יוהאן גוטליב פיכטה

יוהאן גוטליב פיכטה (גרמנית: Johann Gottlieb Fichte; 19 במאי 1762 – 27 בינואר 1814) היה פילוסוף גרמני, מראשוני האידיאליזם הגרמני ומתלמידיו של עמנואל קאנט.

לאחרונה החלו פילוסופים וחוקרים להעריך את פיכטה כפילוסוף חשוב בפני עצמו בשל התובנות המקוריות שלו לגבי טבעה של מודעות עצמית. פיכטה היה גם הממציא של תזה–אנטיתזה–סינתזה, רעיון שמיוחס לעיתים קרובות בטעות להגל. כמו דקארט וקאנט לפניו, פיכטה הונע מבעיית הסובייקטיביות והתודעה. פיכטה כתב גם יצירות של פילוסופיה פוליטית; יש לו מוניטין של אחד מאבות הלאומיות הגרמנית.

קורות חייו
פיכטה נולד בסקסוניה בשנת 1762. החל ללמוד בסמינר התאולוגי יינה בשנת 1780 אך הפסיק את לימודיו בשנת 1784 לפני קבלת התואר. כך מתאר ש.ה. ברגמן את פרסומו של פיכטה וראשית לימודיו:

לאחר מכן עבד כמורה פרטי בציריך ובשנת 1790 התארס עם אחייניתו של המשורר הגרמני קלופשטוק. בשנה זו החל להתעמק בכתבי קאנט ואף נפגש עמו בקניגסברג וביקש ממנו עזרה כספית. בשנת 1792 פרסם את חיבורו הראשון בעילום שם, דבר שגרם לכך שרבים חשבו שהחיבור הוא של קאנט עצמו. קאנט הודיע שהחיבור הוא של פיכטה ושיבח אותו.

פיכטה נתמנה לפרופסור באוניברסיטת יינה בתורינגיה בשנת 1794. בעקבות מחלוקת האתאיזם שפרצה סביבו, בסוף ימיו עבר ללמד באוניברסיטת הומבולדט בברלין.

פיכטה מת בגיל 51 ממחלת הטיפוס, ונקבר בבית הקברות דורותנשטאדטישר בברלין.

בנו, עמנואל הרמן פיכטה, הרים גם הוא תרומה לפילוסופיה.

הגותו
פיכטה לא תמך בטיעון של קאנט לקיומם של "הדבר כשלעצמו" (נואומנה), ו"תופעות" (פנומנה) או נתפסים על ידי הקטגוריות של ההבנה האנושית, וראה את החלוקה הקשוחה ביניהם כלא מסתברת.

במקום להגדיר את הדברים כך, גרס פיכטה כי עלינו לנטוש את הרעיון של עולם נואומנלי, או אמיתי, ולקבל את העובדה שאין להכרה כל בסיס לעולם "אמיתי". פיכטה התפרסם בכך שטען כי ההכרה אינה מבוססת על דבר מלבד עצמה. רעיון זה נהפך למאפיין המגדיר של האידיאליזם הגרמני, ומהותי להבנת הפילוסופיות של הגל ושופנהאואר, אף ששניהם דחו את דעתו של פיכטה כי ההכרה היא בסיס מספיק לחוויה, ולפיכך הם מניחים כי יש גם מציאות נוספת מוחלטת.

יחסו ליהודים
פיכטה היה אנטישמי. ב-1783 התנגד למתן זכויות ליהודים מכיוון שלדעתו הם אינם יכולים להשתנות, וכתב "לתת להם [ליהודים] זכויות אזרח – לזאת איני רואה כל אמצעי אחר, כי אם לכרות להם, לכולם, לילה אחד את ראשיהם ולשים במקומם ראשים אחרים, אשר לא יהיה בהם אף רעיון יהודי אחד".
לכך הוסיף: "אין דרך אחרת אלא לכבוש את ארצם המובטחת ולגרש לשם את כל היהודים".

ב-1793 הצהיר פיכטה כי "בחיקן של כל האומות באירופה מתפשטת אומה עוצמתית, מונעת בידי רגשות עוינים ומצויה במלחמה מתמדת עם כל השאר, ובמקומות מסוימים מדכאת באופן נוראי את האזרחים. אני מדבר על היהדות".

ב-1806, כשברלין הייתה בידיו של נפוליאון, פיכטה הרצה סדרה של "קריאות לעם הגרמני" שהיוו תמריץ ללאומיות הגרמנית. בנאומים אלה, המשיך פיכטה את הטיעונים האנטישמיים שלו מחיבוריו הקודמים על דת ועל המהפכה הצרפתית.

כתביו (מבחר)
ספרו "Die Bestimmung des Menschen" משנת 1800 הופיע בתרגום לעברית:
תעודת האדם, תרגם אברהם יערי, הוצאת ספרים ע"ש י"ל מאגנס, ירושלים: 1983.
הרצאות אחדות בנוגע לייעודו של המלומד – הרצאה ראשונה: על ייעודו של האדם כשלעצמו (תרגם מגרמנית והוסיף אחרית דבר: ידי אורן), דחק - כתב עת לספרות טובה, כרך ו', 2016.
הנאום השמיני מתוך 'נאומים לאומה הגרמנית': מהו עם, במובן הגבוה של המילה, ומהי אהבת-מולדת? (תרגם מגרמנית, העיר והוסיף אחרית-דבר: ידי אורן), 'דחק - כתב עת לספרות טובה', כרך ט', 2018.
 Versuch einer Kritik aller Offenbarung, 1792
 Grundlage der gesamten Wissenschaftslehre, 1794, 1798, 1801, 1804, 1810, 1812
 Einige Vorlesungen über die Bestimmung des Gelehrten, 1794
 Grundlage des Naturrechts, 1796
 System der Sittenlehre, 1798
 Bestimmung des Menschen, 1801
 Philosophie der Maurerei. Briefe an Konstant, 1802–1803
 Grundzüge des gegenwärtigen Zeitalters, 1805
 Anweisung zum seeligen Leben, 1806
 Reden an die deutsche Nation, 1807–1808
 Transzendentale Logik, 1812

קישורים חיצוניים

 סיכום של הדוקטרינה של הידע שלו
 'קריאה לעם הגרמני' של פיכטה (1806)
 'קריאה לעם הגרמני' של פיכטה (1807)





הערות שוליים

קטגוריה:פילוסופים גרמנים
קטגוריה:פילוסופים של עידן הנאורות
קטגוריה:גרמניה: אנטישמיות
קטגוריה:סגל אוניברסיטת ברלין
קטגוריה:סגל אוניברסיטאות בגרמניה
קטגוריה:סגל אוניברסיטת פרידריך שילר בינה
קטגוריה:גרמנים חברי הבונים החופשיים
קטגוריה:אישים הקבורים בבית הקברות דורותיאנשטאדט
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1762
קטגוריה:גרמנים שנפטרו ב-1814