יורו 2004

אליפות אירופה בכדורגל 2004, הידועה גם בשם יורו 2004, היא אליפות אירופה בכדורגל ה-12 שמארגנת אופ"א. הטורניר נערך בפורטוגל בין 12 ביוני עד 4 ביולי 2004. 

פורטוגל אירחה את הטורניר לראשונה בתולדותיה, וזאת לאחר שהצעתם לאירוח התחרות התקבלה ב-12 באוקטובר 1999, תוך שהיא גוברת על הצעת ספרד וההצעה המשותפת של אוסטריה והונגריה.

בדומה לשני טורנירי היורו הקודמים, גם הפעם 16 נבחרות השתתפו בתחרות. נבחרת פורטוגל המארחת העפילה אוטומטית לטורניר, ושאר 15 הנבחרות עלו מטורניר המוקדמות שהחל בשלהי שנת 2002. בין המעפילות לטורניר היו , שעלתה להופעה ראשונה בתולדותיה בטורניר יורו או מונדיאל, ו, שחזרה לטורניר לראשונה מזה 24 שנים, אז העפילה לטורניר יורו 1980.

בעוד נבחרות בכירות כמו ,  ו הודחו כבר בשלב הבתים, אל הגמר העפילו פורטוגל המארחת ויוון המפתיעה. השתיים נפגשו גם במשחק הפתיחה של הטורניר, ולראשונה בהיסטוריה נפגשו אותן הנבחרות גם במשחק הפתיחה וגם במשחק הגמר. בדומה למפגש הפתיחה, יוון ניצחה את פורטוגל גם במשחק הגמר, שהסתיים בתוצאה 1-0 משער של אנגלוס חריסטיאס. יוון זכתה בתואר לראשונה בתולדותיה.

 מוקדמות 

הגרלת מוקדמות יורו 2004 התקיימה ב-25 בינואר 2002 בסנטה מריה דה פיירה שבפורטוגל. 50 נבחרות חולקו לעשרה בתים בני חמש קבוצות כל אחד, שנפגשו ביניהן פעמיים. משחקי המוקדמות התקיימו בין החודשים ספטמבר 2002 ונובמבר 2003, ובסיומם העפילו המנצחות מכל בית באופן אוטומטי לטורניר, בעוד הסגניות הוגרלו לפלייאוף בשיטת בית-חוץ, ממנו העפילו חמש הנבחרות הנותרות לטורניר היורו.

 הנבחרות המעפילות 
ממוזער|300px|טקס הפתיחה של יורו 2004 באצטדיון הדרגאו
 נבחרת  כרטיס  תאריך העפלה  הופעות קודמות ביורו1   נבחרת מארחת  13 באוקטובר 1999  3 (1984, 1996, 2000)   מנצחת בית 1  10 בספטמבר 2003  5 (1960, 1984, 1992, 1996, 2000)   מנצחת בית 2  11 באוקטובר 2003  6 (1964, 1984, 1988, 1992, 1996, 2000)   מנצחת בית 3  10 בספטמבר 2003  5 (19602, 19762, 19802, 1996, 2000)   מנצחת בית 4  10 בספטמבר 2003  2 (1992, 2000)   מנצחת בית 5  11 באוקטובר 2003  8 (19723, 19763, 19803, 19843, 19883, 1992, 1996, 2000)   מנצחת בית 6  11 באוקטובר 2003  1 (1980)   מנצחת בית 7  11 באוקטובר 2003  6 (1968, 1980, 1988, 1992, 1996, 2000)   מנצחת בית 8  10 בספטמבר 2003  1 (1996)   מנצחת בית 9  11 באוקטובר 2003  5 (1968, 1980, 1988, 1996, 2000)   מנצחת בית 10  11 באוקטובר 2003  1 (1996)   ניצחון בפלייאוף  19 בנובמבר 2003  1 (1996)   ניצחון בפלייאוף  19 בנובמבר 2003  0   ניצחון בפלייאוף  19 בנובמבר 2003  6 (1976, 1980, 1988, 1992, 1996, 2000)   ניצחון בפלייאוף  19 בנובמבר 2003  6 (1964, 1980, 1984, 1988, 1996, 2000)   ניצחון בפלייאוף  19 בנובמבר 2003  7 (19604, 19644, 19684, 19724, 19884, 19925, 1996)

1 במודגש: זכתה בטורניר, בנטוי: מארחת הטורניר

2 כ

3 כ

4 כ

5 כ

 אצטדיונים 
שמונה ערים שונות בפורטוגל אירחו את משחקי יורו 2004. בערים הגדולות ליסבון ופורטו התקיימו משחקים בשני אצטדיונים שונים, ובסך הכל הטורניר נערך בעשרה אצטדיונים שונים ברחבי המדינה. משחק הגמר נערך בגדול מבין האצטדיונים, אצטדיון האור בליסבון, בעוד משחק הפתיחה נערך באצטדיון הדרגאו שבפורטו.

 ליסבון ליסבון פורטו אצטדיון האורקיבולת: 65,000 אצטדיון ז'וזה אלבלדהקיבולת: 52,000 אצטדיון הדרגאוקיבולת: 52,000 180px 180px 180px אביירו קוימברה בראגה האצטדיון העירוני באביירוקיבולת: 30,000 אצטדיון סידאד דה קוימברהקיבולת: 30,000 האצטדיון העירוני בבראגהקיבולת: 30,000 180px 180px 180px גימארייש פארו פורטו לייריה אצטדיון ד. אפונסו הנריקסקיבולת: 30,000 אצטדיון אלגרווהקיבולת: 30,000 אצטדיון הבסהקיבולת: 30,000 אצטדיון ד"ר מגלאס פסואהקיבולת: 30,000 180px 220px 180px 180px

 שלב הבתים 
ממוזער|300px|הישגי הנבחרות ביורו 2004
הגרלת הבתים נערכה בליסבון ב-30 בנובמבר 2003, ובמסגרתה חולקו 16 הנבחרות לארבע קבוצות דירוג, על פי הישגי הנבחרות במוקדמות מונדיאל 2002 ובמוקדמות יורו 2004:
 דרג א':  (מארחת),  (הזוכה ביורו 2000), , 
 דרג ב': , , , 
 דרג ג': , , , 
 דרג ד': , , , 

 בית א' 
הנבחרת המארחת, , פתחה את משחקי הבית עם הפסד ל, אך העפילה לבסוף מהמקום הראשון בבית לאחר שניצחה בשני משחקיה הנותרים.  ו, שסיימו את המשחק ביניהן בתוצאת תיקו, השיגו בשלב הבתים מספר נקודות ופער שערים זהה. אמנם, יוון הייתה זו שעלתה לרבע הגמר בזכות מספר גבוה יותר של שערי זכות.

 בית ב' 
 הגיעה לטורניר כאלופת אירופה המכהנת לאחר זכייתה ביורו 2000. כבר במשחק הראשון שלה בשלב הבתים, מול , הצליחה צרפת להשלים מהפך עם שני שערים של זינדין זידאן בתוך תוספת הזמן של המשחק. בסיום שלב הבתים צעדה צרפת בראש בית ב' ללא הפסד. אנגליה, שניצחה בשני משחקיה הנותרים, העפילה מהמקום השני בבית.

בית ג'
בסיום שלושת סיבובי בית ג', נוצר מצב של שוויון בנקודות בין שלוש נבחרות: ,  ו, וזאת לאחר שהשלוש סיימו בתיקו את המשחקים ביניהן, ושלושתן ניצחו את  במשחק הנותר. המעפילות לשלב הבא הוכרעו לפי טבלה פנימית בין השלוש, בה לשלושתן מאזן של שתי נקודות (שתי תוצאות תיקו), ופער שערים של אפס (מאחר שכל המשחקים ביניהן הסתיימו בשוויון), אך לכל אחת מספר שונה של שערי זכות. כתוצאה מכך העפילו לבסוף נבחרות שוודיה (שלושה שערים) ודנמרק (שני שערים), בעוד איטליה (שער אחד) נותרה מחוץ להמשך התחרות.

 בית ד' 
 הייתה לנבחרת היחידה בטורניר שמעפילה לרבע הגמר עם מאזן מושלם, לאחר שניצחה בכל שלושת משחקיה בשלב הבתים.  סיימה רק במקום השלישי, לאחר שסיימה בשתי תוצאות תיקו בשני משחקי הפתיחה ובמחזור הסיום הפסידה לצ'כיה ונעקפה על ידי  שסיימה במקום השני.

 שלבי הנוק-אאוט 
ממוזער|250px|חריסטיאס כובש את שער הניצחון לזכות יוון בגמר

 רבע הגמר 

 חצי הגמר 

 גמר 

 מלך השערים 
 5 שערים
  מילאן בארוש

 4 שערים
  ויין רוני
  רוד ואן ניסטלרוי

 3 שערים

 2 שערים

 שער אחד

 שער עצמי
  חורחה אנדרדה (נגד הולנד)
  איגור טודור (נגד צרפת)

 פרסים 
 פרסים אישיים 
ממוזער|200px|תאודורוס זגוראקיס, השחקן המצטיין של יורו 2004
 בתואר נעל הזהב זכה מילאן בארוש, חלוץ נבחרת , שכבש חמישה שערים בטורניר. הוא כבש שער אחד בכל משחק בשלב הבתים, וצמד שערים בשלב רבע הגמר.

 בתואר השחקן המצטיין של הטורניר זכה תאודורוס זגוראקיס, קשר נבחרת יוון.

 נבחרת הטורניר 

קבוצה של שמונה אנליסטים מטעם הוועדה הטכנית של אופ"א בחרה את 23 השחקנים שהרכיבו את נבחרת הטורניר. ההחלטה התקבלה לאחר צפייה בכל משחקי הטורניר, כולל משחק הגמר. חמישה שחקני הנבחרת הזוכה  נכללו בנבחרת הטורניר, בעוד מיכאל באלאק וג'אנלוקה זמברוטה הם הנציגים היחידים בנבחרת הטורניר מנבחרות שלא עברו את שלב הבתים.

 שוערים  הגנה  קשרים  חלוצים  פטר צ'ך   אנטוניוס ניקופולידס  סול קמפבל   ריקארדו קרבאליו   אשלי קול   טראיאנוס דלאס   אולוף מלברג   גיורקאס סיטארידיס   ג'אנלוקה זמברוטה  מיכאל באלאק   לואיש פיגו   פרנק למפארד   מאניש   פאבל נדבד   תאודורוס זגוראקיס   זינדין זידאן  מילאן בארוש   אנגלוס חריסטיאס   הנריק לארסון   רוד ואן ניסטלרוי   כריסטיאנו רונאלדו   ויין רוני   יון דאל תומאסון

 מענקים כספיים 

סכום כולל של 200 מיליון פרנק שווייצרי, סכום גבוה יותר מטורניר יורו 2000 בו חולקו 120 מיליון פרנק שווייצרי. בנוסף למענק השתתפות בסך 7.5 מיליון פרנקים בו זכתה כל נבחרת, חולקו גם המענקים הבאים (הסכומים בפרנק ים שווייצרים):
 10 מיליון לזוכה בטורניר
 6 מיליון לסגנית הזוכה
 4 מיליון למעפילות לחצי הגמר
 3 מיליון למעפילות לרבע הגמר
 במסגרת שלב הבתים: מיליון עבור כל ניצחון, חצי מיליון עבור כל תוצאת תיקו

 ראו גם 
 מוקדמות יורו 2004 - ישראל

 קישורים חיצוניים 

 יורו 2004 באתר הרשמי של אופ"א

קטגוריה:אליפויות אירופה בכדורגל
קטגוריה:תחרויות כדורגל ב-2004
קטגוריה:תחרויות כדורגל בפורטוגל
קטגוריה:ליסבון: ספורט
קטגוריה:פורטו: ספורט
קטגוריה:בראגה: ספורט
קטגוריה:2004 באירופה