דידייה דרוגבה

דידייה איב דרוגבה טבילי (בצרפתית: Didier Yves Drogba Tébily; נולד ב-11 במרץ 1978 באביג'אן) הוא כדורגלן עבר מחוף השנהב ששיחק בעמדת החלוץ. לזכותו של דרוגבה 104 הופעות ו-65 שערים במדי נבחרת , דבר ההופך אותו למלך השערים של הנבחרת בכל הזמנים. כמו כן, הוא מדורג שני בטבלת מלכי השערים של צ'לסי בכל הזמנים עם 164 שערים בכל המסגרות.

ראשית חייו
דרוגבה נולד באביג'אן שבחוף השנהב וכבר בגיל חמש נשלח על ידי הוריו לצרפת, שם התגורר אצל דודו, מישל גובה, כדורגלן מקצועי. הוא חזר לבית הוריו שלוש שנים לאחר מכן בעקבות געגועים למשפחתו. אמו כינתה אותו "טיטו" על שם יוסיפ ברוז טיטו, מנהיג יוגוסלביה שאותו העריצה. הוא החל לשחק כדורגל במגרש חניה בעיר מגוריו, אך לאחר ששני הוריו איבדו את עבודתם, שב לצרפת. בשנת 1991 גם הוריו עברו לגור בצרפת, תחילה בעיר ואן ולאחר מכן באנטוני שבפרברי פריז, שם חזר דרוגבה בן ה-15 לחיות איתם. בשלב זה החל דרוגבה לשחק כדורגל בצורה מסודרת, כאשר הצטרף לקבוצת הנוער של המועדון החצי מקצועי, לוולואה.

אף על פי שהפגין יכולת מצוינת במשחקיו בלוולואה והרשים את מאמנו בגישתו המקצועית, לא הועלה לסגל הקבוצה הבוגרת לאחר שלא הרשים את מאמן הקבוצה, ז'אקי לונקר. לאחר שסיים את לימודיו בבית הספר, נאלץ לחפש קבוצה חדשה ולבסוף חתם בלה מאן, אך פציעה חמורה השביתה אותו למשך כל העונה. גם בעונה שלאחר מכן המשיך להיות מושבת ומאמנו בעבר, מארק וסטרלופ אף אמר כי "ייקח לדרוגבה כארבע שנים לחזור לכושר". עם זאת, דרוגבה הצליח לחזור לכושר מהר מהצפוי ולקראת סיום עונת  חתם על חוזה רשמי בקבוצת הבוגרים של לה מאן ובגיל 21 שיחק את משחקו הרשמי הראשון בקריירה.
בשנת 2010 דרוגבה חלה במחלת המלריה אך החלים ממנה וחזר למגרשים.

קריירת מועדונים
ראשית הקריירה
לה מאן, שבעונה שלפני הגעתו של דרוגבה ניצלה מירידה רק בזכות ניצחון במחזור הסיום, השתפרה מאוד עם צירופו ובזכות יכולת קבוצתית טובה סיימה את העונה במקום התשיעי, כאשר ארבע נקודות בלבד מפרידות בינה לבין המקום החמישי. דרוגבה שחזר לשחק אחרי שנתיים וחצי הפגין יכולת מצוינת וסיים את העונה עם שבעה שערים ב-30 משחקים. בעונה שלאחר מכן נפצע שוב ואיבד את מקומו בהרכב לדניאל קוזין. גם כאשר שב לשחק לא בלט וסיים את העונה ללא שערי ליגה ב-11 משחקים.

במחצית עונת  נקנה כרטיסו בסכום של 80,000 פאונד על ידי קבוצת הליגה הראשונה גנגאן, לאחר שכבש חמישה שערים ב-21 משחקים הראשונים של העונה והיה אחד השחקנים הבולטים בליגת המשנה. בסך הכל סיים דרוגבה את שלוש שנותיו בלה מאן עם 12 שערים ב-64 משחקי ליגה. עד לסיום עונת  כבש שלושה שערים ב-11 הופעות במדי גנגאן וסייע לה להישאר בליגה הראשונה. אף על פי כן, צוות האימון של הקבוצה לא התרשם מדרוגבה, אך עם זאת הוא המשיך לפתוח בהרכב גם בעונה הבאה וכבש 17 שערים שמיקמו אותו במקום השלישי בטבלת מלך השערים של הליגה הצרפתית, כאשר רק לפאולטה ושבאני נונדה יותר כיבושים ממנו. יחד עם פלורן מאלודה הוא הוביל את גנגאן למקום השביעי בליגה, הישג השיא של הקבוצה בכל הזמנים.

בעונת  עבר לשחק באולימפיק מרסיי תמורת 3.3 מיליון פאונד. במרסיי הפך דרוגבה לאחד משחקני ההתקפה הטובים באירופה ועם 19 שערים ב-35 משחקי ליגה נבחר לשחקן השנה בליגה הצרפתית ושוב דורג שלישי בטבלת מלך השערים של הליגה. כמו כן, השער שכבש בניצחון 0-1 על מונפלייה נבחר לשער העונה בצרפת. במקביל להצטיינותו בליגה, הפגין את עונת השיא שלו במפעלים האירופים. עם חמישה שערים בשבעה משחקים בליגת האלופות הוביל את מרסיי למקום השלישי בבית המוקדם, ממנו העפילה הקבוצה לסיבוב השלישי של גביע אופ"א. עם שישה שערים נוספים בתשעת משחקיו בגביע אופ"א דרוגבה הוביל את קבוצתו עד לגמר המפעל כשבדרך הם מדיחים בין היתר קבוצות אירופיות בכירות כגון ליברפול ואינטר מילאנו. עם זאת, משחק קבוצתי חלש במשחק הגמר נגד ולנסיה והפסד 2-0 סיים את העונה האירופית המופלאה של מרסיי ללא תואר.

תקופתו בצ'לסי
ממוזער|שמאל|170px|דרוגבה ידוע בבעיטותיו החזקות והמדויקות שהעניקו לו שערים מרהיבים רבים במהלך הקריירה
ביולי 2004 עבר דרוגבה לשחק בקבוצת הצמרת האנגלית צ'לסי תמורת סכום שיא של 24 מיליון פאונד. לצ'לסי הגיע דרוגבה כחלק מה"מהפכה" שביצע מאמנה החדש של הקבוצה ז'וזה מוריניו, שמלבד דרוגבה החתים מספר שחקנים צעירים ומוכשרים נוספים ושחרר 14 משחקני הקבוצה בעונה הקודמת. דרוגבה השתלב במהרה בצ'לסי ועל אף פציעה בשריר הבטן הישר שהשביתה אותו ממשחק למשך למעלה מחודשיים, הוביל את צ'לסי לזכייה באליפות הפרמייר ליג לראשונה מזה 50 שנה. כמו כן, כבש את השער השני בניצחון 2-3 על ליברפול בגמר גביע הליגה האנגלית והוביל את קבוצתו לזכייה בתואר לאחר ההארכה. גם בליגת האלופות הפגין יכולת הבקעה נהדרת ועם חמישה שערים בתשעה משחקים כולל שניים בצמד המשחקים מול באיירן מינכן ברבע הגמר, הוביל את צ'לסי להישג השיא שלה במפעל עד אז, חצי הגמר בו הפסידה לליברפול. בסך הכל סיים את עונתו הראשונה באנגליה עם 16 שערים ב-41 משחקים בכל המסגרות. גם בעונה הבאה, , הפגין יכולת מצוינת וכבר בתחילתה הוביל את צ'לסי לזכייה במגן הקהילה עם צמד שערים בניצחון 1-2 על ארסנל. בהמשך הוביל את הקבוצה לזכייה נוספת באליפות הפרמייר ליג, כאשר הוא מסיים את העונה עם 12 שערי ליגה מתוך 16 שערים בכל המסגרות.

דרוגבה זכה להצלחה רבה גם בעונת , בה כבש 33 שערים בכל המסגרות, מתוכם 20 שערים בליגה האנגלית, נתון שהקנה לו זכייה בתואר מלך השערים של הפרמייר ליג. בין רגעי השיא של דרוגבה במהלך העונה בלטו שעריו ממרחק רב במשחקים נגד ליברפול, אברטון וברצלונה ושעריו בניצחון 1-2 על ארסנל בגמר גביע הליגה. כמו כן, פעמיים בעונה זו הבקיע שלושער; פעם נגד ווטפורד ופעם נגד לבסקי סופיה בשלב הבתים של ליגת האלופות. במשחקו האחרון בעונה זו, גמר הגביע האנגלי נגד מנצ'סטר יונייטד, לה הפסידה צ'לסי את האליפות מספר ימים קודם לכן, הבקיע דרוגבה את השער היחיד בניצחון 0-1, במה שהיה לשער הראשון שהובקע באצטדיון ומבלי החדש. בכך הפך דרוגבה לשחקן השלישי בלבד יחד עם נורמן וייטסייד ומארק יוז שכובש גם בגמר גביע הליגה וגם בגמר הגביע באותה העונה ולראשון שמבקיע בשני הגמרים וגם מנצח בהם.

בינואר 2007 נבחר דרוגבה לשחקן השנה בחוף השנהב ובמרץ אותה שנה זכה לראשונה בקריירה בתואר כדורגלן השנה באפריקה לשנת 2006 לאחר שצבר 79 נקודות בהצבעת קונפדרציית הכדורגל של אפריקה, שלוש נקודות בלבד יותר מסגנו סמואל אטו הקמרוני שצבר 76 נקודות. כמו כן, זכה דרוגבה לשבחים רבים מצד התאחדות שחקני הכדורגל האנגלית שכללה אותו בנבחרת העונה בפרמייר ליג ודירגה אותו שני בבחירות לכדורגלן השנה בליגה האנגלית, אחרי כריסטיאנו רונאלדו שזכה בתואר.

ממוזער|שמאל|135px|דרוגבה ורובין ואן פרסי במשחקה של צ'לסי נגד ארסנל במרץ 2008
עונת  התחילה בצורה רעה במיוחד עבור דרוגבה, כאשר כבר עם פתיחתה, ז'וזה מוריניו, מאמנו האהוב, עזב את צ'לסי ועבר לאינטר מילאנו. בהמשך ספג פציעה בברך שהשביתה אותו למשך כחודש ומיד לאחר חזרתו למשחק נאלץ לעזוב את צ'לסי שוב לטובת ייצוג נבחרתו בגביע אפריקה לאומות. בעקבות כך, שב לשחק באופן קבוע רק בפברואר 2008, אך עם זאת השתלב במהרה ואף כבש את שער היתרון של צ'לסי בהפסד 2-1 לטוטנהאם הוטספר בגמר גביע הליגה. בהמשך, דרוגבה כבש צמד שערים במשחק הגומלין מול ליברפול בחצי גמר ליגת האלופות, אותו ניצחה צ'לסי 2-3 (3-4 בסיכום שני המשחקים) והעפילה לגמר הטורניר לראשונה בתולדותיה. עוד באותו משחק דרוגבה הפך למלך השערים של צ'לסי באירופה בכל הזמנים לאחר שכבש את שערו ה-18 ועבר את השיאן הקודם, פיטר אוזגוד שהבקיע 16 שערים. עם זאת, במהלך משחק הגמר נגד מנצ'סטר יונייטד ספג כרטיס אדום לאחר שסטר לנמניה וידיץ' בפניו והורחק מיידית. צ'לסי הפסידה לבסוף 6-5 בדו-קרב בעיטות עונשין.

עם תחילת עונת  שוב סבל דרוגבה מבעיות בברך, והושבת ממשחק למשך למעלה מארבעה חודשים. אף על פי כן, שב לכושרו במהרה, אך מיעט לקבל דקות משחק ממאמן צ'לסי, פיליפה סקולארי. עם מינויו של חוס הידינק למאמן הקבוצה בפברואר 2009 דרוגבה שב להרכב ובחמשת המשחקים הבאים הבקיע ארבעה שערים. בהמשך הבקיע ארבעה שערים בארבעת המשחקים נגד יובנטוס וליברפול בשמינית ורבע הגמר ליגת האלופות בהתאמה והוביל את צ'לסי לחצי הגמר בפעם השלישית ברציפות. רק ארבעה ימים לאחר מכן הבקיע את שער הניצחון של קבוצתו ב-1-2 על ארסנל בחצי גמר הגביע האנגלי. למרות היכולת המצוינת, דרוגבה לא הצליח למנוע את הדחתה של צ'לסי בחצי גמר ליגת האלופות לאחר שזו סיימה בתיקו 1-1 את משחק הגומלין נגד ברצלונה (0-0 במשחק הראשון) והודחה בעקבות שערי חוץ. לאחר המשחק טען דרוגבה שהשופט טום הנינג קיפח את צ'לסי ולאחר שספג כרטיס צהוב צעק קללות לעבר המצלמה בשידור חי. בעקבות התנהגותו החליטה אופ"א להשעות אותו מששת משחקיה הבאים של צ'לסי באירופה, כאשר בשני האחרונים היה בהשעיה על תנאי. מאוחר יותר העונש קוצר במשחק אחד בעקבות ערעור שהגישה צ'לסי. על אף התקרית, דרוגבה הוביל את צ'לסי לזכייה נוספת בגביע האנגלי לאחר שכבש את השער הראשון בניצחון 1-2 על אברטון בגמר.

עונת  הייתה אחת הטובות של דרוגבה בקריירה. הוא החל אותה עם זכייה במגן הקהילה לאחר ניצחון על מנצ'סטר יונייטד ובהמשך הוביל את צ'לסי לזכייה שלישית בתקופתו באליפות הפרמייר ליג. כמו כן, הוא זכה בתואר מלך השערים של הליגה עם 29 שערים, כולל שלושער בניצחון 0-8 על ויגאן את'לטיק במחזור הסיום. על אף היכולת העילאית, צ'לסי הודחה מליגת האלופות כבר בשמינית הגמר לאחר הפסד 3-1 בסיכום שני המשחקים נגד האלופה הנכנסת, אינטר מילאנו.

גם את עונת  החל דרוגבה בצורה מצוינת, עם שלושער בניצחון 0-6 על וסט ברומיץ' אלביון במשחק הפתיחה של הפרמייר ליג. במשחק הבא נגד ויגאן את'לטיק שוב הוביל את קבוצתו לניצחון 0-6, הפעם עם שלושה בישולים.

את עונת  החל דרוגבה ביכולת טובה, אך ללא מזל, במחזור השלישי של הפרמייר ליג במשחק נגד נוריץ' סיטי דרוגבה עלה לכדור גובה, קיבל מכה חזקה בסנטר מהשוער ג'ון רודי, איבד את ההכרה ונפל בחוזקה על הקרקע, בעקבות זה שבר את אפו וקיבל זעזוע מוח בדרגה קשה. דרוגבה טופל במשך מספר דקות על המגרש ולבסוף הורד על אלונקה עם מסכת חמצן. בגמר ליגת האלופות בעונת 2011/2012 הבקיע את שער השוויון לטובת צ'לסי, ואת השער המכריע בדו-קרב פנדלים, שהעניק לצ'לסי את גביע ליגת האלופות הראשון בתולדותיה.

 לאחר צ'לסי וסוף הקריירה 
ב־20 ביוני 2012 חתם דרוגבה בשאנגחאי שנחווה הסינית על חוזה לשנתיים וחצי. דרוגבה שיתף פעולה יחד עם ניקולא אנלקה בחוד ההתקפה והרוויח כ-200 אלף ליש"ט לשבוע.

ב-28 בינואר 2013 חתם דרוגבה בגלאטסראיי הטורקית על חוזה לשנה וחצי. שם הוא שיתף פעולה יחד עם וסלי סניידר.

ב-21 בינואר 2014 זכה דרוגבה בתואר שחקן השנה של טורקיה. ב-19 במאי 2014, עם תום חוזהו עזב דרוגבה את גלאטסראיי.

ב-25 ביולי 2014, חזר דרוגבה לקדנציה שנייה בצ'לסי כשחתם על חוזה לעונה אחת. בעונה זו הוא כבש 4 שערים בליגה והיה חלק מזכייתה של צ'לסי באליפות.

ב-24 במאי 2015 הודיע דרוגבה כי הוא עוזב את צ'לסי, וזאת לאחר עונה אחת במדי הקבוצה.

ב-31 ביולי 2015 חתם במונטריאול אימפקט מליגת ה-MLS.

באפריל 2017 חתם דרוגבה בקבוצת פיניקס רייסינג מליגת הUSL האמריקאית, דרוגבה גם משמש כבעלי הקבוצה.

ב-22 בנובמבר 2018 הודיע דרוגבה על פרישה ממשחק פעיל.

לאחר הפרישה, מונה דרגובה לשגריר בינלאומי של ארגון הספיישל אולימפיקס.

נבחרת לאומית
ב-8 בספטמבר 2002 ערך דרוגבה את הופעת הבכורה שלו במדי נבחרת חוף השנהב במשחק נגד  וכחצי שנה לאחר מכן כבש את שערו הראשון במדי הנבחרת, בניצחון 0-3 על . בהמשך כבש שלושער במשחק נגד  במוקדמות גביע אפריקה לאומות ועם תשעה שערים במוקדמות מונדיאל 2006 הוביל את נבחרתו להעפלה לטורניר לראשונה בהיסטוריה. בפברואר 2006 דרוגבה מונה לקפטן הנבחרת לקראת הופעתה ה-18 בגביע אפריקה לאומות. בטורניר עצמו הוביל את חוף השנהב עד לגמר, כאשר הוא מבקיע את שערי הניצחון במשחקים נגד  ו, את בעיטת העונשין המכריעה בניצחון 11-12 בדו-קרב בעיטות עונשין נגד קמרון ברבע הגמר ואת השער היחיד בניצחון 0-1 על  בחצי הגמר. עם זאת בדו-קרב בעיטות העונשין נגד  במשחק הגמר (0-0 בסיום ההארכה), דרוגבה לא הצליח להבקיע את הבעיטה המכריעה וחוף השנהב נוצחה 4-2.

במונדיאל 2006 הוגרלה חוף השנהב לשחק ב"בית המוות" יחד עם ,  ו. ב-11 ביוני 2006 כבש דרוגבה את שערו הראשון במונדיאל במה שהיה גם לשער המונדיאל הראשון של נבחרתו בכל הזמנים. עם זאת, חוף השנהב הפסידה במשחק 1-2 לארגנטינה והודחה מהטורניר לאחר הפסד בתוצאה דומה במשחק השני נגד הולנד. במשחק הסיום של שלב הבתים נגד סרביה ומונטנגרו, בו דרוגבה לא שותף עקב השעיה, הצליחה חוף השנהב להשיג ניצחון ראשון במונדיאל לאחר שחזרה מפיגור 2-0 וניצחה 2-3.

בגביע אפריקה לאומות 2008 הוגרלה חוף השנהב לבית קל יחסית יחד עם ,  ו. דרוגבה הבקיע שני שערים בשלב הבתים, אחד בניצחון 1-4 על בנין במחזור הפתיחה ואחד נוסף בניצחון 0-3 על מאלי. בניצחון 0-5 על  ברבע הגמר כבש את השער השני של נבחרתו במשחק והראשון מבין ארבעה שהבקיעה חוף השנהב ב-12 הדקות האחרונות. בחצי הגמר פגשה הנבחרת את מצרים לשחזור גמר 2006, אך הפעם לא הצליחה להוות יריב שקול והובסה 4-1. גם במשחק על המקום השלישי נגד  לא הרשימה וסיימה את הטורניר במקום הרביעי לאחר הפסד 4-2.

דרוגבה כבש שישה שערים בחמישה משחקים במוקדמות מונדיאל 2010 והוביל את נבחרתו להעפלה שנייה ברציפות לטורניר הגמר. בשלב הבתים של גביע אפריקה לאומות 2010 הוגרלה חוף השנהב לבית יחד עם גאנה,  ו, אך לאחר שהאחרונה פרשה מהטורניר, ניצחון 1-3 על גאנה עם שער של דרוגבה בדקה ה-90 ותיקו 0-0 במשחק השני נגד בורקינה פאסו הספיק לנבחרת כדי לעלות לרבע הגמר מהמקום הראשון. עם זאת, חוף השנהב כשלה שוב ברגע המכריע ולאחר שכבר כבשה שער יתרון בדקה ה-89 במשחק נגד  ברבע הגמר, ספגה שער שוויון בדקה האחרונה של תוספת הזמן ולבסוף הודחה לאחר שער נוסף של אלג'יריה בהארכה. מעט לאחר הטורניר, ב-10 במרץ 2010 זכה בפעם השנייה בקריירה בתואר כדורגלן השנה באפריקה לשנת 2009.

ב-4 ביוני 2010 דרוגבה נפצע במשחק הכנה למונדיאל 2010 נגד , לאחר שבהתנגשות עם מגנה של יפן, טוליו, שבר את עצם הגומד בידו הימנית והשתתפותו במונדיאל הוטלה בספק. כשבוע לאחר מכן, פיפ"א התירה לו בהשתתף במשחק הפתיחה נגד  בתנאי שילבש מגן גבס על ידו השבורה. המשחק עצמו הסתיים בשיווין 0-0, כאשר דרוגבה נכנס כמחליף בדקה ה-65. במשחק השני הפך דרוגבה לשחקן האפריקאי הראשון שמבקיע במשחק נגד  במונדיאל, כאשר כבש את השער היחיד של נבחרתו בהפסד 3-1. למרות ניצחון קל על  במחזור הסיום (0-3), תיקו במשחק המקביל בין ברזיל לפורטוגל מיקם את חוף השנהב במקום השלישי בבית וקבע הדחה שנייה ברציפות בשלב הבתים.

ב-8 באוגוסט 2014 הודיע על פרישה מהנבחרת.

סטטיסטיקות קריירה
נכון ל-30 באוגוסט 2014

מועדונים
מועדוןעונהליגה2גביע1אירופהסך הכלהופעותשעריםהופעותשעריםהופעותשעריםהופעותשעריםלה מאן1998/1999200000201999/200030720003272000/200111031001412001/20022153200247סך הכל641283007215גנגאן2001/200211350001132002/2003341754003921סך הכל452054005024אולימפיק מרסיי2003/200435194216115532 סך הכל 35  19  4  2  16  11  55  32צ'לסי2004/20052610619541162005/20062912537141162006/2007362012712660332007/20081982111632152008/20092458410542142009/20103229755344372010/20113611307246132011/201224532863513סך הכל2029543216128306144שאנגחאי שנחווה201211800––118גלאטסראיי2012/201313500411762013/2014241031823614סך הכל371531823614צ'לסי2014/20152647152388מונטריאול אימפקט201514400001442016251021002711סך הכל392221004123סך הכל בקריירה48520371339748663286

כולל הגביע הצרפתי, גביע הליגה הצרפתית, הגביע האנגלי, גביע הפוטבול ליג, מגן הקהילה, הגביע הטורקי ואליפות קנדה
כולל פלייאוף

נבחרת לאומית
נבחרתשנהידידותטורנירים בינלאומייםסך הכלהופעותשעריםהופעותשעריםהופעותשערים20020010102003413374200433437620053156872006747414820076321842008216384200922567820105252104201121244520124210714920132173942014333063סך הכל בקריירה4223624310465

תארים
ממוזער|שמאל|200px|דרוגבה (משמאל), מייקל אסיין וג'ון אובי מיקל חוגגים את זכייתה של צ'לסי באליפות הפרמייר ליג לעונת 

קבוצתיים
 מדליית כסף עם נבחרת חוף השנהב בגביע אפריקה לאומות: 2006, 2012
 ליגת האלופות:
 סגנות: 2007/2008
זכייה: 2011/2012
 גביע אופ"א:
סגנות: 2003/2004
 פרמייר ליג: 2004/2005, 2005/2006, 2009/2010, 2014/2015
 סגנות: 2006/2007, 2007/2008
 הגביע האנגלי: 2007, 2009, 2010, 2012
 גביע הפוטבול ליג: 2005, 2007, 2015
 סגנות: 2008
 מגן הקהילה: 2005, 2009
 סגנות: 2006, 2007, 2010
 אליפות טורקיה: 2012/2013
 הגביע הטורקי: 2013/2014
 הסופר קאפ הטורקי: 2013
אישיים
 מלך השערים של גביע אופ"א: 2004
 שחקן העונה בליגה הצרפתית: 2004
 נבחרת העונה בליגה הצרפתית: 2004
 שער העונה בליגה הצרפתית: 2004
 כדורגלן השנה באירופה על פי המגזין אונז ד'אור: 2004
 מקום שלישי: 2007
 כדורגלן השנה בחוף השנהב: 2006, 2007
 כדורגלן השנה באפריקה: 2006, 2009
 מקום שני: 2004, 2005
 מקום שלישי: 2003, 2007, 2010
 נבחרת העונה בפרמייר ליג: 2007, 2010
 קבוצת אופ"א של השנה: 2007
 נבחרת העונה באירופה על פי בחירת העיתונאים: 2007
 חלוץ ב-FIFPro World XI: 2007
 כדורגלן השנה באפריקה של ה-BBC: 2009
 שחקן העונה של צ'לסי: 2010
 100 האנשים המשפיעים בעולם על פי הטיים מגזין: 2010
 מלך השערים של נבחרת חוף השנהב בכל הזמנים
 פרס נשיא אופ"א: 2020

קישורים חיצוניים






הערות שוליים

קטגוריה:כדורגלנים מחוף השנהב
קטגוריה:חלוצי כדורגל מחוף השנהב
קטגוריה:אביג'אן: כדורגלנים
קטגוריה:כדורגלני לה מאן
קטגוריה:כדורגלני גנגאן
קטגוריה:כדורגלני אולימפיק מרסיי
קטגוריה:כדורגלני צ'לסי
קטגוריה:כדורגלני שאנגחאי שנחווה
קטגוריה:כדורגלני גלאטסראיי
קטגוריה:כדורגלני מונטריאול
קטגוריה:כדורגלני נבחרת חוף השנהב
קטגוריה:זוכי פרס כדורגלן השנה באפריקה
קטגוריה:זוכי פרס נשיא אופ"א
קטגוריה:כדורגלני גביע אפריקה לאומות 2006
קטגוריה:כדורגלני מונדיאל 2006
קטגוריה:כדורגלני גביע אפריקה לאומות 2008
קטגוריה:כדורגלני גביע אפריקה לאומות 2010
קטגוריה:כדורגלני מונדיאל 2010
קטגוריה:כדורגלני גביע אפריקה לאומות 2012
קטגוריה:כדורגלני גביע אפריקה לאומות 2013
קטגוריה:כדורגלני מונדיאל 2014
קטגוריה:ספורטאים איבוארים בצרפת
קטגוריה:ספורטאים איבוארים באנגליה
קטגוריה:ספורטאים זרים בסין
קטגוריה:ספורטאים איבוארים בטורקיה
קטגוריה:ספורטאים זרים בקנדה
קטגוריה:ספורטאים זרים בארצות הברית
קטגוריה:ילידי 1978