צוואות השבטים

ספר צוואות השבטים הוא אחד מן הספרים החיצוניים, המתאר (בפסאודואפיגרפיה) את צוואותיהם של בני יעקב אבינו לבניהם. כמו יתר הספרים החיצוניים, הוא לא התקבל על ידי חכמי היהדות לאורך הדורות, ועל כן כמעט ואבד.

על פי דעתם של החוקרים, נראה כי הספר נכתב בידי יהודים במאה השנייה לפנה"ס או לכל המאוחר במאה הראשונה לפנה"ס. הספר נכתב כנראה בשפה העברית, אך שרד כל השנים עד ימינו בתרגום יווני. במשך השנים נוספו לספר תוספות מאוחרות על ידי נוצרים.
לדעת יהושע אפרון, לעומת זאת, מדובר בחיבור נוצרי.

הספר מורכב מ-12 צוואות של בני יעקב, כשהם מסודרות על פי סדר אמותיהם: בני לאה, בני בלהה, בני זלפה ובני רחל.

בכל אחד מן הספרים המבנה הוא דומה: אבי השבט מספר את קורות חייו ומתוודה על חטאיו, אבי השבט מורה לבניו את הדרך אשר ילכו בה (וברוב הצוואות הוא מצווה את בניו לכבד את בני יהודה ואת בני לוי), אבי השבט מנבא על אחרית הימים, ימות המשיח ומשפט ה'.

ניתן לזהות בספר צוואות השבטים צורה ספרותית מקובלת בתקופה שבה מדובר, והיא ספרות הצוואות, שבה המחבר יוצר את צוואתו של אחד מגיבוריו. בטרם מותו, מצווה הגיבור את בניו, את ידידיו או את ממשיכי דרכו, ואומר להם את מה שיש לו לומר, ובדבריו מורגשת המשמעות שאותה רוצה המחבר להקנות לבני דורו., עמ' 42.
ניתן לזהות על פי הפרשנות הביקורתית מרכיב כוהני בולט: הרוח העולה מן הצוואות היא אמונה תמימה, כבוד להקרבת הקורבנות, יחס הערצה לשבט לוי ולתפקידו. הצוואות כוללות הוראות ללכת בדרכי ה', לאהוב את ה' ואת הבריות. להתרחק ממידות רעות: זנות, קנאה, כעס, שנאה. על חשיבות התשובה ועל הגאולה. אך הצוואות כוללות לא רק את המרכיב הכהני. ברובן מצויות הוראות לבניו ולממשיכי דרכיו של המצווה, להשמע לדבריהם של לוי או יהודה. יחס זה משקף מתח בין המרכיב הכוהני של ימי הבית השני - שבא לידי ביטוי בהדגשת שבט לוי - ובין המרכיב האזרחי יותר, שייתכן ומשמר את מסורת השלטון של בית דוד בזמנו, והוא המרכיב היהודאי.

קטעים מצוואת לוי בארמית כלולים במגילות מדבר יהודה שנמצאו במערות קומראן. מצוואת לוי נמצאו שישה קטעים, משני כתבי יד (4Q213-4Q214) במערה 4, וקטע קטן במערה 1. קטע בודד מצוואת נפתלי נמצא במערה 4 (4Q215).

לקריאה נוספת
 אברהם כהנא, צוואת השבטים, ספרים החיצונים - חלק ראשון, תל אביב, תרצ"ז, עמ' 119–158.
 א. ש. הרטום, צואות בני יעקב, בתוך: הספרים החיצונים, ספורי אגדה, כרך א, הוצאת יבנה תל אביב, עמ' 1–148 (ממוספר מחדש לאחר ספר אדם וחוה).

קישורים חיצוניים


 צוואות השבטים, באתר דעת

הערות שוליים

קטגוריה:הספרים החיצוניים
קטגוריה:מגילות מדבר יהודה
קטגוריה:פסאודואפיגרפיה