גרנד ארמה

לה גרנד ארמה (בצרפתית: La Grande Armée - "הצבא הגדול") הוא שמו של הצבא הצרפתי תחת פיקודו של נפוליאון. בשם נעשה שימוש לראשונה כאשר נבנה כוח צבאי גדול לפלישה לבריטניה, שלא יצאה אל הפועל. הגרנד ארמה היה הצבא המתקדם והחדשני ביותר באירופה בתחילת המאה ה-19 ונודע באיכות קציניו ובמורל הגבוה של החיילים. בשיאו, ערב הפלישה לרוסיה ב־1812, מנה הצבא קרוב ל־600 אלף חיילים, מעל מחציתם צרפתים, והיתר ממדינות חסות או בנות ברית של צרפת, בעיקר פולנים, גרמנים ואיטלקים.

 הרכב הצבא 
 הקורפוסים 
אחד ממקורות כוחו של הצבא הגדול היה מבנהו הגמיש. הוא הורכב ממספר קורפוסים (גייסות), לרוב בין חמישה לשבעה, שבכל אחד בין 10,000 ל־50,000 חיילים, ובממוצע 20,000 עד 30,000. כל קורפוס היווה צבא בפני עצמו, וכלל את כל סוגי היחידות הלוחמות ויחידות העזר. על כל קורפוס הופקד מרשל (שכונה רשמית "מרשל של האימפריה"). היחידות הטקטיות העיקריות בקורפוס היו הדיוויזיות, שכל אחת הורכבה מ־4,000 עד 6,000 חיילי רגלים או פרשים. בכל דיוויזיה היו שתיים או שלוש בריגדות, שבכל אחת שני רגימנטים, וכן בריגדת תותחנים אחת המורכבת משלוש או ארבע סוללות תותחים שבכל אחת ארבע תותחי שדה ושני הוביצרים, ובסך הכול 18 עד 24 קני ארטילריה. הדיוויזיה, שלא כקורפוס, הייתה גם יחידה אדמיניסטרטיבית קבועה, ולא רק כוח שהורכב לפי הצורך המבצעי.
שמאל|ממוזער|250px|פרש כבד שנפצע עוזב את שדה הקרב - ציור של תאודור ז'ריקו

ב-19 במאי 1804 השלים נפולאון רפורמה בצבא ומינה כמרשלים, מפקדי הקורפוסים, קצינים על בסיס הצטיינות אישית ואומץ לב, זאת בניגוד לשיטה הנהוגה עד אז למנות לתפקידי קצונה בכירה אנשי אצולה ומקורבים. בין המרשלים שמונו באותה עת נמנים המהוללים שבקציניו של נפולאון: נה, לאן, מירא, ברנדוט, דאבו, מסנה וסו. הפיקוד על הקורפוסים בין השנים 1804 - 1814 היה כדלקמן: 1 - ברנדוט; 2 ("חיל הפרשים") - מירא; 3 - דאבו; 4 - מסנה ולאחר מכן סו; 5 - לאן (עד 1807, לאחר מכן מסנה ולאחריו ז'ק מקדונלד); 6 - נה (ב-1811 הוחלף על ידי מרמון); 7 - אוז'רו; 8 - מורטייה.

הגרנד ארמה לא כלל רק חיילים צרפתיים. אדרבה, הוא היה מורכב מחיילים ומתנדבים בני עמים שונים, עד כי בעת פלישת נפולאון לרוסיה הורכבה למעלה ממחצית הצבא מחיילים מאוסטריה, פולין, נסיכויות גרמניות (פרוסיה, סכסוניה, בוואריה, וירטמברג, מקלנבורג, ברמן, המבורג), מדינות איטליה (נאפולי, ג'נובה, טוסקנה, פיימונטה), ארצות השפלה ושווייץ.

 המשמר הקיסרי 
המשמר הקיסרי היווה את יחידת העילית של הצבא הגדול. גודלו גדל בהתמדה מ־3,000 חיילים ב־1800 עד 112,000 ב־1812. המשמר כלל יחידות חיל רגלים, תותחנים ופרשים, וגם בתוכן נחשבו חלק מהיחידות ליחידות עילית מובחרות במיוחד. "המשמר הוותיק" (לוחמים רגלים, בעלי ותק של שלוש מערכות קרבות לפחות) ויחידת הפרשים של הגרנדירים הרכובים. רגימנט הרגלים המובחר ביותר בצבא, רגימנט הגרנדירים ה־1, השתייך למשמר הוותיק, ותנאי הקבלה אליו דרשו שירות בן עשר שנים, קבלת ציון לשבח על מעשה גבורה, גובה מעל 1.78 מטר, וידיעת קרוא וכתוב.

ראו גם
כוחות ופיקוד בקרב אוסטרליץ
 תאטרו גרנדה נקרא על שם הגרנד ארמה

לקריאה נוספת
 Macdonell A.G., Napoleon and his Marshals, Prion Books Ltd, 1996 

קישורים חיצוניים

 חיל הפרשים של נפוליון 

קטגוריה:צבאות
קטגוריה:המלחמות הנפוליאוניות
גרנד ארמה
קטגוריה:מלחמת רוסיה–צרפת (1812)