עין חצבה (מושב)

עֵין חֲצֵבָה הוא מושב בערבה התיכונה דרומית לים המלח המהווה את היישוב הדרומי ביותר בתחומי המועצה האזורית תמר. המושב הוקם בשנת 1962 כחווה חקלאית ושמו ניתן לו על שם מצד חצבה (עין חוסוב – המעיין השופע) הסמוכה ליישוב. אנשי המושב בחרו שלא לקלוט משפחות נוספות, וכך מושב עין חצבה הוא מושב של עשר משפחות בלבד עם 58 תושבים והוא המושב הקטן ביותר בישראל. במושב מתגוררים כמה עשרות עובדים זרים.

היסטוריה
האזור בו הוקם המושב שימש צומת דרכים חשוב עוד בעת העתיקה. בתקופת המנדט הבריטי הוקמה במקום משטרת עין חוצוב. לאחר הקמת המדינה הוקמה במקום תחנת דלק ומזנון. בשנת 1956 החל בתכנון מסילת הדרום, מסילת ברזל במסלול מבאר שבע עד עין חצבה, ומשם צפונה למפעלי ים המלח ודרומה עד אילת. במקום תוכננה גם הקמתה של תחנת הרכבת חצבה. עין חצבה נבחרה כמיקום לצומת מסילות הברזל, מאחר שניתן לבנות תוואי נוח ממנה לאורך נחל צין ועד לב הנגב. בקיץ 1959 בוצעו קידוחים לחיפושי נפט בעין חצבה. במרץ 1963, הושלמה סלילות של כביש 90 בקטע בין סדום לעין חצבה (עד אז הייתה זו דרך עפר).

בספטמבר 1962, שני חקלאים ממושב בני ציון, גיל גל (גלונסקי) ויעקב סלווין, הגיעו לעין חצבה בחיפוש אחר שטח חקלאי לגידולי ירקות. הם הופנו לאזור על ידי קצין הפיתוח של משרד החקלאות לערבה ואילת, על סמך סקר קרקע שנערך במקום וקידוח מים שביצע חברת תה"ל. הם איתרו כ-70 דונם קרקע. שנראו מתאימים לעיבוד חקלאי, ותחילה החלו בשטיפת המלחים מהשכבה העליונה של הקרקע. לאחר 5 ניסיונות זריעה גידלו מלפפונים שנשלחו לתל אביב. אחרי המלפפונים זרעו בהצלחה עגבניות, חצילים, וקישואים. הם השקיעו כ־80 אלף ל"י ברכישת ציוד חקלאי, צינורות השקיה, דשן, זרעים ומשאבת מים לבאר. הם התגוררו במקום באוטובוס ישן במשך השבוע וחזרו לביתם בבני ציון בסופי השבוע. אחרי פחות משנתיים, הם החלו לספק גם אלפי שתלי ירקות ליישובים אחרים בערבה, שהקמתם החלה באותן שנים. בעקבות הצלחתם החליטה מחלקת ההתיישבות של הסוכנות היהודית, באוגוסט 1964, להקים בסמוך היאחזות נח"ל, שהפכה למושב חצבה. ואילו לגל וסלווין הוצא צו פינוי בטענה שבנו מבנים במקום ללא אישור. במאי 1965 הגיש מינהל מקרקעי ישראל תביעה לפנותם. לאחר שנפגשו עם שר החקלאות חיים גבתי, הוסכם שהקרקע תוחכר להם לשנה נוספת במהלכה ינסו להביא למקום עוד 8 משפחות, ואחר כך יוקם במקום יישוב קבע ל-10 משפחות בסך הכול.

היישוב התנהל כשותפות עסקית בין שלוש המשפחות שישבו בו (גיל גל עזב ובמקומו נכנסו שתי משפחות אחרות). השטח שאותו עיבדו גדל עם השנים לכ-1,000 דונם.
ב-1969 הוסכם על הקמת יישוב קבע במקום על ידי הסוכנות היהודית, שאליו יצטרפו תושבים נוספים. הסוכנות הקימה עשרה מבנים ליישוב הקבע שהושלמו ב-1973, אך שלוש המשפחות המייסדות דרשו שהסוכנות תחזיר להם את ההשקעה במקום. לבסוף שלוש המשפחות היו אלו שקנו את הבתים שבנתה הסוכנות. ב-1977 שר החקלאות אריאל שרון הסדיר סופית את מעמדו של היישוב ואת חוזי החכירה שלו. בבעלות המושב גם תחנת דלק ומסעדה המופעלת על ידי חברת פז.

מרכז ויידור
בקרבת המושב בסמוך לצומת חצבה נמצא "מרכז ויידור" שהוא מרכז המבקרים של הערבה. במרכז מסופר סיפורו של עץ השיזף העתיק וחלק מהמייצגים צולמו בעין חוסוב, תמר המקראית, בעקבות שיתוף פעולה בין רשות העתיקות למרכז ויידור מתוכננת במקום תצוגה קבועה של ממצאים ארכאולוגיים מהאזור.

ראו גם
חצבה – מושב עובדים סמוך

קישורים חיצוניים

יישוב תמר ( העמוד לא נמצא ) באתר המועצה האזורית

הערות שוליים

קטגוריה:מושבים
קטגוריה:הערבה
קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1962
קטגוריה:יישובים במחוז הדרום
קטגוריה:מועצה אזורית תמר
קטגוריה:הערבה: יישובים
קטגוריה:מושבים במחוז הדרום