בית יתומים

1876
ממוזער|שמאל|250px|בית יתומים יהודי לשעבר בברלין
ממוזער|שמאל|250px|דיר ראפאת - הכולל בית יתומות במסגרתו
בית יתומים הוא מוסד חינוכי המיועד לילדים יתומים, או כאלה שאף אחד מהוריהם או קרוביהם אינו מסוגל לטפל בהם. בית היתומים לרוב הוא פנימיה, המשלבת בית ספר עם מגורים.

יצירות אמנות שונות מתארות את הווי החיים בבתי היתומים, בהן הספרים "אוליבר טוויסט" ו"אבא ארך רגליים", המחזמר "אנני" וכן סדרות הטלוויזיה הארגנטינאיות "פינת אור ו"קטנטנות".

בדרך כלל מוצגים בתי היתומים באור שלילי וכמקום קשה לילדים החוסים בו. עם זאת, קיימים גם בתי יתומים שהדגש בהם הוא על טובת הילדים, כבית היתומים היהודי בפרנקפורט. בבית יתומים זה העניקו לילדים טיפול מיטבי בגוף ובנפש, בחום ובאהבה ודאגו להשכלתם של הילדים.

היסטוריה של בתי היתומים
בתי היתומים היו קיימים עוד בימי הביניים.

בעבר היה מוסד זה בידיהם של מנזרים. היתומים היו מוקדשים לאל תחת כנפיה של הכנסייה של המנזר, אף אם לא הייתה זו נטייתם הטבעית.

ביטול מוסדות בתי יתומים
מבחינה אבולוציונית, תינוקות אנושיים מכוונים לצפות מהמטפלים שלהם שיספקו הגנה מפני סכנות. בני אדם משתייכים למין אלטריאלי  שבו הצאצאים הרכים תלויים מאוד בהורים, לעזרה בקיום ולשם בוויסות מערכות התנהגותיות וביולוגיות רבות. מבחינת ההיסטוריה האבולוציונית שלנו, תינוקות לא יכולים לשרוד ללא מטפלים, לכן, המין האנושי לא פיתח אסטרטגיות התנהגותיות או ביולוגיות להתמודדות עם המחסור במטפלים. עם זאת, במסגרות מוסדיות, היעדר מטפלים מסורים הוא בדיוק מה שעומד בפני תינוקות, מה שמותיר אותם להתמודד עם תנאים שאיתם הם לא מצוידים להתמדוד.

עדויות ממגוון מחקרים תומכות בחשיבות החיונית של אבטחת התקשרות והתפתחות מאוחרת יותר של ילדים. בשנות ה-50 של המאה ה-20 החלה תוכנית ביטול המוסדות של בתי יתומים ובתי ילדים בארצות הברית, לאחר סדרה של שערוריות שכללו כפיית הורים והתעללות ביתומים (בעיקר בחברת בית הילדים של ג'ורג'יה טאן בטנסי ).

תחת שלטון צ'אושסקו ברומניה נקבע צו שקידם באגרסיביות את גידול האוכלוסין, האוסר על אמצעי מניעה והפלות לנשים עם פחות מארבעה ילדים, למרות העוני העמוק של רוב המשפחות. לאחר שהופל צ'אושסקו, ב-1989, התגלו ילדים רבים ששהו בבתי יתומים בתנאים קשים. שלושה חוקרים, Charles Nelson, Nathan Fox, ו-Charles Zeanah ערכו מחקרים כדי לנסות להבין מה ההשלכות של דבר זה וסיכמו אותם בספרם "הילדים הנטושים של רומניה: מחסור, התפתחות המוח והמאבק להחלמה" שפורסם בשנת 2014.

במסגרת המחקרים ילדים ששהו בבתי היתומים הרומניים חולקו באופן אקראי להמשך טיפול כרגיל (כלומר בדרך כלל המשך טיפול במוסדות בתי יתומים לפחות בטווח הקצר) או לאומנה באיכות גבוהה. כקבוצת ביקרות, החוקרים בדקו קבוצה של ילדים רומנים שחיו עם הוריהם ושלא הייתה להם היסטוריה של טיפול מוסדי. באופן שהדהים את החוקרים, נמצא כי לטיפול מוסדי יש השפעות עמוקות כמעט בכל התחומים. ילדים שעברו לבתי אומנה הראו תוצאות טובות יותר בגדילה (גובה ומשקל אך לא היקף ראש), במדדים שונים של קשב, באבטחת התקשרות וביחסי עמיתים מאשר ילדים שהיו בבתי יתומים. ילדים שהוכנסו לאימוץ בגילאים צעירים יותר (במיוחד בתקופה לפני גיל שנתיים) הראו בדרך כלל תוצאות טובות יותר מאשר ילדים שהוכנסו בגילאים מבוגרים יותר.

החוקרים הגיעו לשלוש מסקנות מרכזיות בעלות השלכות עמוקות. ראשית, ההשפעות של טיפול מוסדי הן מזיקות ומסוכנות. שנית, העיתוי מהותי: תינוקות וילדים קטנים אינם יכולים לחכות לשינויים במערכות, להורים שיענקו טיפול וכו'. המוח שלהם מתפתח, והתיקון הופך קשה יותר ככל שהמצבים השליליים נמשכים זמן רב יותר. שלישית, במעבר מהטיפול המוסדי, חיוני לפתח מערכת של אומנה איכותית.

לפי החוקרים לטיפול מוסדי יש השפעות הרסניות על כמעט כל תחום תפקוד. "פרויקט ההתערבות המוקדמת של בוקרשט"  מספק את הראיות הדרושות לטיעונים לטובת אימוץ ונגד בתי יתומים. עם זאת ילדים נמצאים במסגרות מוסדיות בכל רחבי העולם. מדינות רבות קיבלו את הצורך לבטל ממוסד את הטיפול בילדים פגיעים - כלומר לסגור בתי יתומים לטובת אומנה ואימוץ מואץ. בארצות הברית פועלות מספר קבוצות פועלות להבטיח שתינוקות וילדים צעירים לא ייכנסו למסגרות מוסדיות (למשל, מקלטי חירום) אפילו לפרקי זמן קצרים.

ראו גם
 תמותת נשים בהיריון ובלידה
בית היתומים של יאנוש קורצ'אק
על בתי היתומים היהודיים באוקראינה סביב מלחמת רוסיה אוקראינה

קישורים חיצוניים

 ד"ר מאירה יעקבא, חיים חדשים וגאולה - אודות בתי היתומים שהקים יוסף בוסל בארץ ישראל בתקופת מלחמת העולם הראשונה. באתר הספרייה הווירטואלית של מט"ח

 הערות שוליים 

*
קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:מוסדות לימוד ומחקר
קטגוריה:רווחת הילד