פרשת בהר

פרשת בְּהַר (או בְּהַר סִינַי) היא פרשת השבוע התשיעית בספר ויקרא. לפי החלוקה לפרקים, היא מתחילה ב ומסתיימת ב.

בשנים שאינן מעוברות קוראים בדרך כלל את פרשת בהר ביחד עם פרשת בחוקותי.

תוכן הפרשה
הפרשה מפרטת דינים והלכות כלכליים, ובהם:
 מצוות השמיטה, היובל ודינים נלווים
 גאולת קרקע
 בתים ושדות בתקופת היובל (ובכלל זה איסור מכירת הארץ לצמיתות)
 אונאת ממון ואונאת דברים
 איסור ריבית
 דיני עבד עברי
 דיני עבד כנעני והאיסור לשחררו
 גאולת עבד עברי הנמכר כעבד לגוי
 איסור הקמת פסל, מצבה ואבן משכית

תאריכי הקריאה
השבת בה קוראים את פרשת בהר יכולה לחול בתשעה תאריכים שונים.

יחד עם פרשת בחוקותי:
שנת בשה ושנת גכה - כ"ב באייר.
שנת זשג ושנת בחג - כ"ד באייר.
שנת השא ושנת זחא - כ"ו באייר.
בנפרד:
שנת השג - י' באייר.
שנת החא - י"ב באייר.
שנת זשה ושנת בחה - ט"ו באייר.
שנת זחג - י"ז באייר.
שנת בשז ושנת גכז - בארץ ישראל י"ג באייר, בחוץ לארץ כ' באייר.
בארץ ישראל נפרדת ובחוץ לארץ מחוברת:
שנת הכז - בארץ ישראל כ' באייר, בחוץ לארץ כ"ז באייר.

הפטרה
האשכנזים והספרדים מפטירים ב (בק"ק פוזנא סיימו ). בהפטרה מתוארת עסקת מכירת שדה שנערכה בין ירמיהו לבין דודו חנמאל בן שלום, שסמלה את התקווה לשוב לארץ ישראל אחרי הגלות.

התימנים והאיטלקים מפטירים ב -  (לאשכנזים ולספרדים זו הפטרת פרשת בחוקותי).

בנוסח רומניא הפטירו  עד .

מה עניין שמיטה אצל הר סיני?

תורת כהנים בפתיחת הפרשה שואל  דברים אלה של המדרש הובאו בידי רש"י בפירושו לפרשה, והפכו לביטוי עברי ידוע, המביע תמיהה על עניינים שאין ביניהם קשר. במשמעותו המקורית, ברש"י ובמדרש, הוא מוסב על פסוקיה הראשונים של הפרשה, אשר עוסקים במצוות השמיטה, אך מקפידים לציין שהדברים נאמרו בהר סיני:

המדרש שואל מדוע דווקא במצווה זו בחרה התורה לציין את העובדה שהיא נאמרה בהר סיני, ומשיב שזו דוגמה לכל מצוות התורה, שגם אלו מהן שניתן להבין ממקום כתיבתן שלא כל פרטיהן נאמרו למשה רבנו בהר סיני - נאמרו לאמיתו של דבר כבר קודם לכן. דברי מדרש זה נתפרשו בדרכים שונות, בין השאר בפירוש רש"י ובפירושו של הרמב"ן.

 קישורים חיצוניים 



שונות
 Eli Ducker, The Haftarot for Behar and Behukkotai
פרשת בהר ובחוקותי מחוברות בשתי שנים רצופות (תשפ"א), באתר הוצאת לוח - הלוח העברי

הערות שוליים

*
בהר