ויליאם סארויאן

ויליאם סארויאן (באנגלית: William Saroyan;
31 באוגוסט 1908 – 18 במאי 1981) היה סופר ומחזאי אמריקאי, זוכה פרס פוליצר ופרס אוסקר לסיפור הטוב ביותר.

ביוגרפיה
נולד בפרזנו שבקליפורניה כבנם של מהגרים ממוצא ארמני שהגיעו מטורקיה והתייתם בילדותו מאביו. בגיל 4 הושם בבית יתומים באוקלנד יחד עם אחותו ואחיו, את חוויותיו מתקופה זו תיאר מאוחר יותר בספריו. בגיל 9, אחרי שאמו מצאה עבודה קבועה בבית חרושת לשימורים, התאחדה המשפחה שנית. סרויאן נשלח לבית ספר מקצועי, אותו עזב בגיל 15 לצורך מציאת עבודה כסיוע לכלכלת המשפחה.

סרויאן החליט להיות סופר אחרי שאמו הראתה לו כתבי-יד של אביו. מספר סיפורים קצרים שלו התפרסמו בעיתונים וירחונים. קובץ סיפוריו הראשון "הצעיר המעז על הטרפז המעופף" יצא לאור בשנת 1934. סיפוריו של סארויאן מאופיינים בעיקר בנימה אנושית רכה והומור. גיבוריו האופייניים הם הילד מזה והגבר הנאבק על קיומו מזה. ייחודו כסופר בא לידי ביטוי בחשיפת הרהורים תמימים של ילד. מלבד המאפיינים הללו, סיפוריו מאופיינים גם במשהו מקורי, טבעי, קל וקולח. ביצירותיו יש סגנון אימפרסיוניסטי חסר עלילה.

עיקר סיפוריו נסובים סביב תקופת המשבר הכלכלי של שנות ה-30 בארצות הברית. בין היתר הושפע מכתיבתו של שרווד אנדרסון. סארויאן זכה בשנת 1940 בפרס פוליצר על המחזה "שנותיכם היפות". בתקופה זו, סוף שנות השלושים וראשית הארבעים, נחשב לאחת מהתקוות הגדולות של התיאטרון האמריקאי. אחרי מלחמת העולם השנייה ירדה קרנו במידה ניכרת. כמה מספריו עובדו לקולנוע - הנודע שבהם - "הקומדיה האנושית".

בתקופת מלחמת העולם השנייה גויס סרויאן לצבא ארצות הברית והוצב בניו יורק. ב-1942 נשלח כחלק מצוות צילום ללונדון וב-1943 נישא. במהלך כל התקופה המשיך בכתיבה ופרסם את כתביו. ב-1943 זכה בפרס אוסקר לסיפור הטוב ביותר על עיבוד ספרו לסרט "הקומדיה האנושית". מ-1958, אחרי גירושיו (הוא נישא פעמיים לאותה אשה), התגורר בעיקר בפריז, וחי חיי בדידות ונדודים, מנוכר כמעט לחלוטין לשני ילדיו. אחרי פטירתו, חצי מאפרו פוזר בקליפורניה וחצי בארמניה כסמל לדואליות שבחייו. לילדיו לא הוריש דבר.

בנו, ארם סארויאן הפך לסופר ומשורר בזכות עצמו. לאחר מות אביו פרסם ספר זכרונות מרגש בשם - "פולחנים אחרונים". ובתו לוסי (שנפטרה בגיל צעיר יחסית) הייתה שחקנית שלא זכתה להצלחה ממשית והופיעה בתפקידים קטנים, באופן ארעי.

 מכתביו 
 שמי ארם (1940), תורגם לעברית בידי ליאורה הרציג, זמורה ביתן, 1987
 ואחד בלב - רומן בגידה , תורגם לעברית בידי נורית נור, הוצאת דשא, 1959
 הקומדיה האנושית (1943), תורגם לעברית בידי יהודה אטלס, הוצאת מודן, 2014
 הקיץ של הסוס הלבן היפהפה
 הספר שנמר מאולף ערף את ראש דודו (הופיע גם בתרגום אחר-בשם התספורת)
 הרפתקאות ווזלי ג'קסון, תורגם לעברית בידי ינץ לוי (הוצאת חרגול, 2004)
 נסיעה קצרה כרכרה מתוקה, תורגם בידי ינץ לוי, הוצאת מודן

לקריאה נוספת


קישורים חיצוניים

 דן לחמן, ויליאם סארויאן / הרפתקאותיו של ווזלי ג'קסון


 "בעקבות ההומניזם" מאמרו של גל אמיר באתר "הפנקס".




 הערות שוליים 

קטגוריה:אמריקאים ילידי קליפורניה
קטגוריה:פרזנו: אישים
קטגוריה:סופרים אמריקאים
קטגוריה:מחזאים אמריקאים
קטגוריה:זוכי אוסקר: הסיפור הטוב ביותר
קטגוריה:זוכי פרס פוליצר: דרמה
קטגוריה:אישים שהונצחו בשטרות כסף ארמניים
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1908
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1981