דן טולקובסקי

דן טוֹלקוֹבסקי (17 בינואר 1921 – 28 בנובמבר 2025) היה איש צבא ישראלי בדרגת אלוף. המפקד החמישי של חיל האוויר הישראלי ממאי 1953 עד יולי 1958. כמנכ"ל חברת "השקעות דיסקונט" ואחר כך כמשקיע הון סיכון, טולקובסקי היה מהאבות המייסדים של תעשיית ההיי-טק בישראל.

ביוגרפיה
טולקובסקי נולד בשנת 1921 בתל אביב, בנם של שמואל טולקובסקי, מראשי הפרדסנים בארץ ופעיל ציוני נודע, וחנה, בתו של יצחק ליב גולדברג. למד בגימנסיה הרצליה בתל אביב, וב-1936 החל לפעול ב"הגנה". ב-1938 המשיך לימודיו באימפריאל קולג' בלונדון והוסמך כמהנדס מכונות.

קריירה צבאית
250px|ממוזער|שמאל|טולקובסקי (משמאל) מבלה במועדון המלחים היהודים בחיפה, 1944
250px|ממוזער|מבצע שחרית, 1956, קבלת מטוסי המיסטר בבסיס חצור. מימין לשמאל: מפקד חיל האוויר דן טולקובסקי, רה"מ דוד בן-גוריון, השגריר יעקב צור, אלישבע קפלן ובעלה שר האוצר לוי אשכול.

בשנת 1942 התגייס לחיל האוויר הבריטי, עבר קורס טיס בטרנסוואל שבדרום אפריקה, קיבל את כנפי הטיס ב-1943, ועבר אימון מבצעי במצרים. שירת כטייס ספיטפייר בטייסת 238 של חיל האוויר המלכותי, והשתתף בקרבות באיטליה ובדרום צרפת. באוקטובר 1944 הוצב בטייסת 94 והשתתף בקרבות ביוון. בתום מלחמת העולם השנייה שירת בטייסת תובלה, לאחר מכן בבסיס חיל האוויר הבריטי בלוד, וביוני 1946 השתחרר בדרגת לוטננט טיסה. עבד בבריטניה במשך כשנה במפעל של בן דודו מדרגה שנייה אלכסנדר גולדברג (לימים נשיא הטכניון) במטרה לצבור ניסיון כמהנדס מכונות. בבריטניה גויס חזרה ל"הגנה", ועסק ברכש חשאי של מטוסים והטסתם לישראל. באחת הטיסות נפצע ושבר את ידו באורח קשה, והושבת מהטסה במשך כחצי שנה.

בשנת 1948 חזר לארץ ישראל, ימים ספורים לפני הכרזת העצמאות. הוא גויס לצה"ל לחיל האוויר, והשתתף כאיש צוות אוויר בגיחות הפצצה בחזית המצרית. בהמשך מילא תפקידי מטה והדרכה, בהם ראש להק ההדרכה, ושימש "מפקח כללי" בחיל. ביוני 1951 השתחרר מצה"ל בדרגת אלוף-משנה, אך גויס חזרה עם מינויו של חיים לסקוב למפקד החיל ביולי 1951, ומונה לראש המטה שלו.

במאי 1953 מונה למפקד חיל האוויר. בתקופת כהונתו נקלטו בחיל מטוסי קרב סילוניים החל ממטוס הסילון הראשון של החיל, גלוסטר מטאור, ובהמשך מטוסי דאסו אוראגן, דאסו מיסטר IV, דאסו סופר מיסטר וסוד אוויאסיון ווטור. כמו כן נרכשו לחיל מערכות מכ"ם חדישות. 

ב-1956 השתתף החיל במלחמת סיני (ראו בהרחבה בערך הזירה האווירית במלחמת סיני). בחודשים שקדמו למלחמה הצטייד חיל האוויר במטוסי מיסטר ודקוטה נוספים, והוצבו בישראל טייסות של חיל האוויר הצרפתי לשם הגנה אווירית על העורף בישראל. את המלחמה פתח חיל האוויר ב"מבצע תרנגול" שבו הופל מטוס מטוס תובלה מצרי מדגם איליושין Il-14 ובו 16 מקציניו הבכירים של צבא מצרים, ב"מבצע מספריים" לניתוק קווי הטלפון שחיברו את חצי האי סיני לשאר מצרים, וב"מבצע מכבש" להצנחת גדוד 890 של חטיבת הצנחנים בפתחו המזרחי של מעבר המיתלה. בימי הלחימה הראשונים התנהלו קרבות אוויר אחדים, ובהמשכה התמקד החיל בסיוע לכוחות היבשה.

ביולי 1958 העביר טולקובסקי את הפיקוד על חיל האוויר לעזר ויצמן, ומונה לראש מינהל התכנון והמחקר המדעי במשרד הביטחון עד אפריל 1959.

קריירה אזרחית
ב-1959 מונה לדירקטור בחברת "דלק" חברת הדלק הישראלית. באותה שנה גם מונה כחבר הקורטוריון של הטכניון.

ב-1961 הצטרף לחברת "השקעות דיסקונט" עם הקמתה על ידי בנק דיסקונט ומשפחת רקנאטי, תחילה כסמנכ"ל, ובשנת 1968 מונה למנכ"ל החברה, תפקיד אותו מילא 17 שנים עד פרישתו. החברה הוקמה במטרה להשקיע במיזמים כלכליים בישראל, בעיקר במפעלי תעשייה. בשנים הראשונות השקיעה החברה בשורה של מפעלי תעשייה מובילים, בהם: "החברה לכבלים ולחוטי חשמל" בה שימש יושב ראש, "קליל תעשיות", "נפטא חברה ישראלית לנפט", "ישקר", "אלקו", "פרוטרום", "חברה לנכסים ולבנין ו"כיתן".

בשנת 1962 הכיר את עוזיה גליל והסכים להשקיע בחברה שהקים באותה עת - "אלרון", שנמנתה עם חברות ההיי-טק הראשונות בישראל. טולקובסקי הסכים להשקיע בחברה, אף על פי שעסקה באותה עת רק במחקר ופיתוח ועדיין לא היו לה הכנסות, צעד לא שגרתי באותם ימים. תוך שנים ספורות החברה ייצרה ושיווקה בהצלחה, בין השאר, מכשיר לבדיקת כדוריות דם אדומות, ספקטרומטר מוסבאואר, מכשיר למדידת קרינה רדיואקטיבית ומכשירים למחקר גרעיני. ב־1966 ייסדה "אלרון" עם משרד הביטחון את חברת "אלביט" שהתמקדה בתחום הביטחוני והתפצלה מאוחר יותר לשלוש חברות נפרדות, בהן "אלביט מערכות". ב-1969 הקימה גם את "אלסינט", שעסקה בפיתוח מערכות דימות רפואי. ב-1972 הייתה אלסינט החברה הישראלית הראשונה שהונפקה בנאסד"ק.

בשנת 1968, כמנכ"ל "השקעות דיסקונט", סיפק את המימון הראשוני לאפי ארזי להקמת חברת "סאיטקס קורפוריישן" שייצר ושיווק טכנולוגיות שונות לתעשיית הדפוס, הסריגה, דפוס הטקסטיל והמעגלים המודפסים. טולקובסקי שימש במשך מספר שנים גם יו"ר "סאיטקס".

בשנת 1985 פרש מ"השקעות דיסקונט" והקים ביחד עם בנו, גדעון טולקובסקי, את בנק ההשקעות האמריקאי "בר סטרנס", ויחד עם פרד אדלר, יזם הון סיכון אמריקאי, את "אתנה" - קרן הון סיכון להשקעות בהיי טק הראשונה בישראל. בין החברות בהן השקיעה "אתנה" היו: חברת השבבים "צורן", חברת התוכנה "מרקורי" שנמכרה בשנת 2006 לחברת היולט פקארד תמורת 4.5 מיליארד דולר, חברת הדפוס הדיגיטלי "Electronics for Imaging" וחברת "הרמוניק" שפיתחה פתרונות להעברת וידאו דיגיטלי.

פעילות ציבורית
במאי 1960 מונה כחבר במועצה ציבורית לתעופה אזרחית.
בשנים 1963–1965 היה חבר המועצה הלאומית למחקר ולפיתוח. ב-1967 מונה ליו"ר המועצה הציבורית של בית הספר רקנאטי למנהל עסקים באוניברסיטת תל אביב, וב-1970 עמד בראש ועדת חקירה לחקר התנגשות מטוס חיל האוויר סטרטוקרוזר ומטוס טי.וו.אי בואינג 707 בשדה התעופה לוד. בשנת 1971 מונה ליו"ר הוועד המנהל של אגודת דורשי הטכניון.

היה יו"ר ועדת המשנה לקרינה וליישומי רדיואיזוטופים  של הוועדה לאנרגיה אטומית.

ב-1967 היה ממייסדי התנועה למען ארץ ישראל השלמה, אך בהמשך תמך ברעיון שתי מדינות לשני עמים. ב-1976 נמנה עם קבוצת המייסדים של מפלגת ד"ש. במהלך השיחות על הסכם השלום בין ישראל למצרים היה חבר בקבוצה של קצינים בכירים שהתנגדה לוויתורים בסיני.

בשנים 1978–1980 היה חבר מליאת רשות ניירות ערך. בשנת 1997 היה חבר בוועדת צ'חנובר, שחקרה את כישלון ניסיון ההתנקשות בח'אלד משעל בירדן.

בשנת 2004 היה חבר בוועדה לבחינת המבנה הארגוני של המוסדות להשכלה גבוהה בישראל.

הוקרה
 ב-24 בנובמבר 1958 עוטר באות לגיון הכבוד הצרפתי בדרגת מפקד על ידי שגריר צרפת בישראל, פייר ז'ילבר.
 ב-1980 קיבל תואר דוקטור לשם כבוד מהטכניון, על תרומתו לפיתוח התעשייה בישראל.
 ב-1997 זכה בפרס ע"ש יצחק רבין מטעם נציבות המדע והטכנולוגיה ארצות הברית-ישראל, כהערכה על פועלו בתעשיית ההיי-טק בישראל.
 ב-2023 נמנה עם מקבלי עיטור נשיא מדינת ישראל.

חיים אישיים
טולקובסקי התגורר בתל אביב. היה נשוי למרים משנת 1948 עד פטירתה ב-2015. אב לשלושה: רוני (ארכיטקטית, אלמנתו של אריה פיינגולד), דוד, וגדעון שהיה שותף עם אביו בקרן "אתנה", ואחר כך משקיע הון סיכון בזכות עצמו. אחותו, נעמי, הייתה רעייתו של האנתרופולוג רפאל פטאי.

בשנת 2021 היה טולקובסקי הראשון מבין אלופי צה"ל שהגיע לגיל 100.

נפטר ב-28 בנובמבר 2025, בגיל 104. נטמן בבית הקברות נחלת יצחק.

קישורים חיצוניים






 , בערוץ ה-YouTube הרשמי של הטלוויזיה החינוכית הישראלית, 8 במאי 2018


  האלוף דן טולקובסקי, במסגרת הסכת עולמי עם יצחק נוי, תאגיד השידור הישראלי - כאן



הערות שוליים

קטגוריה:אנשי היישוב ילידי הארץ
קטגוריה:בוגרי גימנסיה הרצליה
קטגוריה:בוגרי אימפריאל קולג'
קטגוריה:טייסי חיל האוויר הישראלי
קטגוריה:לוחמי ההגנה
קטגוריה:מעוטרי אות לגיון הכבוד
קטגוריה:מפקדי חיל האוויר הישראלי
קטגוריה:אלופי צה"ל
קטגוריה:ראשי להק האוויר
קטגוריה:מתנדבי היישוב לחיל האוויר המלכותי הבריטי
קטגוריה:טייסים ארץ-ישראלים ויהודים בחיל האוויר המלכותי
קטגוריה:חברי התנועה למען ארץ ישראל השלמה
קטגוריה:משקיעי הון סיכון ישראלים
קטגוריה:מנכ"לים יוצאי שירות קבע בצה"ל
קטגוריה:צהלה: אישים
קטגוריה:טייסי חיל האוויר המלכותי במלחמת העולם השנייה
קטגוריה:חברי הוועדה לאנרגיה אטומית
קטגוריה:מקבלי תואר דוקטור לשם כבוד מהטכניון
קטגוריה:זוכי אות אביר איכות השלטון
קטגוריה:מעוטרי עיטור נשיא מדינת ישראל
קטגוריה:ראשי להק ומחלקת ההדרכה בחיל האוויר
קטגוריה:מפקדים בלגיון הכבוד
קטגוריה:חיילי חיל האוויר במלחמת העצמאות
קטגוריה:חברי המטה הכללי של צה"ל במלחמת סיני
קטגוריה:ישראלים שהגיעו לגיל מאה
קטגוריה:יהודים שהגיעו לגיל מאה
קטגוריה:אישים הקבורים בבית הקברות נחלת יצחק
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1921
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2025