עז הבית

עֵז הַבַּיִת (שם מדעי: Capra aegagrus hircus; ברבים: עִזִּים) היא תת-מין בסוג יעל שבמשפחת הפריים. עז הבית שבארץ ישראל בויתה כנראה מעז הבר (Capra aegagrus), שנכחדה משטחי הארץ לפני מאות שנים.

 אטימולוגיה 
 מקור 
המילה מקבילה לשפות שמיות נוספות: אוגריתית: 𐎓𐎇 (עז), אכדית: 𒂗𒍪 (enzu). בארמית, עז היא עֵיז.

 דקדוק 
בעברית, העז היא הנקבה, אך גם שם המין בכלל. זכר העיזים נקרא תַּיִשׁ, והצעירים נקראים גְּדִי וגְדִיָּה.
ימין|ממוזער|עז רועה
מילים נוספות המשמשות לתיאור העיזים הם שָׂעִיר ושְׂעִירָה (או שְׂעִיר עִזִּים ושְׂעִירַת עִזִּים), ובספרי המקרא המאוחרים מופיע גם השם צָפִיר (שבימינו משמש למינים אחרים בסוג).

 טקסונומיה 
שמאל|ממוזער|250x250 פיקסלים|קרני עז הבית מהכפר הנאוליתי בעתלית-ים, בין 6900 ל-6300 לפני הספירה. אוסף המוזיאון לפרהיסטוריה ע"ש משה שטקליס, חיפה.
 זו של שבעה מיני יעלים מבוססת על עדויות מיטוכונדריות משנת 2022:

 היסטוריה ומוצא 
שמאל|ממוזער|עז בית בהר הכרמל
עז הבית היא אחד מבעלי החיים המבויתים העתיקים שגדלו במשקו של האדם. ככל הנראה התחילו לביית עזים בשנים 9,500–9,000 לפנה"ס. ככל הנראה היא צאצאית של עז הבר הכרתית. מקורן בסהר הפורה של מערב אסיה מעז הבר. הייתה התרחבות גדולה של אוכלוסיית העזים בסוף עידן הפלייסטוקן לפני יותר מ-10,000 שנה. אלפי שנים היה שימוש בחלב עזים, בבשרן, בשערן ובעורן. במאה האחרונה אף היו העיזים לחיית מחמד. השימוש בעור העז היה לצורך אחסון נוזלים, כמו מים לקראת מסעות. בעבר בשר הגדי נחשב כמעדן.

ל"שעיר", שהוא תיש צעיר, היה בעבר תפקיד טקסי ייחודי ביהדות – שעיר לעזאזל, כפי שמתואר במשנה, במסכת יומא.

 מאפיינים פיזיים 
ממוזער|עז ניגרית

 אנטומיה 
בניגוד לכבשה, עז הבית קלה יותר במבנה שלה והיא בעלת קרניים המקושתות לאחור, זנב קצר ושיער חלק יותר. לזכרים בדרך כלל יש זקן, הידוע בשם "זקן תיש". עיני העזים ממוקמות בכל צד של הראש והאישונים מוארכים אופקית. כאשר עזים מטות את ראשיהן, האישונים מסתובבים כדי להישאר אופקיים. הפרסות שלהן מפוצלות. הזכר והנקבה שונים במראם. כיוון שהן מעלות גירה, אז כמו לרוב הבהמות מעלות הגירה יש להן ארבע קיבות: הכרס (Rumen), בית הכוסות (Reticulum), קיבת העלעלים (Ormasum) והקיבה האמיתית, המכונה גם קיבת המיצים (Abomasum).השמות לקוחים מכאן: לעזים אין בלוטות דמעות.

 חושים 
עיני העזים מתואמות במיוחד. הן מסתמכות גם על שמיעה מצוינת וחוש ריח מעולה. החושים שלהן שונים משל בני האדם במידה ניכרת, הן בטווח והן ברגישות. זה יכול להוביל לאי הבנות, שכן הן תופסות את החיים בצורה שונה מבני אדם.

עיניים וחושים של עיזים התחדדו על ידי מיליוני שנים רבות של אבולוציה לפני שבייתו אותן, ועדיין מכוונים כדי להגן עליהן מפני טורפים ולהתמודד עם אתגרי הסביבה הטבעית שלהן: מציאת מזון ומים, טיפוס, מחסה, תחרות, מציאת בני זוג והגנה על צעירים בנופים הרריים יבשים. בנוסף, צורת עיניהן מעניקה להן יכולת לראות במרחב תלת-ממדי.

כפי שמצוין קודם, כאשר עזים מטות את ראשיהן, האישונים מסתובבים כדי להישאר אופקיים. דבר זה מאפשר להן לראות בבהירות ובחדות כמעט את כל הסובבים אותם בטווח 320–340 מעלות, כך שיש להן רק נקודה עיוורת צרה מאחורי הראש. נוף פנורמי זה מאפשר להם להיזהר מטורפים בזמן שהם מחפשים מזון – מיומנות חיונית בסביבה הטבעית. כדי לסייע בבריחה מהירה, לעזים יש 63 מעלות של ראייה דו-עינית, המעניקות תפיסת עומק לקפיצה וטיפוס על פני שטח קשה.

 השוואה עם כבשים 

ממוזער|עדר כבשים
כבשים ועזים קשורות קשר הדוק: שני הסוגים משויכים טקסונומית בתת-משפחת היעלים. עם זאת, הן מינים נפרדים, כך שהכלאה בין שני הסוגים קורית לעיתים רחוקות והוולדות של אותה הכלאה תמיד עקרים. הכלאה של כבשה ותיש נקראת ג'יפ. הבדלים חזותיים בין כבשים לעיזים כוללים את זקן התיש האופייני לעז, ואת השפה העליונה המחולקת האופיינית לכבשים. זנבותיהן של הכבשים פונים כלפי למטה, גם כשהם קצרים או , בעוד שזנבותיהן הקצרים של העיזים מורמים כלפי מעלה. כבשים הן לעיתים קרובות  באופן טבעי (או בשני המינים או רק בנקבה), בעוד עזים חסרות קרניים באופן טבעי הן נדירות (אם כי מורדות לעזים רבות קרניים באופן מלאכותי). זכרים משני המינים נבדלים זה מזה בכך שתיישים רוכשים ריח ייחודי וחזק במהלך הייחום, בעוד שאילים (הזכר של הכבש) לא רוכשים אותו.

 התנהגות 
ממוזער|עזים מבססות את מדרגן החברתי באמצעות ניגוח, גרמניה
עזים עושות אמבטיות אבק כדי להרחיק טפילים מגופן. בהתאם למה שנראה עם בעלי חיים אחרים, התנהגותן של עזים השתנתה מאז הביות בתגובה לאבולוציה מואצת מאלפי שנים של אינטראקציה עם בני אדם. עזים הן סקרניות באופן טבעי. אם הן יכולות לעבור את הגדר של הדיר, עזים יברחו כמעט בהכרח. עזים אינטליגנטיות כמו כלבים לפי מחקרים מסוימים. עזים מנסות לתקשר עם אנשים כמו חיות מבויתות כמו כלבים וסוסים. הן מסתכלות על אדם לעזרה כאשר הן מתמודדות עם אתגר שהשתנה לאחרונה.

 דפוסי שינה 
עיזי הבית ישנות חמש שעות בלילה ומנמנמות תנומות קצרות לאורך כל היום. הן פעילות יותר בשעות הבוקר, כאשר הטמפרטורות מתונות יותר.

 תזונה 
ממוזער|400x400 פיקסלים|עזים אוכלות את פירות עץ הארגן ומסייעות להפצתו במרוקו
עיזי הבית הן צמחוניות. הן דפדפניות: הן אוהבות להרים את הראש כדי לאכול עלווה זמינה. עיזים מוערכות במיוחד בשל אכילת מקורות תזונתיים זולים, כגון צמחים עציים ועשבים שוטים, שבעלי חיים אחרים בדרך כלל לא צורכים.

המזון של עז מתפרק חלקית בקיבה ומוחזר ללוע בתהליך הנקרא "העלאת גירה", שבמהלכו לועסת העז את האוכל שוב ושוב כדי לספוג את שאר החומרים המזינים.

 רבייה 
ממוזער|משפחת עזים
מחזור הרבייה השנתי בגזעי עזים מקווי רוחב ממוזגים ובחלק מהגזעים המקומיים מהסובטרופיים נשלט על ידי אורך היום, והרבייה היא עונתית כאשר נקבות העז מבייצות בימים קצרים אך לא במהלך ימים ארוכים.

אצל מגדלים עונתיים, ההתנהגות המינית, גודל האשכים ואיכות וכמות הזרע יורדים באופן משמעותי במהלך תקופות שאינן תקופות הרבייה. באזורי קווי הרוחב הגבוהים, עזים מיוחמות בתקופות שבהן אורך היום ארוך. ככל שתקופות החושך היומיות מתארכות, מתחילה תקופת הרבייה ומתרחשות גם התנהגות ייחום וגם פעילות שחלתית מחזורית. במהלך המעבר בין שתי התקופות הנבדלות הללו, עיזים יכולות לעבור ייחום ביוץ או ביוץ שקט (הביציות אינן מלווים בהתנהגות של ייחום). ניתן להשתמש בחשיפה לזכרים להארכת תקופת הרבייה הן לפני ואחרי תקופת הרבייה הטבעית.

רוב הגזעים ממוצא  וסובטרופי מתרבים כל השנה. באזורים הטרופיים, שבהם אין הבדלים בולטים עונתיים באורך היום, סביר יותר שתקופות הרבייה וההרדמה יושפעו מזמינות התזונה.

משך ההיריון נמשך כ-5 חודשים, 150–180 ימים. בלידה נקבות שוקלות 3–9 ק"ג והזכרים כ-0.5 ק"ג. תאומים קלים יותר ב-1 ק"ג. האם יכולה ללדת גם שלישיות. גדיים הולכים תוך דקות מהלידה. הם נגמלים עד גיל 3–4 חודשים.

 תפוצה ובית גידול 
ממוזער|תפוצת העזים העולמית ב-2015
כיום ניתן למצוא עזים כמעט בכל אזור יבשתי.

עיזים חוזרות בקלות לטבע (הופכות ל) אם ניתנת להן ההזדמנות. חיית הבית היחידה שתסתגל למצב פראי מהר כמו עזים היא חתול הבית. עזים פראיות התבססו באזורים רבים: הן מופיעות באוסטרליה, ניו זילנד, הממלכה המאוחדת, ומקומות רבים אחרים. עזים פראיות נפוצות מאוד באוסטרליה, עם הערכה של 2.6 מיליון באמצע שנות ה-90.

 מזיקים ומחלות 

ממוזער|עז חולה
מחלות ויראליות כמו אבעבועות עזים, אקתימה מדבקת, דלקת ריאות נגיפית; מחלות חיידקיות כמו אנטרוטוקסמיה, טטנוס, ברוצלוזיס, מסטיטיס ומטריטיס, מחלות מיקוטיות כגון פטרת העור ודלקות ריקציאליות כמו דלקת הלחמית הן גורמים שכיחים לתמותה של עיזים באזורים כפריים. בגלל שלעזים אין בלוטות דמעות, עיניהן חשופות יותר לפסולת באוויר, כגון זרעים או חציר, בנוסף לכמה בעיות עיניים נפוצות יותר ולבעיות פחות חמורות, כגון עפעפיים הפוכים.

 מבנה חברתי 
קבוצה של עזים נקראת "עדר".

עז עם קרניים לרוב תשלוט בעז ללא קרניים. לאחר שהמעמדות בעדר נקבעו, שתי עזים מיוחדות הופכות לאחראיות לרווחת העדר. הזכר הדומיננטי ביותר הופך להיות שליט העדר.

 ביות 
העזים הן זריזות מאוד, מסתפקות במועט ומוצאות בקלות את מזונן, לכן גידול עזים הוא נפוץ בקרב קבוצות עניות ברחבי העולם. עז הבית מגודלת בעיקר בשביל החלב.

 גזעים 

ישנם גזעים רבים עז הבית ברחבי העולם, ביניהן ניתן למנות את הבַּלַדִי, הידוע במשק הערבי בישראל; הזָנֶן, הידוע במשק היהודי ומוצאה בשווייץ; ה, ממנה מביאים את ; ו, שממנה נלקח בד הקַשְמִיר הידוע. בסך הכול ישנם יותר מ-200 גזעים ברחבי העולם.

 שימושים 

 ייצור חלב 

ממוזער|חליבה ידנית של עז
חלב עזים נחשב כמחזק את העצמות, טוב לעיכול, מרפא פצעים וכמחזק את מערכת החיסון. הוא נחשב באופן כללי כבריא יותר מחלב פרה.

עזים חלביות מייצרות בממוצע 540 עד 1,180 ק"ג (1,200 עד 2,600 פאונד) חלב במהלך הנקה ממוצעת של 284 ימים. רמת השומן הנמצאת בחלב עזים דומה לזאת הנמצאת בחלב פרה. ההבדל העיקרי בין הרמות הוא השינוי בכמותו של השומן בחלבם: כמות השומן בחלב פרה משתנה בין 3% ל-6%, בין שחלב עזים יציב יחסית עם כ-3.9% בכמות השומן. עבור ייצור חלב בקנה מידה גדול, עזים נחותות מהבקר באקלימים הממוזגים אך עדיפות באזורים הלוהטים והקפואים.

בסין, הממלכה המאוחדת, אירופה ואמריקה הצפונית, משתמשים בעזים בעיקר לייצור חלב, כאשר חלק גדול מהחלב משמש לייצור גבינה. בשנת 2007 נאמד הביקוש לחלב עיזים בישראל ב-7.8 מיליון ליטר.גידול של 12% בצריכת חלב העיזים בישראל באתר שירות חדשות port2port  בשנת 2008 נחנך מכון החליבה הגדול בישראל לחלב עיזים במחלבת סוסיא.

 גבינה 

ישנן גבינות עזים רבות, ביניהן: סנט מור, ואלנסה, קאבקו דו פריגור, באנון ועוד.

 בשר 

ממוזער|צלעות עזים מזוגגות משמש.
אומנם בעבר נחשב בשר הגדי למעדן, אך היום בשר עז אינו מקובל. למרות זאת, תבשילי עזים אפשר למצוא בתרבויות שונות בעולם, והוא נחשב לבשר זול יחסית, עשיר בברזל ודל בשומן. לפי ההלכה היהודית עז הבית היא כשרה.

 בתלמוד 
במסכת בבא קמא מובאת ברייתא האומרת:

רש"י מסביר מדוע הוטל איסור זה: , זאת אומרת: שהאיסור דווקא בארץ ישראל, כי בארץ ישראל ההנחה היא ששדה סתם שייכת ליהודי. ומוסיף: , זאת אומרת שמותר לגדל עזים בחוץ לארץ, כיוון שמן הסתם שדה בחוץ לארץ שייכת לגוי, ואם יזיק פשוט ישלם.

בהמשך הגמרא מופיע מעשה במי שלא הקפיד על איסור זה:

העז מכונה בסיפור זה "לסטים מזוין",בשפה התלמודית, משמעות המונח "לסטים מזוין" היא שודד חמוש בנשק. ורש"י מסביר: .

אזכורים בתרבות
 עז שמצאה קפיצת הדרך מהגולה לארץ ישראל נמצאת במרכז סיפור קצר מאת ש"י עגנון, "מעשה העז".
 המחנך יצחק אלטרמן חיבר את שיר הילדים "יש לנו תיש", המציג לילדים את התיש, העז ובנם, הגדי.
 על שמה של עז הבית נקראת לְפוּפִית רֶגֶל-הָעֵז.
 עֵז יוּל היא חפץ המסמל את חג המולד ואת היוּל בארצות סקנדינביה.

 ראו גם 
 יעז – הכלאה בין יעל נובי לעז הבית
 עז מתעלפת – זן של עז הבית הסובל מהתקפי שיתוק שרירים בעת התרגשות

 קישורים חיצוניים 






 ביאורים 

 הערות שוליים 

קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1758
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי קארולוס לינאוס
*
קטגוריה:יעלים
קטגוריה:יונקים קוסמופוליטיים
קטגוריה:מינים מבויתים
קטגוריה:חיות משק