יזכור

שמאל|ממוזער|250px|סדר יזכור ממחזור רעדעלהיים ליום כיפור 1807
ממוזער|מדבקת יזכור לחללי מערכות ישראל ולחללי פעולות האיבה
יִזְכּוֹר היא תפילה יהודית של הזכרת נשמות ששורשיה קדומים, הנאמרת בחלק מהחגים בבתי הכנסת האשכנזים על ידי מי שנפטרו הוריו או אחד מהם. התפילה היא למען יזכור אלוהים את נשמת הנפטר ולמען מנוחת הנשמה בגן עדן. בנוסח התפילה אף נודבים צדקה כזכות לנפטרים.

בעקבות הטקסט של תפילת "יזכור", שאותו אומר המתפלל לזכרו של נפטר מסוים, חוברו גם טקסטים לזכרן של שתי קבוצות של נספים:
 בטקסי זיכרון לחללי מערכות ישראל, בפרט אלה שנערכים ביום הזיכרון לחללי מערכות ישראל, מושמע קטע "יזכור" מיוחד. הנוסח המיוחד של "יזכור" לזכר הנופלים נכתב לראשונה לאחר מאורעות תל חי על ידי ברל כצנלסון. במלחמת העצמאות נכתב ברוח זו טקסט אשר שימש לזכר חללי המלחמה, ולאחר מכן שונה כדי שיתייחס לכל הנופלים במערכות ישראל.
 ביום הזיכרון לשואה ולגבורה נאמרת תפילת "יזכור" לזכר קורבנות השואה.
יזכור על שתי הקבוצות הללו נוסף גם בנוסח של הזכרת נשמות בתפילות המועדים בבתי הכנסת.

תפילת יזכור
נוסח יזכור
נוסח התפילה לאדם שנפטר אביו, הוא כך:

בקהילות איטליה נהוג לאמר יזכור בנוסח: "יזכור אלוהים לטובה את נפש כל שכבי עמו ישראל עם נפש אברהם יצחק ויעקב אבותינו אשר הניחו לנפשותם זכירה בהקדש ינוחו על משכבותם בגן עדן ונאמר אמן".

זמן אמירתה
תפילת היזכור נאמרת בימינו ברוב מוחלט של קהילות האשכנזים ארבע פעמים בשנה: ביום הכיפורים, שמיני עצרת, שביעי של פסח (בחו"ל באחרון של פסח) ובשבועות (בחו"ל ביום השני) אחרי קריאת התורה לפני שמכניסים את ספר התורה לארון הקודש. במנהג אשכנז המערבי, לא נוהגים לומר יזכור ברגלים כלל, אך הוא הונהג בכמה קהילות מנהג זה בתקופה מאוחרת. בחלק מקהילות אשכנז המערבי, נוהגים לומר יזכור בשבת לפני שבועות ("שווארץ שבת") ובשבת לפני תשעה באב.

בבתי הכנסת הספרדיים לא נאמרת תפילת יזכור, ואין תפילה מיוחדת להזכרת נשמות בחגים, אך נהוג שאדם העולה לתורה יכול לבקש שתיאמר תפילת ה"השכבה" לזכר קרוביו שנפטרו כמו בכל יום בשנה. עם זאת, יש נוהגים שביום כיפור אומרים תפילת "השכבה" לכל חברי הקהילה שנפטרו בשנה האחרונה ו/או לחכמי הקהילה, לאחר אמירת כל נדרי.

מנהגי אמירת יזכור
בניגוד לתפילות אחרות של הזכרת נשמות הנאמרות על ידי החזן או הגבאי, תפילת יזכור נאמרת על ידי הקרוב של הנפטר. לאור זאת התפתח המנהג של אלו שיש להם אב ואם לצאת מבית הכנסת בעת אמירת יזכור.

היציאה מבית הכנסת
בקיצור שולחן ערוך כתוב:
ונוהגין כי מי שיש לו אב ואם יוצא מבית הכנסת בשעת הזכרת נשמות. גם נוהגים שבתוך שנה ראשונה למיתת האב או האם, יוצא גם כן מבית הכנסת.
בספר כרם שלמה ניתן טעם ליציאה: כדי למנוע טעות אצל מי שיש לו הורים ויאמר את נוסח יזכור בטעות. אולם ישנן קהילות בהן לא נהגו מי שהוריהם חיים לצאת מבית הכנסת. יש מקומות בהם מקובל שמי שיש לו הורים נשאר יושב במקומו בעת אמירת יזכור שעה ששאר המתפללים עומדים.

תולדות תפילת יזכור
ממוזער|שלט בכתב יד עם הכיתוב "יזכור - עם ישראל חי" בכיכר החטופים

הנוסח של "יזכור אלוהים נשמת ..." שימש בקהילות היהודיות בגרמניה כבר במאה ה-14 וככל הנראה החל השימוש בו בתקופה כלשהי לאחר גזירות תתנ"ו. הקהילות היהודיות נהגו לנהל ספרים שנקראו מארמארביכער בהם נרשמו תפילות יזכור תוך ציון שמות הנפטרים ומעשיהם הטובים. לשם הקיצור היו רושמים בספרים אלו את תחילת התפילה בראשי תיבות: יא"נ. בתקופות קדומות נאמרו תפילות יזכור להרוגי תתנ"ו בשבת שלפני תשעה באב ובשבת שלפני יום השנה לפרעות. תפילות היזכור הזכירו את אנשי הקהילה שנפטרו וכן את ההרוגים על קידוש השם.

במהלך השנים נוספו תפילות יזכור שונות לזיכרון ההרוגים על קידוש השם. במחזורים של המאה ה-18 מופיע לצד תפילת היזכור להורים גם נוסח יזכור ל"נשמת כל קרובי וקרובותי ... הן שהומתו הן שנהרגו הן שנשחטו ושנשרפו ושנטבעו ושנחנקו על קידוש השם". בארץ ישראל נאמרו תפילות יזכור לזכר "אחינו ואחיותינו שנפלו על אדמת המולדת" ועם פרוץ מלחמת העולם השנייה נאמרו תפילות יזכור לזכר ההרוגים בכיבוש פולין בידי הנאצים.

לאחר השואה תוקנו נוסחים שונים של תפילת היזכור לזכר הנרצחים בשואה, ולאחר הקמת צה"ל הופיעו נוסחי יזכור לזכר חיילי צה"ל.

תפילת יזכור זכתה להתקדש בקדושה עממית מיוחדת. יש יהודים שהקשר היחיד שלהם למנהגי היהדות הוא אמירת יזכור. תיאור מעמד תפילת היזכור מופיע בספרות העברית החדשה, למשל אצל דוד פרישמן בסיפור "הזכרת נשמות".

יזכור עם ישראל
ב-1911 פורסם ביפו ספר "יזכור", שנחשב אבן יסוד למיתוס הגבורה של תנועת העבודה בארץ ישראל. על כריכת הספר הוא תואר כמצבת זיכרון לחללי הפועלים העברים, שמונה במספר. הספר שיקף ניסיון לעצב תרבות זיכרון לאומית וחילונית, ומילות התפילה "יזכור אלוהים" הוחלפו במילים "יזכור עם ישראל".

ימים ספורים לאחר מאורעות תל חי ב-1920 חיבר ברל כצנלסון, מראשי הציונות הסוציאליסטית, הספד להרוגי המאורעות. ההספד הודפס בכתב העת "קונטרס". הנוסח הופץ ברחבי היישוב היהודי בארץ ישראל, והוקרא על ידי אנשי תנועת העבודה בטקסים שנערכו כל שנה בי"א באדר. בהספדו של ברל נכתב "יזכור עם ישראל".

{{ציטוט|תוכן=
<poem>
יזכור עם ישראל את הנשמות הטהורות של בניו ובנותיו
שניאור שפושניקאהרון שֶרדבורה דראכלרבנימין מונטר

וריאציה של טקסט זה שימשה גם בטקסים לזכרם של חללים אחרים ביישוב, ובטקס לזכרם של קורבנות ההעפלה.

בחוגים דתיים המשיכו להשתמש בנוסח המסורתי של "יזכור אלוהים" גם לחללי ההתיישבות וההעפלה בארץ ישראל ואף התפלמסו עם הנוסח של "יזכור עם ישראל". בחוברת "נרות שבת" שיצאה לקראת ראש השנה תש"ח (1947) מופיעה רשימה ארוכה של תפילות יזכור אלוהים לזכר מעפילים שנהרגו ואליהם מצורפים דברים המדגישים את חשיבות הזכירה של אלוהים:

"יזכור" לחללי מערכות ישראל
שמאל|ממוזער|אבן עם כיתוב של יזכור לחללי מערכות ישראל בבית הקברות הצבאי קריית שאול
250px|ממוזער|שמאל|יזכור בעברית וסורת אל-פאתחה בערבית באנדרטת הלוחם הבדואי

נוסח "יזכור" לחללי מלחמות ישראל:

הנוסח המקורי של "יזכור" נכתב בזמן מלחמת העצמאות על ידי אהוביה מלכין, והתבסס על ההספד של ברל כצנלסון להרוגי תל-חי. נוסח זה הודפס בספר יזכור הראשון שהוציאה היחידה להנצחת החייל במשרד הביטחון. עם השנים נוספו ל"יזכור" חללי צה"ל שנפלו אחרי מלחמת העצמאות, וכן חללים ממחתרות עבריות בארץ ישראל, ארגוני מודיעין צבאי במערכת הביטחון הישראלית, משטרת ישראל, שירות בתי הסוהר, ונפגעי פעולות איבה.

הנוסח המקורי הסתיים במילים "יִהְיוּ חַלְלֵי מלחמות יִשְׂרָאֵל עֲטוּרֵי הַנִּצָּחוֹן". בשנות ה-90 שונה הנוסח, ובמקום המילה "מלחמות" נכתב "מערכות", בעקבות לחצים שהפעילו הורים שכולים של חללי אסון הנ"ד ותאונות מבצעיות נוספות שלא אירעו במהלך מלחמה כלשהי. נוסח זה, הנפתח במילים "יזכור עם ישראל", הודפס בספרי יזכור השונים עד שנת 1995. לאחר מלחמת ששת הימים הפיצה הרבנות הצבאית הראשית נוסח שונה, הנפתח במילים "יזכור אלוהים". נוסח זה הוקרא בטקס פתיחת אירועי יום הזיכרון ברחבת הכותל, אף על פי שבטקס הדלקת המשואות הוקרא נוסח ה'יזכור' עם הפתיחה המקורית, על ידי הקריין עמיקם גורביץ'. גרסת "יזכור עם ישראל" הייתה הגרסה הרשמית גם בפקודות המטכ"ל.

בשנת 2011, בעת כהונת הרמטכ"ל בני גנץ, התעורר דיון ציבורי באשר לנוסח הראוי. את המחאה הציבורית הובילה יהודית ביאלר (אמו של יורם ביאלר שהונצח בשיר "יורם") והיא החתימה למעלה מ-60,000 איש על עצומה שקראה להשיב את הנוסח המקורי. בעקבות הדיון מינה הרמטכ"ל ועדה בראשות האלוף ישי בר לבחינת נוסח תפילת "יזכור". באוגוסט 2011 המליצה הוועדה לומר את נוסח "יזכור עם ישראל". הרמטכ"ל בני גנץ אימץ את החלטת הוועדה.

"יזכור" לקורבנות השואה
באתר "יד ושם" מוצגים שני נוסחים לתפילת "יזכור" לזכר קורבנות השואה:

נוסח קצר:

נוסח ארוך: נוסח זה תוקן בשנת 2019 ובמקום המילים "בגולת אירופה" בנוסח החדש מופיעה המילה "בגולה", וזאת כדי לכלול את קורבנות השואה מארצות נוספות, כולל ארצות צפון אפריקה.

בשנות החמישים של המאה ה-20 כתב אבא קובנר נוסח של "יזכור ליום הזיכרון לשואה ולמרד":

"יזכור" לחסידי אומות העולם
ב-2014 כתב רני יגר ממייסדי בית תפילה ישראלי ומנהל מיזם התנ"ך במכון שלום הרטמן תפילת "יזכור" ייעודית לחסידי אומות העולם. יגר, בן לניצולת שואה מבולגריה ציין כי התפילה היא חלק מהחובה המוסרית שיש לעם ישראל כלפי חסידי אומות העולם.

לקריאה נוספת
 שלמה פריהף "הזכרת נשמות" HUCA v. 36 (1965) p. 179-189 (אנגלית)
 שמואל גליק, עוד על מנהג ה"יזכור" ולמקומו של מנהג זה בשלוש רגלים אצל עדות אשכנז, סיני, קכ"ב, אב-אלול תשנ"ח, עמ' רכ-רכח

קישורים חיצוניים

 הזכרת נשמות ב
 יזכור לחללי מערכות ישראל, באתר ההנצחה לחללי מערכות ישראל (כולל קריינות)
 אילנה שמיר, 

 תפילת "יזכור" בשבת ובחגים, באתר של חברה קדישא גחש"א ת"א-יפו והמחוז





 נזכור את חללי השבת השחורה תשפ"ד ונאמץ אל ליבנו את החיים, באתר מכון שיטים.


  אבשלום קור, באופן מילולי: בארי - האיש ותרומתו לעברית, גלי צה"ל, 18 במרץ 2025

הערות שוליים

קטגוריה:תפילות ביהדות
קטגוריה:פטירה ואבל ביהדות
en:Bereavement in Judaism#Yizkor