוא גדל בשכונת רמת ורבר בפתח תקווה, למד בבית הספר היסודי "נווה עוז" בעיר, וסיים את לימודי התיכון בתיכון "בן-גוריון" בעיר במגמה ריאלית.

בשירותו הצבאי שימש דרוקר כחוקר מצ"ח ולאחר שחרורו עבד כשנה כחוקר פרטי בתחום הביטוח. הוא בעל תואר ראשון במשפטים מטעם אוניברסיטת תל אביב.

דרוקר החל לעבוד ככתב כללי ב"מעריב". בהמשך שימש ככתב לענייני נדל"ן ותשתיות, ולאחר מכן ככתב מדיני. ב-1998 עבר להיות הכתב המדיני של גלי צה"ל. במקביל הגיש לעיתים בתחנת הרדיו את התוכנית "מה בוער".

החל מאוגוסט 2003 הוא שימש כפרשן הפוליטי של "חדשות עשר". ממרץ 2006 עד אפריל 2009 הגיש לצד עפר שלח את "שישי" - מהדורת ליל שבת של ערוץ 10. ממאי 2009 הגישו השניים את תוכנית התחקירים "המקור"; בהמשך, דרוקר הגיש את התוכנית לצד מיקי רוזנטל ורזי ברקאי, ואחר כך הגיש אותה לבדו.

ב-2004 היה שותף לייסודה של התנועה לחופש המידע, וכיהן כיושב הראש שלה עד דצמבר 2016.

22 יום לפני הבחירות ב-2006 חשף דרוקר את "יומני עמרי" - רשימות ובהן מינויים פוליטיים של עמרי שרון, בנו של ראש הממשלה לשעבר, אריאל שרון. ב-15 ביוני 2007, שלושה ימים לאחר סיום הבחירות הפנימיות לתפקיד יו"ר מפלגת העבודה וההכרזה על ניצחונו של אהוד ברק, חשף דרוקר צילומים מקלפיות במגזר הערבי, שהראו כי כמות המצביעים בפועל הייתה נמוכה משמעותית ביחס לאחוזי ההצבעה הגבוהים שלכאורה נרשמו במגזר. החשיפה הובילה לחקירת משטרה של יאח"ה.

במרץ 2007 חשף דרוקר מסמך פנימי מלשכתו של אהוד אולמרט, שמתעד את ההטבות שנתנו אולמרט ואנשיו לפעילי הליכוד. כמה חודשים לאחר מכן הורה היועץ המשפטי לממשלה, מני מזוז, על חקירת יאח"ה בנושא, בעקבות התחקיר.

ב-2008 פרסם כי בזמן מלחמת לבנון השנייה, כשנסע בנימין נתניהו בלוויית אשתו, שרה נתניהו, למסע הסברה בלונדון, הוצאותיהם היו גבוהות ושולמו על ידי תורם לונדוני. בתגובה הגיש נתניהו תביעת דיבה כנגד דרוקר וערוץ 10, אותה ביטל לאחר זמן מה. הסתבר שנסיעתה של שרה נתניהו לא אושרה כנדרש על ידי ועדת האתיקה, ונתניהו קיבל הערה על כך מהוועדה.

ביוני 2008 חשף דרוקר אי-סדרים בספר המתפקדים של מפלגת קדימה, מה שהוביל לחקירת משטרה של יאח"ה.

בנובמבר 2016 פרסם דרוקר כתבה שלפיה קיבל בנו של ראש הממשלה, יאיר, טובות הנאה מהמיליארדר האוסטרלי ג'יימס פאקר. בתגובה האשים אותו בנימין נתניהו ב"שטיפת מוח" ו"רצח אופי".

באפריל 2018 החל להגיש את הסדרה התיעודית "הקברניטים" העוסקת במנהיגותם של שישה מראשי ממשלות ישראל.

ב-11 ביולי 2024 רשת הודיעה כי תוכניתו של דרוקר "אזור מלחמה" תרד מהמסך

פרשת ביביטורס ושיחות נתניהו-רגב

במרץ 2011 פרסם תחקיר בתוכנית "המקור" שבו טען כי בשנים 1999–2008 נסעו נתניהו ובני משפחתו מחוץ לישראל על חשבון גופים פרטיים, גם אחרי חזרתו של נתניהו לפוליטיקה ב-2002. התחקיר, שנודע כ"פרשת ביביטורס" הביא לבדיקה של מבקר המדינה. בסופו של דבר החליט היועץ המשפטי לממשלה יהודה וינשטיין בספטמבר 2014, לאמץ את המלצות המשטרה ופרקליטות המדינה ולסגור את התיק לאחר ש"במכלול החומר שנאסף לא נמצא שיש מקום לפתוח בחקירה".

ב-2015 עתרו דרוקר וחדשות ערוץ 10 לבית המשפט המחוזי בירושלים, כדי לקבל מידע על כל השיחות שנערכו בין ראש הממשלה נתניהו ועמוס רגב, עורך "ישראל היום", ובעל העיתון שלדון אדלסון. השופט דוד מינץ פסק שנתניהו יחויב למסור את הפירוט המלא של מועדי שיחותיו עם אדלסון ורגב, אך הוסיף כי בטרם חשיפת המידע יש לעדכן את אדלסון ואת רגב על תוצאות העתירה ולאפשר להם להתנגד לה. אלה אכן התנגדו בנימוק של פגיעה בפרטיותם, ובפברואר 2016 ביטל בית המשפט העליון את החלטת המחוזי. לאור זאת קבע השופט מינץ ביולי 2016 שנתניהו לא יחויב למסור את המידע, כי שבנסיבות מקרה זה, העניין הציבורי העומד בבסיס הבקשה לקבל את המידע לא גובר על פני זכותם לפרטיות של רגב ואדלסון. באוקטובר 2016 ערערו שוב דרוקר וחברת החדשות של ערוץ 10 בבית המשפט העליון על ההחלטה, ובאוגוסט 2017 קיבל בית המשפט העליון את הערעור, וקבע שהאינטרס הציבורי במסירת המידע על בסיס חוק חופש המידע, גובר על הפגיעה בפרטיותם של אדלסון ורגב.

פרשת הצוללות

בנובמבר 2016 חשף דרוקר תכתובת מייל של דוד שמרון, פרקליטו של ראש הממשלה בנימין נתניהו. המייל הוכיח את מערבותו של שמרון במכרז הצוללות, תוך שהוא מייצג בעסקה זו את מיקי גנור, נציגה הישראלי של יצרנית הצוללות טיסנקרופ. החשיפה התגלגלה לפרשת הצוללות, שבמסגרתה הוגשו בסופו של דבר כתבי אישום, אם כי בסופו של דבר לא הוגש כתב אישום נגד דוד שמרון עצמו.

תחקיר מירי רגב
במאי 2024 שודר בערוץ 13 חלקו הראשון של תחקיר המקור על תפקודה של שרת התחבורה מירי רגב. המידע נמסר על ידי ראש המטה שלה שהתפטר, יונתן יהוסף. לפיו, השרה הקדישה לענייני תחבורה כשעה בשבוע וכל שאר זמנה הוקדש לפגישות פוליטיות לשם קידומה בפריימריס הליכוד. בנוסף, הוצגה טבלה של ראשי רשויות שבה נעזרה, מדורגת לפי התמיכה הפוליטית בה. הובאו דוגמאות ליחס בלתי ענייני, מפלה ואף מסכן בענייני תחבורה לפי דירוגו של ראש הרשות המקומית בטבלה. בעקבות התחקיר פתחה יאח"ה בחקירה בחשד למרמה והפרת אמונים במשרד התחבורה.

תביעות דיבה
נגד דרוקר
בשנת 2007 הגיש יושב ראש ארגון המורים, רן ארז, תביעת דיבה בסך 4 מיליון ש"ח נגד דרוקר, "חדשות 10" ונושאי משרה נוספים ב"חדשות 10", בעקבות ידיעה ששודרה ב"חדשות 10" לפיה שביתת המורים היא חלק מתוכנית קונספירציה של ארז ואחרים להחליף את שרת החינוך יולי תמיר בח"כ עמי איילון. התביעה אושרה בבית משפט השלום, אך נדחתה בערעור שהוגש לבית המשפט המחוזי.

באפריל 2011 הגיש ראש הממשלה, בנימין נתניהו תביעת דיבה בגובה 3.5 מיליון ש"ח נגד ערוץ 10, דרוקר, מיקי רוזנטל ונענע 10, בעקבות הפרסום על המימון הכפול לכאורה לאחת מטיסותיו של נתניהו (פרשת ביביטורס). בעקבות גישור בין הצדדים הגיעו הצדדים להסכמה על ביטול תביעה זו ותביעה נוספת של נתניהו נגד ערוץ 10, תוך ש"ראש הממשלה ורעייתו שומרים על מלוא זכותם לחדש את ההליכים המשפטיים נגד כל אחד מהנתבעים בכל אחת משתי התביעות בכל עת, על-פי שיקול דעתם הבלעדי", ואילו הנתבעים הבהירו כי "ינהגו באופן הוגן וענייני כלפי ה"ה שרה ובנימין נתניהו, בהתאם למדיניותם כלפי יתר האישים והגורמים אותם הם מסקרים".

איש העסקים וולטר סוריאנו הגיש שלוש תביעות דיבה נגד דרוקר. השנייה מתביעות אלה נדחתה על הסף, ובשתי האחרות התביעה נדחתה תוך קביעה שזו תביעת השתקה חיוב סוריאנו בהוצאות משפט בסך 140 אלף ש"ח.

מטעם דרוקר
בינואר 2017 הגישו דרוקר ו"חדשות 10" תביעת דיבה נגד העיתונאי אראל סג"ל, על שטען שבתחקיר שפרסם דרוקר הוא ניסה להפיל את מח"ט גבעתי, אל"ם עופר וינטר, מטעמים אידאולוגיים. בעקבות התביעה התנצל סג"ל על דבריו.

באוקטובר 2021 הגיש דרוקר תביעת דיבה בסך מיליון ש"ח נגד יעקב ברדוגו, תחנת הרדיו גלי צה"ל שבה הוא משדר, המגישים נועם פתחי ויותם זמרי ותחנות הרדיו גלי ישראל ורדיו דרום שבהן הם משדרים, בטענה שבעקבות טור שפרסם בעיתון "הארץ" ייחסו לו ביצוע עבירה פלילית של סחיטה באיומים כלפי שר הביטחון בני גנץ. בפברואר 2025 נפסק כי הנתבעים הטעו את המאזינים והציגו מצג שווא מעוות לגבי תוכן טור הדעה שהוא פרסם ויפצו את דרוקר בסכום של 150 אלף ש"ח בתוספת הוצאות משפט, בגין פרסום לשון הרע על אודותיו. לגבי ברדוגו אף נפסק כי פרסם את אשר פרסם נגד דרוקר "בכוונה לפגוע", ועל כן חלק מסכום הפיצוי הוטל עליו אישית ולא על גוף השידור שבו פרסם את הדיבה. הנתבעים ערערו על פסק הדין.

באפריל 2023 הגיש דרוקר תביעת דיבה בסך 1.2 מיליון ש"ח נגד כנרת בראשי, עכשיו 14, רדיו גלי ישראל ורדיו קול ברמה, בעקבות דברים שבראשי ייחסה לו בדבריה באמצעי תקשורת אלה.

תביעת דיבה שהגיש דרוקר כנגד ינון מגל ושמעון ריקלין נדחתה ב-6 בספטמבר 2023 ברובה הגדול, וכנגד פיצוי של 5,000 ש"ח לטובת דרוקר, פסק השופט הוצאות של 5,000 ש"ח לטובת הנתבעים.

חיים אישיים
אחיו הבכור הוא מאמן הכדורסל שרון דרוקר.

דרוקר הוא בן זוגה של העיתונאית ענת גורן. הם מתגוררים בתל אביב ולהם ארבעה ילדים.

 ספריו 
 חרקירי - אהוד ברק במבחן התוצאה. הוצאה: ידיעות אחרונות, (2002) - על תקופת שלטונו של אהוד ברק.
 בומרנג (2005, יחד עם עפר שלח) - על "כישלון המנהיגות באינתיפאדה השנייה".

 פרסים 
 בספטמבר 2008 קיבל את אות אומ"ץ.
 ב-2011 זכה בפרס סוקולוב.
 ב-2012 זכה בפרס "מגן השקיפות" מטעם שבי"ל. מנימוקי ועדת השיפוט: "מבכירי העיתונאים בישראל ויו"ר התנועה לחופש המידע, אחד מהלוחמים הידועים למען שקיפות ביחסי הון-שלטון בישראל. מאחוריו שורה של תחקירים נוקבים שזכו לתהודה ציבורית".
 ב-2016 זכתה התנועה לחופש המידע שבראשותו, באות אבירי איכות השלטון בקטגוריית מאבק חברתי למען טוהר המידות ואיכות השלטון.

ביקורת על עבודתו
בתביעת דיבה שהגיש יו"ר הכנסת דן תיכון נגד דרוקר, גולן יוכפז ומפקד גלי צה"ל זאב דרורי, פסק בית המשפט המחוזי כי התחקיר שפרסמו על תיכון מהווה הוצאת לשון הרע וגזר עליהם תשלום של חצי מיליון ש"ח פיצויים, בערעור שהוגש, הוריד בית המשפט העליון את סכום הפיצויים ל-300,000 ש"ח.

באוגוסט 2008, פרסם העיתון "ידיעות אחרונות" כתבה נגד דרוקר, תחת הכותרת "חפיף דרוקר". בכתבה פורסמו טענות כנגד המקצועיות, האתיקה והאישיות של דרוקר, רובן, מלבד אחת, בעילום שם. דרוקר טען בתגובה שהכתבה כוללת שקרים רבים וכי היא נובעת מנקמנות על כך שמתח מצדו ביקורת על "ידיעות אחרונות" ובכיריו. בהמשך תבע דרוקר את העיתון בסך של מיליון שקל בגין הוצאת דיבה. הצדדים פנו להליך גישור ובסופו הוסכם כי העיתון יפרסם בכפולה הפותחת של המוסף "7 לילות" כי לא הייתה לו כוונה להטיל דופי ביושרה האישית והמקצועית של דרוקר.

 קישורים חיצוניים 

 הבלוג של רביב דרוקר
 רביב דרוקר באתר חדשות 13





 יורם יובל, שיחת נפש עם רביב דרוקר, בטלוויזיה החינוכית, 27 בנובמבר 2014

 דרוקר: לא מאמין לברית לפיד-ליברמן, באתר הפלוג, 14 ביוני 2015
 הסיפור של רביב דרוקר - כתבת השער // רונית ורדי, באתר ליברל, 11 בינואר 2016









 הערות שוליים 

*
קטגוריה:ערוץ עשר: שדרנים, שחקנים ומנחים
קטגוריה:סגל חדשות 13
קטגוריה:סגל גלי צה"ל
קטגוריה:סגל מעריב
קטגוריה:זוכי פרס סוקולוב
קטגוריה:פובליציסטים ישראלים
קטגוריה:מחברי ספרי עיון ישראלים
קטגוריה:פרשנים פוליטיים ישראלים
קטגוריה:בלוגרים ישראלים
קטגוריה:עיתונאים חוקרים ישראלים
קטגוריה:כתבים מדיניים ישראלים
קטגוריה:פעילי תוכן חופשי ישראלים
קטגוריה:פתח תקווה: אישים
קטגוריה:בוגרי תיכון בן-גוריון (פתח תקווה)
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת תל אביב: משפטים
קטגוריה:זוכי פרס צ'צ'יק
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1970