אולימפיאדת לוס אנג'לס (1984)

אולימפיאדת לוס אנג'לס (1984) היא האולימפיאדה ה־23 במספר בעת החדשה. היא נמשכה 16 ימים, מ־28 ביולי עד 12 באוגוסט 1984. השתתפו בתחרויות 6,829 ספורטאים מ־140 מדינות. 

בעקבות החרם שהוטל בהנהגת ארצות הברית על אולימפיאדת מוסקבה (1980) החליטו 14 מדינות מן הגוש המזרחי להחרים את אולימפיאדת לוס אנג'לס. בהן ברית המועצות, קובה, גרמניה המזרחית ופולין (אך לא רומניה, שהשתתפה במשחקים). שתי מדינות נוספות, איראן ולוב החרימו אף הן את המשחקים מסיבות אחרות. החרם של ארצות הגוש המזרחי פגע ברמת התחרויות בתחומים שנשלטו באופן מסורתי על ידי נציגיהן. אותן מדינות קיימו במקביל תחרות משלהן בשם "משחקי הידידות".

בניגוד לאולימפיאדות קודמות, שגרמו הפסדי עתק לערים ולמדינות המארגנות, התאפיינה אולימפיאדת לוס אנג'לס בהוצאות קטנות יחסית (עקב תשתית מוכנה של מתקנים ראויים שחסכה את הצורך בהקמת חדשים) ובהכנסות גבוהות, עקב עירוב תאגידים כנותני חסות של המשחקים, המתקנים, והמוצרים הנלווים. כתוצאה מכך, הייתה זו האולימפיאדה הראשונה שמיצתה עד תום את הפוטנציאל המסחרי שלה והסתיימה ברווח כספי - וכך פרצה את הדרך לאולימפיאדות הבאות אחריה.

 מתקנים 
טקסי הפתיחה ותחרויות האתלטיקה התקיימו באצטדיון הזיכרון תחרויות ההתעמלות בפאולי פביליון תחרויות הכדורסל בהפורום הכדורעף בלונג ביץ' וגמר הכדורגל ברוז בול.

 אירועים בולטים 
אתלטיקה

נשים
 ואלרי בריסקו-הוקס (), זכתה ב-3 מדליות זהב, בריצת 200 מטר, בריצת 400 מטר ובריצת שליחות 4x400 מטר. היא האתלטית הראשונה בהיסטוריה של המשחקים האולימפיים, שזכתה הן בריצת 200 מטר והן בריצת 400 מטר במדליית זהב באותה אולימפיאדה.
 צ'נדרה צ'יזבורו (), זכתה ב-3 מדליות, 2 זהב ו-1 כסף, מדליות זהב בריצות השליחות 4x100 מטר ו-4x400 מטר ומדליית כסף בריצת 400 מטר.
 אוולין אשפורד (), זכתה בשתי מדליות זהב, בריצה ל-100 מטר ובריצת שליחות 4x100 מטר.
 נאוול אל מוטאווקל (), זכתה בריצת 400 מטר משוכות ובכך הייתה לאישה המרוקאית הראשונה שזכתה במדליית זהב אולימפית.
 ג'ואן בנויט (), זכתה במדליית הזהב בריצת מרתון לנשים שנערכה לראשונה במשחקים אלו. ריצה זו זכורה בשל התמונות הקשות של האתלטית השווייצרית גבריאלה אנדרסן-שיס שהתמוטטה בקו הסיום בשל התייבשות. את ההקפה האחרונה באצטדיון היא רצה בקצב איטי למדי של 5 דקות ו-44 שניות. כעבור שעתיים היא התאוששה ושוחררה לאחר שטופלה במקום.
 אולריקה מייפארת (), זכתה פעם שנייה במדליית זהב, בקפיצה לגובה, לאחר 12 שנים.

גברים
 קארל לואיס (), שיחזר את הישגו של ג'סי אוונס מארצות הברית וזכה ב-4 מדליות זהב, בריצת 100 מטר, בריצת 200 מטר, בריצת שליחים 4x100 מטר ובקפיצה לרוחק.
 אלונזו בייברס (), זכה בשתי מדליות זהב, בריצת 400 מטר ובריצת שליחים 4x400 מטר
 אדווין מוזס (), זכה פעם שנייה במדליית זהב, בריצת 400 מטר משוכות, לאחר 8 שנים.
 קארלוס לופז (), זכה במדליית זהב בריצת מרתון בשיא אולימפי (2:09:21 שעות) שהחזיק מעמד 24 שנים. ובכך היה לפורטוגלי הראשון שזכה במדליית זהב אולימפית.
 דיילי תומפסון (), זכה בפעם השנייה ברציפות בקרב עשר, אך החמיץ במעט את שיא העולם. שנה לאחר מכן התוצאות שהוא קבע נוקדו מחדש ובתוך כך ניקבע שיא עולם חדש.
 סבסטיאן קו (), זכה בפעם השנייה ברציפות בריצת 1500 מטר ובכך היה לאתלט הראשון שזכה בהישג זה במשחקים האולימפיים.
 אל ג'וינר (), זכה במדליית זהב בקפיצה משולשת ואחותו ג'קי ג'וינר קרסי זכתה במדליית כסף בקרב שבע.

הוקי שדה
נשים
מקוםנבחרתקובץ:Med 1.pngקובץ:Med 2.pngקובץ:Med 3.pngגברים
מקוםנבחרתקובץ:Med 1.pngקובץ:Med 2.pngקובץ:Med 3.png

התעמלות
נשים
נבחרת הנשים בהתעמלות של רומניה (), זכתה במדליית זהב לפני נבחרת ארצות הברית ונבחרת סין.
אקטרינה סאבו (), זכתה ב-5 מדליות, מהן 4 זהב ו-1 כסף.
מרי לו רטון (), זכתה ב-5 מדליות, מהן אחת זהב בתחרות הקרב רב אישי, 2 כסף ו-2 ארד.

גברים
נבחרת הגברים בהתעמלות של ארצות הברית (), זכתה במדליית זהב לאחר 80 שנה, מאז אולימפיאדת סנט לואיס (1904) בתחרות הקבוצתית, לפני נבחרת סין ונבחרת יפן.
לי נינג (  סין), זכה ב-6 מדליות מהן 3 זהב, 2 כסף ו-1 ארד.
קוג'י גושיקן (), זכה ב-5 מדליות מהן 2 זהב, כולל בתחרות הקרב רב אישי, 1 כסף ו-2 ארד.

כדורגל

גברים
מקוםנבחרתקובץ:Med 1.pngקובץ:Med 2.pngקובץ:Med 3.png

כדוריד

נשים
מקוםנבחרתקובץ:Med 1.pngקובץ:Med 2.pngקובץ:Med 3.pngגברים
מקוםנבחרתקובץ:Med 1.pngקובץ:Med 2.pngקובץ:Med 3.png

כדורמים
גברים
מקוםנבחרתקובץ:Med 1.pngקובץ:Med 2.pngקובץ:Med 3.png

כדורסל

נשים
מקוםנבחרתקובץ:Med 1.pngקובץ:Med 2.pngקובץ:Med 3.pngגברים
מקוםנבחרתקובץ:Med 1.pngקובץ:Med 2.pngקובץ:Med 3.png

כדורעף
נשים
מקוםנבחרתקובץ:Med 1.pngקובץ:Med 2.pngקובץ:Med 3.pngגברים
מקוםנבחרתקובץ:Med 1.pngקובץ:Med 2.png ברזילקובץ:Med 3.png

שחייה

נבחרת השחייה של ארצות הברית לגברים ולנשים שלטה ללא עוררין בתחרויות השחייה, בהיעדרן של נבחרת השחייה לנשים של מזרח גרמניה, בשל החרם על המשחקים. היא זכתה ב-21 מדליות זהב מתוך 29 אפשריות ו-34 מדליות בסך הכל מתוך 53 אפשריות.

נשים
 ננסי הוגסהד (), זכתה ב-4 מדליות, מהן 3 מדליות זהב ומדליית כסף אחת. מדליות זהב, במשחה היוקרתי ל-100 מטר חופשי ביחד עם קרי סטיינסייפר ובשני משחי השליחות ומדליית כסף במשחה ל-200 מטר מעורב אישי.
 טרייסי קולקינס (), זכתה ב-3 מדליות זהב, במשחים ל-200 ול-400 מטר מעורב אישי ובמשחה שליחות 4x100 מטר מעורב. במשחה ל-200 מטר מעורב אישי היא קבעה שיא אולימפי.
 מרי טי מאהר (), הברית זכתה ב-3 מדליות זהב, במשחים ל-100 ול-200 מטר פרפר ובמשחה שליחות 4x100 מטר מעורב. במשחה ל-200 מטר פרפר היא קבעה שיא אולימפי.
 קרי סטיינסייפר (), זכתה ב-3 מדליות זהב, במשחה היוקרתי ל-100 מטר חופשי ביחד עם ננסי הוגסהד ובשני משחי השליחות.
 טיפני כהן (), זכתה בשתי מדליות זהב במשחים ל-400 ול-800 מטר חופשי בשיא אולימפי בכל אחד מהמשחים.
 אן אוטנברייט (), זכתה ב-3 מדליות, אחת מכל סוג. מדליית זהב במשחה ל-200 מטר חזה, מדליית כסף במשחה ל-100 מטר חזה ומדליית ארד במשחה שליחות 4x100 מטר מעורב.

גברים
 ראודי גיינס (), זכה ב-3 מדליות זהב, כולל במשחה היוקרתי ביותר ל-100 מטר חופשי ובשני משחי שליחים.
 מיכאל גרוס (), זכה ב-4 מדליות, מהן 2 מדליות זהב תוך כדי קביעת שני שיאי עולם, במשחה ל-100 מטר פרפר ובמשחה ל-200 מטר חופשי ו-2 מדליות כסף במשחה ל-200 מטר פרפר ובמשחה שליחים 4x200 מטר חופשי
 ריק קארי (), זכה ב-3 מדליות זהב, במשחי הגב ובמשחה שליחים 4x100 מטר מעורב.
 מייק הית' (), זכה ב-4 מדליות, מהן 3 מדליות זהב במשחי השליחים ומדליית כסף אחת במשחה ל-200 מטר חופשי.
 ויקטור דייוויס (), זכה ב-3 מדליות, מהן מדליית זהב אחת במשחה ל-200 מטר חזה תוך כדי קביעת שיא עולם חדש ו-2 מדליות כסף במשחה ל-100 מטר חזה ובמשחה שליחים 4x100 מטר מעורב.
 פאבלו מוראלס (), זכה ב-3 מדליות, מהן מדליית זהב אחת במשחה שליחים 4x100 מטר מעורב ושתי מדליות כסף במשחה ל-100 מטר פרפר ובמשחה ל-200 מטר מעורב אישי. 
 אלכס באומן (), זכה ב-2 מדליות זהב תוך כדי קביעת שני שיאי עולם חדשים במשחי המעורב אישי.

שחייה צורנית 
 טרייסי רואיז (), זכתה בשתי מדליות זהב, אישי וזוגות והייתה לאלופה האולימפית הראשונה בשחייה צורנית. ענף ספורט זה נכנס לראשונה באולימפיאדה זו.

מדליות
המדינות שגרפו את מרב המדליות:

 מקום מדינהזהבכסףארד סה"כ 1 25px ארצות הברית  83  61  30  174 2  25px רומניה 20  16  17  53 3  25px מערב גרמניה 17  19  23  59 4  25px סין 15  8  9  32 5  25px איטליה  14  6  12  32 6  25px קנדה 10  18  16  44 7  25px יפן 10  8  14  32 8  25px ניו זילנד 8  1  2  11 9  25px יוגוסלביה 7  4  7  18 10  25px קוריאה הדרומית 6  6  7  19

המשלחת הישראלית

לאולימפיאדה זו, שלחה ישראל את המשלחת הגדולה ביותר שלה עד אז, עם 33 ספורטאים ב-11 ענפים שונים. על אף זאת, אף אחד מנציגי ישראל לא הצליח להגיע להישגים משמעותיים באולימפיאדה. בשנה זו ייצג עמוס מנסדורף לראשונה את ישראל בענף הטניס באולימפיאדה, ואבירם מזרחי היה הקיאקיסט הישראלי הראשון, כאשר סיים במקום הרביעי בחצי הגמר. כמו כן, נרשמה השתתפות ישראלית ראשונה באגרוף, התעמלות אמנותית וגלשני רוח.

ראו גם
יהודים באולימפיאדת לוס אנג'לס

קישורים חיצוניים


 אתר הוועד האולימפי
 הדו"ח הרשמי 




ממוזער|ימין|400px|המדינות שהחרימו את אולימפיאדות 1976, 1980, 1984 מסיבות שונות

1984
קטגוריה:1984 בספורט
קטגוריה:לוס אנג'לס: היסטוריה
קטגוריה:1984 בארצות הברית
לוס אנג'לס
*