דיבוב

דיבּוּב (באנגלית: Dubbing) הוא תהליך של הקלטה והחלפת קולות בסרט קולנוע או טלוויזיה, לאחר סיום הפקת הסרט. השימוש הנפוץ ביותר מתייחס לשיטה להגשת תרגום הפסקול של תוכניות טלוויזיה, סרטים או קטעי וידאו.

תרגום זה מוגש באמצעות החלפת הפסקול המקורי בפסקול חדש שבו הדיבור הוא בשפה המקומית. בהחלפת הפסקול מנסים בדרך-כלל לשמור על נימת הקול של השחקנים המקוריים וגם להתאים את התרגום לתנועות השפתיים שלהם. בהחלפת הפסקול מנסים בדרך-כלל לשמור על האלמנטים בפסקול המקורי שאינם קשורים בדיבור, כגון צלילים ומנגינות, אך לפעמים מחליפים גם חלק מהם.

יש המשבשים את שם בעלי המקצוע באומרם "מדובבים" (בתנועת O ובבי"ת רפה), אף שהצורה הנכונה היא "מדַבְּבים". מדוֹבֵב הוא אדם הגורם למישהו אחר לספר את סיפורו, למשל אדם המפתה עציר או אסיר להתוודות על פשע, ובכך מסייע להפללתו – ואילו "מדבב" מוצאו מן הפועל האנגלי "to dub", שפירושו שכפול פסקול.

לעומת ישראל בה הדיבוב נעשה בעיקר לסרטים לילדים, במדינות רבות באירופה, באמריקה הלטינית ובאסיה הדיבוב נעשה גם לסרטים שנועדו לקהל בוגר.

הדיבּוב
תהליך התרגום כולל את תרגום התסריט עצמו, ולאחר מכן התאמת נוסח התרגום ככל האפשר לתנועות השפתיים ומחוות הגוף של הדוברים בסרט. השלב הבא הוא שכירת צוות שחקנים שדובר את השפה המקומית, והקלטה של פסקול חדש, שבו מבצעים השחקנים את התפקידים המקוריים לפי התרגום. לאחר מכן משולב הפסקול החדש בסרט במקום הפסקול המקורי, וכך נוצר הרושם שקטע הווידאו בוצע בשפה המקומית.

שיטת הדיבּוב פשוטה יותר כשמדובר בסרטי אנימציה, ומסובכת יותר כשמדובר בסרטים עם שחקנים אנושיים. בסרטי אנימציה, תנועות השפתיים אינן מדויקות, ולפיכך קל יחסית להתאים את נוסח התרגום אליהן. כשמדובר בצילום של שחקנים אנושיים, עבודת התאמת נוסח התרגום לתנועות השפתיים קשה הרבה יותר. בישראל, התוכניות הראשונות שדובבו לעברית היו סרטים מצוירים או סרטי אנימציה עם בובות שנועדו לילדים. בסוף שנות השבעים דובבה לראשונה תוכנית טלוויזיה עם שחקנים אנושיים – הסדרה השוודית בילבי, שאף היא נועדה לילדים.

ב-1999 נעשה ניסיון בימתי לשלב דיבּוב באופרה. במהלך הדיבוק - אופרה ביידיש משתלט הדיבוק על לאה, וכשזמרת הסופרן מתחילה לשיר, מדַבּב אותה הטנור על הבמה, ומשחק קולות מתעתע מתחיל.

הדיבּוב בעולם
ממוזער|שמאל|

15px מדינות העושות שימוש בדיבּוב שנעשה במדינות אחרות ורק לעיתים מפיקות דיבּוב בעצמן
בגרמניה, צרפת, איטליה, ספרד, אמריקה הלטינית, ברזיל, רוסיה, פולין, צ'כיה, הונגריה, טורקיה, אוקראינה, הודו ויפן הדיבּוב הוא השיטה הנפוצה לתרגום סרטים ותוכניות טלוויזיה שנועדו להפצה מסחרית גם בקרב קהל בוגר. במדינות אלה קהל הצופים גדול מספיק כדי להצדיק את העלויות הגבוהות של שיטת הדיבּוב. כמו כן, במדינות אלה אין מסורת רב-לשונית חזקה, ורוב הצופים אינם מעוניינים לשמוע את הפסקול בשפת המקור. בשיטות השידור החדשות בטלוויזיה יש אפשרות לצופה לבחור בין שני פסקולים מקבילים, כך שלפעמים ניתנת לצופה האפשרות לבחור בין שמיעת הפסקול המקורי לבין שמיעת הדיבּוב. שיטת התרגום החלופית העיקרית היא תרגום בכתוביות ובמדינות הללו היא משמשת בעיקר לתרגום סרטים בעלי ערך אמנותי מיוחד, ולפעמים גם סרטים דוברי אנגלית שהיא שפה שתפוצתה הולכת וגוברת כשפה שנייה. תרגום באמצעות כתוביות משולב לפעמים גם בסרטים מדובבים, במקרה שהדיבּוב עלול לפגום בצורה חמורה בהנאת הצופים. מקרים כאלה הם בדרך-כלל שירים בביצוע זמרים ידועים המשולבים בפסקול המקורי. במקרה כזה, תרגום השיר וביצועו בידי זמר מקומי אינו תחליף ראוי, ולפיכך משמיעים את השיר מתוך הפסקול המקורי ומתרגמים את מילותיו באמצעות כתוביות.
ישנה סוגה קומית של סרטים שדובבו ללא קשר לתרגום, אלא על ידי המצאת פסקול חדש לגמרי. דוגמה לכך היא הסרט "טייגר לילי" של וודי אלן: סרט המקור הוא סרט מרגלים יפני, ואילו בדיבּוב שהפיק וודי אלן הסרט עוסק בגנבת מתכון לסלט ביצים.

 בישראל 

בישראל, קהל היעד העיקרי של סרטים ותוכניות מדובבות הוא ילדים שאינם יודעים קרוא וכתוב ברמה מספקת לקריאת כתוביות. כשמדובר בקהל של בני נוער ומבוגרים, שיטת הדיבּוב אינה נחשבת כשיטת תרגום טובה, לא רק בשל העלויות הגבוהות שלה, אלא גם בשל העובדה שהקהל בישראל הוא ברובו רב-לשוני. רוב הצופים בישראל מדברים לפחות שפה אירופית אחת בנוסף לעברית, ויש גם קהל גדול דובר ערבית. לפיכך, רוב הצופים מעוניינים לשמוע את הפסקול המקורי, ומשתמשים בתרגום לעברית כאמצעי-עזר. בעיה נוספת היא שדיבּוב אינו מאפשר תרגום לשתי שפות במקביל כפי שהדבר נעשה לעיתים קרובות בערוצי הטלוויזיה הישראליים המרכזיים, באמצעות שילוב כתוביות בעברית ובשפה נוספת (כמו רוסית) בד בבד. היעדר הדיבּוב הביא לרמת אנגלית מדוברת גבוהה יחסית בישראל, למשל בהשוואה ליפן ולחלק ממדינות אירופה. למרות זאת, סדרות לקהל מבוגר שמשודרות בפריים וידאו כן מדובבות בדרך כלל.
בשנת 1980 הציע הסופר וחבר הכנסת משה שמיר הצעת חוק לשימוש בדיבוב לשם ביסוס מעמד השפה העברית. חוקר הספרות מנחם פרי התנגד בחריפות: 

תפקידים עיקריים ביצירת דיבּוב
 במאי הדיבּוב – מלהק ומביים את המדַבּבים.
מתרגם – אחראי על תרגום התסריט המקורי לשפה המקומית, עיבודו בהתאם לאורכי המשפטים בשפת המקור והתאמתו לתרבות המקומית.
טכנאי ההקלטה והמיקס – לפעמים נושא בתפקיד זה הבמאי או המפיק. מפקח טכנית על הקלטת המדַבּבים ועריכת ההקלטות לעותק סופי שיוגש ללקוח. לעיתים תפקיד טכנאי המיקס מופרד מתפקיד המקליט.
מפיק דיבּוב – אחראי על הלוגיסטיקה באולפן; קבלת תכנים לדיבּוב מהלקוח, שליחת התסריטים למתרגם, הזמנת המדַבּבים לאולפן וכו'.
מנהל מוזיקלי – אחראי על הצד המוזיקלי של התוכן המדובב, אם יש כזה.
 עורך – אחראי להחליף את הפסקול החדש שהוקלט במקום הישן, לערוך את המוזיקה, אם צריך להוסיף כתוביות ולסדר את הפסקול כך שהדיבּוב ישמע טבעי לסרט.
מדַבּב – מקליט את הדמות אליה לוהק בקול שנבחר מראש על ידי המדַבּב והבמאי, בהתאם לתסריט המתורגם, לשפת המקור (אותה הוא שומע באזניות בזמן ההקלטה) ולווידאו (שמוצג על המסך בזמן ההקלטה).

בינה מלאכותית

בשנת 2023 הגיעו לשימוש ההמונים תוכנות בינה מלאכותית דוגמת HeyGen ו-D-ID הישראלית, שמאפשרות דיבוב בשפות שונות תוך כדי שינוי שפתי המדבר בהתאם לשפה. גם גוגל הודיעה על שילוב יכולת דומה שתיכנס לאתר הסרטונים שלה יוטיוב, כך שהצופה יוכל לבחור לצפות בסרטון בשפתו ויקבל את הדיבוב מובנה. מכאן שייתכן ובעתיד הקרוב לא יהיה צורך במדבבים אנושיים.

 מדבבים ידועים בעולם 
 פרנק ולקר – מדבב אמריקאי מצליח, שדיבב בלמעלה מ-1,200 סרטים וסדרות, בהן "הרובוטריקים"
 ג'יימס ארל ג'ונס – ידוע בקול הבאס העמוק שלו ובתפקידיו בתור דארת' ויידר מ"מלחמת הכוכבים" ומופאסה מ"מלך האריות"
 מל בלאנק – המדבב הראשון של באגס באני ושל מרבית דמויות ה"לוני טונס"
 קווין קונרוי – דיבב את באטמן במדיות רבות, בהן סדרות וסרטי אנימציה ומשחקי מחשב במשך כ-30 שנה, לרבות באטמן: איש העטלף, ליגת הצדק ובאטמן: ארקהם
 מארק המיל – דיבב את הג'וקר ב"באטמן: איש העטלף" ובמדיות אחרות בהן סרטי אנימציה ומשחקי מחשב (לרוב לצד קווין קונרוי)
 פיטר קאלן – המדבב של אופטימוס פריים בזיכיון "הרובוטריקים" ושל איה בסרטי "פו הדב"

 מדבבים ידועים בישראל 
 שפרירה זכאי – חלוצת הדיבוב בישראל אחראית להפקה בימוי ותרגום של עשרות סרטים מצוירים, רובם שודרו עבור הטלוויזיה החינוכית.
 ניקו בר – מדבב ובמאי סרטים מציורים רבים. רובם במהלך שנות השמונים והתשעים של המאה ה-20.
 יוני חן – שחקן ומדבב שדיבב בעשרות סרטים מצוירים, ואף ניהל אולפני דיבוב.
 אלי גורנשטיין – מדבב וזמר אופרה, ידוע בקול הבאס העמוק שלו. דיבב רבים מסרטי הרנסאנס של דיסני.
 ניר פרידמן – זמר, שחקן ומדבב, בעל סטודיו לדיבוב ולימוד דיבוב בקורסים וסדנאות.
 ריטה – זמרת ומדבבת בסרט "פוקהונטס" של אולפני דיסני.
 משי קלינשטיין – בתה של ריטה, זמרת ומדבבת גם היא.

ראו גם
 דיבוב בישראל

קישורים חיצוניים



 דיבוב באופרה, YouTube


הערות שוליים

*