מיש דרומי

מַיִשׁ דרומי (שם מדעי: Celtis australis, בערבית: ميس جنوبي) הוא עץ בר ממשפחת הקנאביים הגדל בחורש באקלים ים תיכוני. הוא מגיע לגובה של 20 מטר. גזעו מפותח ונאה, קליפת הגזע עדינה וחלקה. העלים מסורגים, פשוטים, קטפתיים בצעירותם, דמויי-ביצה, לא-סימטריים בבסיסם, קודקודם מסתיים בחוד ארוך, שפתם משוננת וצבעם ירוק כהה בצד העליון ובהיר יותר בצד התחתון. כ-5 עד 10 עורקים בולים בעלה בשונה מאולמוס. הפרחים קטנים, וצבעם ירוק-צהבהב. הפרי הוא בית-גלעין המכוסה בציפה דקה. הפריחה נמשכת מסוף פברואר עד תחילת מאי.

תפוצת העצים הגדלים בר בארץ מוגבלת למקומות מעטים, כגון: צפת, ראש-פינה, מורדות הגולן, פקיעין, ירושלים וביר-זית וכן ניתן למצוא עצי מיש לצד קברי קדושים מוסלמיים ובקרבת מסגדים עתיקים. במאה השנים האחרונות החלו לגדלו בארץ כעץ נוי, בעיקר כעץ צל ושדרות. מיש דרומי הוא צמח מוגן בישראל.

הפרי ניתן לאכילה וטעמו מתוק. ברפואה העממית חלקי הצמח מקובלים כתרופה למחלות ולדלקות עור (בעיקר לפטריות ולפסוריאזיס) ולטיפול בכאבי פרקים.

 במסורת ובאגדות 
שמם של הדמויות המיקראיות: מישא ומישאל גזור משם הצמח.

עץ המיש הוא העץ הקדוש ביותר לאסלאם ונפוצו עליו אגדות רבות. לפי האמונה, עץ המיש הוא החזק ביותר לגירוש שדים וגם כפיס קטן ממנו יכול להגן על הנושא אותו באופן מוחלט מפני עין הרע, לכן נוהגים המוסלמים לתלות כפיס עץ קטן מהמיש על מיטת התינוק.

אגדה מוסלמית מספרת כי כאשר שלמה המלך בנה את בית המקדש היה מוטרד כיצד יגן עליו מפני אשמדאי. אז נגלה אליו אלוהים בחלום וציווה עליו לטעת חורשת עצי מיש סביב המקדש, דבר שיגן על הבניין מכל רע. ואכן, על הר הבית נטועה חורשת עצי מיש. חורשה זאת מוזכרת במקורות מהתקופה הממלוכית.

אגדה נוספת מספרת כי בראשית ימי האסלאם נלחמו מוחמד וחבריו עם אויביהם במדבר צחיח. ידם של האויבים הייתה על העליונה והם צרו על המוסלמים, שמימיהם נגמרו. אז קטף מוחמד עלה מיש וינק ממנו מים מרווים והורה לחבריו לעשות כמוהו. האויבים, בראותם זאת, אמרו "אנשים אלו השותים עצים ואוכלים אבנים הם בלתי מנוצחים" וברחו.

עץ המיש מוזכר בגמרא (תלמוד בבלי תמיד כ"ט ע"ב) כחלק מן העצים שלדעת רבי אלעזר לא היו מבעירים על גבי המזבח משום שמוציא בעת השריפה עשן רב.

עצי מיש עתיקים בארץ ישראל
עץ מיש בודד גדול היה בחורשת הזיתים ליד מנזר מאר אליאס שבדרום ירושלים. עירית ירושלים בנתה סביבו מעקה אבן מיוחד בשולי צומת חומת מגן וצליינים וחובבי טבע רבים בקרו אותו לאורך הדורות. בסתיו 2024 נבנה במקום אתר של מנהלת פיתוח גבעת המטוס, במהלך עבודות הפיתוח הושמד המיש הקשיש. לפי האמונה הנוצרית תחת אחד מאבות-אבותיו של העץ נחה מרים, אם ישוע בהימלטה מפני הורדוס. בכפר יברוד צומח עץ מיש גדול במרכז במה עתיקה. מיש קדום נוסף מצוי בצפת, סמוך למערת שם ועבר. בזכרון יעקב, בתוך מערה הנקראת "מערת המיש" צומח מיש עתיק בעל מספר גזעים שגילו מוערך בכ-200 שנה.
בשטח בית קברות ערבי נטוש סמוך לגדר קיבוץ יראון צומח מיש דרומי שגם גילו מוערך בכ-200 שנה.

 לקריאה נוספת 
 על קדושת המיש באסלאם: עצים קדושים באגדה ובמסורת בתוך אלי שילר (עורך), דת ופולחן וקברי קדושים מוסלמים בא"י, אריאל 117-118, עמ' 150

 קישורים חיצוניים 

 דף מידע על המיש דרומי באתר "טיולי"


הערות שוליים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי קארולוס לינאוס
קטגוריה:מישיים
קטגוריה:עצים ים תיכוניים
קטגוריה:ערכי טבע מוגנים בישראל: צמחים
קטגוריה:צמחים שתוארו ב-1753