פרשת מצורע

פָּרָשַׁת מְצֹרָע היא פרשת השבוע החמישית בספר ויקרא. לפי החלוקה לפרקים, היא מתחילה ב ומסתיימת ב.

הפרשה עוסקת כולה בדיני טומאה וטהרה, ויש הקוראים לה בלשון נקייה פרשת טהרות או פרשת זאת תהיה.

בשנים שאינן מעוברות קוראים את פרשת מצורע ביחד עם הפרשה שלפניה, פרשת תזריע. בשנים המעוברות שאינן מתחילות ביום חמישי, כלומר בשנים מסוג בחה, זחג, זשה, בשז וגכז, חלה פרשת מצורע בשבת שלפני פסח, שבת הגדול.

תוכן הפרשה
הפרשה עוסקת כולה בדיני טומאה וטהרה:
 חלקה הראשון ממשיך את העיסוק בדיני נגע הצרעת שהתחיל בפרשה הקודמת. תחילת הפרשה עוסקת בדרכי ההיטהרות מן הצרעת ובקורבנות שעל המצורע להביא. בהקשר זה מנויות 4 מצוות עשה: טהרת המצורע, גילוח המצורע ביום השביעי, טבילה וקרבן מצורע.
 לאחר מכן מופיע תיאור של צרעת הבית. בהקשר זה מנויה מצוות עשה אחת.
 בחלק האחרון מתוארות טומאת הזב והזבה, טומאת קרי ודיני הנידה. בהקשר זה מנויות 6 מצוות עשה: טומאת זב, קרבן זב, טומאת שכבת זרע, טומאת נדה, טומאת זבה וקרבן זבה.

תאריכי הקריאה
השבת בה קוראים את פרשת מצורע יכולה לחול בתשעה תאריכים שונים.

יחד עם פרשת תזריע:
שנת גכה ושנת בשה - א' באייר
שנת בחג ושנת זשג - ג' באייר
שנת זחא ושנת השא - ה' באייר
שנת הכז - בארץ ישראל כ"ט בניסן, בחוץ לארץ ו' באייר
בנפרד:
שנת השג - ה' בניסן
שנת החא - ז' בניסן
שנת גכז ושנת בשז - ח' בניסן
שנת בחה ושנת זשה - י' בניסן
שנת זחג - י"ב בניסן

הפטרה
מפטירים ב, בסיפור על ארבעת המצורעים בעת המצור על העיר שומרון. התימנים והאיטלקים מתחילים ב, והספרדים והאשכנזים (וכן בנוסח רומניא) מתחילים ב; בכל המנהגים מסיימים ב, אך התימנים והאיטלקים מוסיפים גם את הפסוק ב.

אם השבת חלה בשבת הגדול מפטירים ברוב הקהילות בהפטרת שבת הגדול, "וערבה לה' מנחת יהודה וירושלים" (), אמנם בקצת קהילות קוראים הפטרה מיוחדת זו רק בערב פסח שחל בשבת, ואצל חלק מהתימנים לא נוהגים לקרוא הפטרה זו כלל, ואם כן קוראים את ההפטרה הרגילה של הפרשה (ובנוסח רומניא הפטירו הפטרה זו דווקא בפרשת צו, ואם כן, כנראה הפטירו בהפטרה הרגילה בשבת הגדול שחל בפרשת מצורע).

אם השבת חלה בערב ראש חודש אייר, קוראים את הפטרת "מחר חודש" ().

ראו גם
 נגע הצרעת
 טהרת המשפחה
 טומאות היוצאות מגוף האדם
 צרעת

קישורים חיצוניים



הערות שוליים

*
מצורע