יואל בן נון

הרב ד"ר יואל בן נון (נולד ב-9 במאי 1946, ח' באייר תש"ו) הוא רב ציוני דתי, ממייסדי ישיבת הר עציון, דוקטור למחשבת ישראל ומרצה לתנ"ך. ובעל טור יומי במסגרת מיזם 929 - תנ"ך ביחד.

ביוגרפיה
בן נון נולד בשנת 1946 בחיפה לד"ר יחיאל בן נון (פישר) ולד"ר שושנה בן נון (רוזה פירסט), מחנכים וחוקרים בתחומי היהדות והלשון העברית. בנערותו למד בישיבת יבנה בחיפה ואחר כך בישיבת מרכז הרב אצל הרב צבי יהודה הכהן קוק. היה ממשחררי העיר העתיקה והר הבית בירושלים במלחמת ששת הימים בחטיבת צנחני המילואים 55.

ב-1968 פנה עם חנן פורת לרב יהודה עמיטל ויחד עם משה (מושקו) מושקוביץ הקימו את ישיבת הר עציון באלון שבות. בנוסף היה מדריך בבית ספר שדה כפר עציון ולימד בקורסי ההכשרה למדריכי החברה להגנת הטבע.

לאחר מלחמת יום הכיפורים היה הרב בן נון ממייסדי תנועת גוש אמונים. פגישת היסוד התקיימה ב–1974 בביתו באלון שבות. במשך שנים רבות היה חבר מזכירות התנועה, וב–1976 הצטרף לגרעין עפרה, כשהוא עוזב את אלון שבות.

בשנת 1978 הקים עם כמה מחבריו את אגודת "אל הר ה'" שפעלה להגברת תודעת המקדש וקראה לשלטון יהודי מלא בהר הבית.

בשנת 1985 הקים את האולפנא לבנות בעפרה ועמד בראשה כעשר שנים. בשנת 1986 ייסד עם צוות לימודי התנ"ך במכון להכשרת מורים בהר-עציון (כיום: מכללת יעקב הרצוג) את הביטאון התורני לענייני מקרא "מגדים".

בשנת 1996 הקים עם הרב יעקב שפירא את מדרשת יעוד, במסגרת רשת אמי"ת, להכשרת מורים בשירות לאומי להוראת יהדות בבתי ספר חילוניים.

בין השנים 2000–2006 עמד בראש ישיבת השילוב בקיבוץ הדתי עין צורים.

בשנת 2008 חיבר והגיש עבודת דוקטורט באוניברסיטה העברית בנושא "המקור הכפול של השראה וסמכות במשנת הראי"ה קוק".

בשנת 2015 החל לכתוב טור יומי במסגרת מיזם 929 - תנ"ך ביחד.

בשנת 2018 הוענק לו פרס היצירה התורנית ע"ש הרצי"ה.

באוקטובר 2019, תשרי ה'תש"ף הוענק לו פרס תרבות יהודית ע"ש אורי אורבך על מפעל חיים.

הגותו
ממוזער|שמאל|הרב יואל בן נון והרב מיכאל רוזנצוויג
חלק נכבד בהגותו של הרב בן נון סובב סביב התנ"ך ולימודו. בהמשך ליהודה אליצור הוא שואף לשאוב משמעויות עכשוויות מהתנ"ך ולהעמיד את הכתוב על פשוטו.

הרב בן נון הוא מהדוברים הבולטים בפולמוס "תנ"ך בגובה העיניים", שבו ביקר את גישת רבני ישיבת הר המור וסבר שיש להתייחס לגיבורי התנ"ך כדמויות אנושיות, שאינן שונות במהותן מן הלומדים. לטענתו רק בדרך זו ניתן לשאוב משמעות ערכית ומוסרית מסיפורי האבות.

הרב בן נון עוסק גם במדרשי חז"ל, תוך התמקדות במחלוקת העקרונית בין בתי המדרש של רבי עקיבא ורבי ישמעאל, וכן בפרשנות מקורית לתורתו של הרב קוק.

בעקבות הרב צבי יהודה הכהן קוק, הדגישו הוא וחנן פורת את החשיבות בלימוד התנ"ך בישיבות. הוראתו ופעילותו בישיבת הר עציון, במכללת הרצוג ועוד תרמה ל בציבור הדתי-לאומי.ראו על כך, בין היתר, במאמרו: על לימוד תנ"ך בישיבות, בספר מה אהבתי תורתך (אלון שבות תשע"ד) עמ' עד-קג. הרב בן נון מתאר במאמר זה את השינוי שהתחולל בתחום ומתייחס גם לחלקו האישי בו.

הרב בן נון קורא להתאמת נוסח התפילה לימינו. כך למשל, את השורה "העיר הקודש והמחוזות היו לחרפה ולביזות" שבפיוט "זכור ברית" לערב ראש השנה שינה ל"ההר הקודש והמחוזות...". בתפילת אבינו מלכנו הוא הוסיף את הבקשות: "אבינו מלכנו, מלא מאגרינו מים", וכן "אבינו מלכנו, הרם קרן מדינתך".

לדעתו כל חשמל (מלבד הביולוגי) נחשב כאש וצריך להיות אסור מדאורייתא להשתמש בו בשבת. הוא מאזכר בהקשר זה את החשמל בספר יחזקאל המתייחס לברקים שהם, על פי המדע הידוע לנו כיום, חשמל, ויש בהם יסוד של אש.

פעילות והשקפות פוליטיות
בדומה להגותו התורנית, גם השקפתו הפוליטית של הרב בן נון עצמאית וייחודית.

השקפתו, המבוססת על ראייה היסטורית של תולדות עם ישראל, מדגישה את הצורך בקונצנזוס ובמניעת פיצול ומלחמת אחים בעם היהודי. בעקבות זאת הוא בוחן בסוגיות העומדות על הפרק את דעת הציבור היהודי הכללי (בעיקר דעת הרוב החילוני) ומנסה שלא להיכנס למחלוקת אתו.

בשנת תשנ"ב פרסם בכתב העת נקודה מאמר בשם "לא הצלחנו להתנחל בלבבות" ובו כתב שהוא וציבור המתנחלים כשלו בכך שהסתפקו בבניית התנחלויות, ללא התנחלות בלבבות ושותפות עם כל תושבי המדינה.

הרב בן נון היה מבין מנסחי אמנת כנרת השואפת ליצור מכנה משותף לזרמים השונים בציבור היהודי בישראל.

הרב בן נון התפרסם לאחר רצח רבין, כשתקף את האווירה בציבור הדתי-לאומי לפני הרצח, ואמר שברשותו מידע על רבנים שפסקו שחל על רבין 'דין רודף' ובכך נתנו לגיטימציה להורגו (ראו: תגובת החברה הדתית לרצח רבין). הוא לא סיפק פרטים או ראיות, ודבריו נתפסו בקרב רבים בציבור הציוני דתי כבלתי לגיטימיים ואחדים מרבני הציבור הדתי לאומי הוציאו עליו דין נידוי. הביקורת הציבורית החריפה עליו הביאה למעברו מעפרה לאלון שבות.

בניסן ה'תשס"ב (2002) כתב בנקודה, לרגל עשרים שנה לפינוי ימית:
"...מול ממשלה לאומית לא היה סיכוי. היינו צריכים להגיע להסכמה בין יהודים ליהודים. בין מפלגות הימין והציבור שמאחוריהן לבין השמאל היהודי. האחדות שהייתה נוצרת כתוצאה מכך הייתה משנה את התמונה... אנחנו בפירוש עומדים היום במצב דומה. מנהיג ימין עומד בראשות הממשלה, והוא זה שעשוי להוביל אותנו לאותה צרה... מה שהיינו צריכים לעשות אז, אנחנו מוכרחים לעשות היום: לשבת למשא ומתן בין יהודים. הסכם בין מתיישבי יש"ע, על כל גווניהם הפוליטיים, ובין השמאל היהודי... בתש"ח לא הייתה אחדות, ולא זכינו לשחרור הארץ. בששת הימים הייתה אחדות, ואכן זכינו לשחרור. מאז מלחמת לבנון אנו מפולגים עמוקות, והנה הארץ נלקחת מאיתנו. הארץ לא עומדת בפני עצמה, היא פונקציה של עם ישראל".

הרב בן נון הרבה להתראיין בתקופה שסביב תוכנית ההתנתקות. כחודש לאחר הריסת מבני הקבע בעמונה ב-2009 פרסם מאמר חריף בעיתון הצופה בשם "עדת סאטמר המתחדשת" ובו תקף את התנהלותה של הציונות הדתית בעת "ההתנתקות" ולאחריה. הוא כתב כי גישת המאבק החריף והאלים רק הזיקה, והדגיש כי אף שהדמוקרטיה מאפשרת "אי ציות אזרחי" דווקא התורה אוסרת. את מאמרו חתם בשורה:
"דגלנו כחול-לבן בלי שום כתום. כחול-לבן שורשו בקודש, בציצית. הכתום הוא חוקות הגויים. אני לא כתום, גם לא פס, גם לא כתם ושמץ. רק כחול-לבן ואחדות ישראל."

ב-5 במרץ 2006, כשלושה שבועות לפני הבחירות לכנסת השבע עשרה, הודיע הרב בן נון על תמיכתו במפלגת קדימה באמרו כי "ככל הנראה, בשנים הקרובות ייקבעו שם כל ההחלטות המשמעותיות. כדי להציל כמה שיותר מההתיישבות צריך להיות שם". הוא טען כי המאבק התמידי של ראשי ההתיישבות על "הכול" גרם פעמים רבות לכך שהם נשארו ללא כלום. עם זאת, הוא נמנע מלקרוא לאנשים להצביע עבור המפלגה.

על אירועי בית השלום בחברון וכתב: "אם חברון היהודית לא תחבר אליה את כל עם ישראל, היא עלולה להיחרב חס ושלום. המפתח נמצא בידי אנשי חברון עצמם. אם ינהגו כדוד, יחברו אליהם את עם ישראל. אם ינהגו כאבשלום, בבריונות אלימה, אפילו יצליחו פה ושם, עם ישראל יקיא אותם, וה' יעלים עינו מהם, חס ושלום. הבטחת ה' הגנוזה בחברון היא נצחית, ודווקא משום כך היא יכולה להישמר לדור ראוי. אין הבטחה מיוחדת לדור הזה, או לדור פרטי אחר".

לקראת הבחירות לכנסת השמונה עשרה הודיע על תמיכתו במפלגת הבית היהודי.

לדעתו היה ראוי לסגור את כיפת הסלע וסביבתו (מקום המקדש בהר הבית) למוסלמים וליהודים, ולקבוע שזה מקום קדוש שאין כניסה אליו, עד שיגיע עם ישראל למדרגה הנדרשת לצורך בניין בית המקדש.

פועל ומדבר גם על המלחמה בתאונות הדרכים, הפערים החברתיים בישראל והמאמץ לשפר את איכות הסביבה.

ספרים ומאמרים
 פרקי האבות – אוסף מאמרים על ספר בראשית, מתוך כתב העת "מגדים". הוצאת תבונות, תשס"ג
 מחביון עז – פרקי הלכה ומוסר – מאמרים בנושאי הלכה ומחשבת ההלכה. ישיבת עין צורים, תשס"ו
 נס קיבוץ גלויות – כוחה של יהדות ישראלית, ידיעות אחרונות, 2011
 ישעיהו – כציפורים עפות, ידיעות אחרונות, תשע"ג. (נכתב עם הרב בנימין לאו)
 המקור הכפול: השראה וסמכות במשנת הרב קוק, הוצאת הקיבוץ המאוחד, תשע"ד
 זכור ושמור – טבע והיסטוריה נפגשים בשבת ובלוח החגים, הוצאת תבונות, 2015מאמרי הספר זכור ושמור בספריית אסיף.
 מקראות – יתרו: עיון רב-תחומי בתורה (יחד עם שאול ברוכי), משכל הוצאה לאור, 2017
 אני קהלת: מקהלת קולות בדמות אחת, (יחד עם הרב יעקב מדן) מגיד וישיבת הר עציון, 2017
 מקראות – משפטים: עיון רב-תחומי בתורה (יחד עם שאול ברוכי), ידיעות ספרים, 2018
 נביאים מול מעצמות – מישעיהו והושע עד ירמיהו אל מול האימפריה האזורית, 2022
 מקראות – בינה בתורה: שיעורים קצרים ומורחבים על סדר התורה – בראשית-שמות, 2022
 מחביון תורתך – מתורת ארץ ישראל, הוצאת מכללת הרצוג תבונות, 2024
הרב בן נון פרסם מאמרים נוספים, בעיקר בנושאי תנ"ך, רובם בכתב העת "מגדים" וכן סדרת טורי פרשנות מלאה על התנ"ך במסגרת פרויקט 929.

עוד הוציא קובץ של תקליטורי שמע בשם "שירת התורה", שבהם הוא קורא את פרשת השבוע של ספר בראשית, ולאחר כל פרק שיעור בעניינו. קובץ זה יצא בהוצאת תבונות.

מתלמידיו
 הרב יובל שרלו
 הרב יעקב מדן (תלמיד חבר)
הרב בנימין לאו

 משפחתו 
אחיו, הרב אלחנן בן נון, כיהן כרב היישוב שילה במשך שלושים שנה, והיה ראש ישיבה בבית אורות.

קישורים חיצוניים






 מאמריו של הרב יואל בן נון באתר 929 - תנ"ך ביחד


 מאמריו של הרב יואל בן נון ב-ynet

  - ריאיון עם הרב יואל בן נון
 , פרופיל של הרב יואל בן נון במבט פוליטי

 הרב יובל שרלו, שיטתו של הרב יואל בן-נון בלימוד תנ"ך  באתר ישיבת רעננה אורות שאול

 הרצאה: מזבח יהושע וחשיבותו להבנת התנ"ך, חז"ל והתלמוד הרב יואל בן נון בכנס 'מתחת לפני השטח'


 הערות שוליים 

קטגוריה:בוגרי תיכון יבנה (חיפה)
קטגוריה:בוגרי ישיבת מרכז הרב
קטגוריה:פעילי גוש אמונים
קטגוריה:פרשני מקרא בעת החדשה
קטגוריה:ראשי ישיבות ציוניות
קטגוריה:חיילי חיל הרגלים במלחמת ששת הימים
קטגוריה:סגל בית ספר שדה עפרה
קטגוריה:מייסדי התנחלויות
קטגוריה:תלמידי הרצי"ה קוק
קטגוריה:אלון שבות: אישים
קטגוריה:עפרה: אישים
קטגוריה:ראשי אולפנות
קטגוריה:סגל מכללת הרצוג
קטגוריה:חברי המועצה הציבורית של אם תרצו
קטגוריה:בעלי תואר דוקטור מהאוניברסיטה העברית בירושלים
קטגוריה:רבני ישיבת הר עציון
קטגוריה:זוכי פרס שר החינוך לתרבות יהודית
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1946