אברהם מלניקוב

אברהם מֶלְנִיקוֹב (15 ביוני 1892 – 27 באוגוסט 1960) היה פסל בתקופת היישוב. יצירתו הנודעת ביותר היא אנדרטת "האריה השואג" בבית הקברות כפר גלעדי - תל חי.

מעבר לתרומתו האמנותית כפסל, היה מלניקוב גם לוחם, סופר ומורה להתעמלות ולנינג'יטסו והיה בין מקימי אגודת אמנים עברית בשנת 1920.

ביוגרפיה
נולד בבסרביה בשנת 1892. עלה לארץ ישראל בשנת 1918, כחייל בגדודים העבריים. עסק בפיסול מצעירותו, ולאחר כיבוש באר שבע על ידי הבריטים, יצר פסל של הגנרל אדמונד אלנבי, שהוצב בגן עירוני בבאר שבע; הפסל נהרס במאורעות תרצ"ו - תרצ"ט.

במאורעות תר"פ, התגייס להגנה העצמית של יהודי ירושלים שהתארגנה על ידי זאב ז'בוטינסקי ומונה לפקד על צפון העיר.

מלניקוב השתתף בתערוכות מגדל דוד, שנערכו מדי שנה בשנות העשרים וביטאו את הרוח של האמנות העברית הנוצרת בארץ ישראל. הוא יצר סגנון מיוחד של זיקה לשורשיו של העם היהודי יחד עם ראשוניות פרימיטיבית הרחוקה מהמורשת האירופית, ושהושפעה מאמנות הפיסול של אשור הקדומה.

מלניקוב היה בין מקימי אגודת אמנים עברית בשנת 1920 (בהמשך, בשנת 1934 הפכה להיות אגודת הציירים והפסלים בארץ ישראל), נבחר לוועד הראשון של האגודה, יחד עם יוסף זריצקי ובשנת 1924 נבחר ליושב ראש של האגודה.

בשנת 1925 הגיע מלניקוב לגליל ונפגש עם אנשי גדוד העבודה בראשותו של יצחק שדה. כשראה את קבר האחים של חללי תל חי, כשהוא חשוף וללא מצבה, הציע להקים עליו פסל גדול ממדים שישמש אנדרטה. חוצבי גדוד העבודה חצבו אבן ענקית וגררו אותה לאתר הקבורה. בוריס שץ, מייסד "בצלאל", ארגן סתתים שעזרו למלניקוב בסיתות האנדרטה. שנים עמל מלניקוב בעבודת הפיסול ויצר את אנדרטת האריה השואג, שהפכה לסמל לאומי. האנדרטה נחנכה בטקס רשמי מלא ביום ז' באדר תרצ"ד 22 בפברואר 1934.

בשנות השלושים ירד מלניקוב לאנגליה, אך לא זכה להצלחה ולהכרה באמנותו. בלונדון פיסל אישים מפורסמים, בהם: ארתורו טוסקניני, ליידי מלצ'ט ובנה, המדינאים ארנסט בווין ווינסטון צ'רצ'יל, הלורד קונוויי מאלינגטון, שרה צ'רצ'יל, הסופר גילברט מארי, ואחרים. מרבית מפסליו "האנגליים" של מלניקוב (כמאתיים) הושמדו בהפצצה אווירית של חיל האוויר של גרמניה הנאצית, כחלק מהקרב על בריטניה במהלך מלחמת העולם השנייה בשנים 1941-1940. למעשה, גם מהפסל "ישו הכושי" (מתווה גבס, 1949-1948) נותר תצלום בלבד, וכך גם מפסל החרס "הקבצן" (תאריכו אינו ידוע), או מדיוקן המשוררת היידית מלכה לוקר (גבס, 1936).

בשנת 1959 חזר ארצה, ונפטר בחיפה שנה לאחר שובו, בגיל 68. הוא נטמן לצד רעייתו שרלוטה לבית ניסנהולץ (נפטרה בשנת 1949) בכפר גלעדי, למרגלות יצירתו הנודעת, האריה השואג. מלניקוב הותיר אחריו בת אחת.

בפארק הלאומי ברמת גן נמצא פסלו של מלניקוב "יהודה המתעורר".

ארכיונו האישי שמור ב.

גלריה

לקריאה נוספת
 100 אמנים בישראל, גבריאל טלפיר, הוצאת גזית, תל אביב, 1971.
 מלניקוב, אילנה אורתר, נתן זך, הגלריה לאמנות של אוניברסיטת חיפה, ללא תאריך (1982?).
 מקורות הפיסול הארצישראלי 1906-1939, גדעון עפרת, מוזיאון הרצליה לאמנות, 1990.
 על משולש הפוך בין כאן לירח, דני דותן, הוצאת כתר, 1993.
 משנה לשנה זה, נתן זך, הוצאת הקיבוץ המאוחד, 2009, עמ' 142–157.

קישורים חיצוניים



 עמוס קינן, 




 אברהם מלניקוב באתר בית אלון
 מלניקוב האיש שיצר את פסל האריה השואג באתר ההעפלה והרכש

 ד"ר אלי אשד, סיפור מאת אליעזר שמאלי על אברהם מלניקוב יוצר פסל האריה בתל חי, אתר יקוםתרבות, 13 בפברואר 2022


הערות שוליים

קטגוריה:פסלים ישראלים
קטגוריה:לוחמי הגדודים העבריים
קטגוריה:אנשי העלייה השלישית
קטגוריה:אישים הקבורים בכפר גלעדי
קטגוריה:חברי אגודת אמנים עברית
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1892
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-1960