שלמה מולכו

רבי שלמה מולכו (1501–1532) היה יהודי אנוס בדרום אירופה שנהיה לרב מקובל שפעל בפומבי בענייני גאולת ישראל, והוצא להורג על ידי האינקוויזיציה.

 חייו 
ראשית חייו: ילדות, נעורים והמנוסה למקדוניה
שלמה מולכו נולד בליסבון, פורטוגל למשפחת אנוסים, והוטבל לנצרות בשם דיוגו פירש (בהגייה הספרדית מבוטא שמו כדייגו פירס). בצעירותו שימש כמזכיר בית הדין של מנואל הראשון, מלך פורטוגל, עד להופעתו של דוד הראובני בחצר המלוכה בשנת 1523. בעקבות פגישה זו שב ליהדות, עברת את שמו ואף מל עצמו במו ידיו. עקב זעזועו של המלך ממעשה זה נמלט מולכו למקדוניה. במהלך שנות ה-20 של המאה ה-16 ישב בעיר ביטולה שבמקדוניה, ובה כתב את ספרו "ספר המפואר" ובו חישב את הקץ. מתועדת הגירת יהודים לעיר בעקבותיו. הספר נדפס והופץ בסלוניקי לאחר שעזב את העיר. בסלוניקי בא במגע עם רבי יוסף טאיטאצאק, וככל הנראה התקרב לחוג של מקובלים הקשורים ליצירתו של בעל "ספר המשיב". שם ייתכן שנפגש עם רבי יוסף קארו. הרב קארו חוזר ומזכיר בספרו "מגיד מישרים" את "שלמה בחירי" ונראה שהושפע מפעילותו המשיחית של מולכו.

שנת הגעתו המדויקת לאיטליה אינה ידועה. ידוע כי היה מעורב בוויכוח שבין ר' יעקב מנטינו  לבין ר' אליהו חלפון בדיון על אפשרויות ביטול נישואין.

פועלו כמקובל
עד מהרה צלל רבי שלמה מולכו בנבכי הקבלה ופרסם חיבורים חשובים בתחום, שבחלקם אף חישב את הקץ, דהיינו זמן ביאת המשיח. ככל הידוע לנו השתמש הרב מולכו בחזיונות שנגלו לו, וכן בטכניקות של שאלת חלום, על מנת לפרש את התורה ולחשב את הקץ. הוא העלה כמה תאריכים כשלבים לגאולה, ובהם שנת 1532, אותה שנה שבה הועלה על המוקד. הוא התנבא גם על השנים 1530 ו-1535 ככאלה. את שנת 1540 ראה שלמה מולכו כשנת הגאולה הסופית. שנה זו נקבעה גם על ידי מקובלים אחרים, כדוגמת רבי אברהם אבולעפיה והמחבר האלמוני של "ספר כף הקטורת".

ידיעותיו ביהדות בכלל, ובתורת הקבלה בפרט, הדהימו את בני דורו שכן עד לא מכבר היה אנוס, ללא ידיעות רבות בתורה ובקבלה. המקובל רבי אברהם בן חנניה יגל כתב על שלמה מולכו:

ועוד נכתב על מולכו על ידי אחד המקובלים מבני דורו:

ר' חיים ויטל העיד עליו בספרו שערי קדושה כי עסק בקבלה מעשית, וזה לשונו:

פעולותיו
התעסקותו של שלמה מולכו בקבלה מעשית נועדה להחיש את גאולת ישראל. עיקר פעילותו התבטא בהפצת בשורות משיחיות על ידי דרשות שנשא באיטליה. אסונות שהתרחשו באותה העת נראו כאילו נחזו על ידו, ותהילתו גדלה. יחד עם דוד הראובני עסק באקטיביזם משיחי ופוליטי כשהחל לראות עצמו כמשיח, הכריז על "קץ מלכות אדום" ועל גאולת ישראל בכוח צבאי. שלמה מולכו ודוד הראובני אף הגדילו לעשות כשביקרו בחצרות מלוכה ובמעונו של האפיפיור קלמנס השביעי, על מנת לשכנעם להקים צבא אנוסים מבני הקהילות היהודיות כדי להילחם באימפריה העות'מאנית, וכך לשחרר את ארץ ישראל מעולה של זו.

בהליכתו של שלמה מולכו אל הוותיקן יש סממנים משיחיים מובהקים, וככל הנראה נעשתה פעולה זו כאקט קבלי שנועד "לשבר את הקליפות". כמו כן, מעיד מעשה זה על תודעה עצמית משיחית, שכן בוויכוח ברצלונה הכריז הרמב"ן כי בעת קץ הימים יבוא המשיח בציווי השם אל שליט הגויים, ובזה רמז אל האפיפיור, וידרוש ממנו כשם שדרש משה רבנו מפרעה בסוד מה שהיה הוא שיהיה: "שלח את עמי, ויעבדוני". אקט זה נעשה בין היתר גם על ידי רבי אברהם אבולעפיה בשנת 1270, ועל ידי נתן העזתי באמצע המאה ה-17. למרבה ההפתעה נוצר קשר מיוחד במינו בין שלמה מולכו לאפיפיור, כנראה בשל העובדה שהאפיפיור ייחס למולכו יכולות מיסטיות נבואיות. כשיצא הרב מולכו מרומא היה ברשותו אישור מיוחד מהאפיפיור עצמו לדרוש ולהדפיס דרשות משלו, ובלבד שלא יישאו אופי אנטי-נוצרי. דבר זה בא לידי ביטוי בהימנעותו של שלמה מולכו מלפרש חלקים מכתבי הקודש, כמו ספר דניאל שבו כמוסים סודות מובהקים של קץ הימים, ובכך נמנע מאמירת דברים חריפים נגד הנצרות.

סוף ימיו
האינקוויזיציה ברומא דנה את שלמה מולכו למוות בשל שיבתו ליהדות, אך הוא ניצל בהתערבות האפיפיור.
בסופו של דבר נתפסו שלמה מולכו ודוד הראובני ברגנסבורג על ידי קרל החמישי מלך האימפריה הרומית הקדושה שהיה מסוכסך עם האפיפיור. הראובני הוגלה לספרד, שם כנראה מצא את מותו, ושלמה מולכו הועלה על המוקד במנטובה שבאיטליה. על פי המסורת, מילותיו האחרונות על המוקד, כאשר ניתנה לו האפשרות להתנצר ובכך להציל את חייו, היו:

לקורות חייו של שלמה מולכו הייתה השפעה ניכרת על מחבר השולחן ערוך, רבי יוסף קארו, אשר בת הקול שנגלתה אליו, "המגיד", הבטיחה לו שיזכה במוות על קידוש השם כמו "שלמה בחירי". אל מוות כזה השתוקק רבי יוסף קארו, שאמר על שלמה מולכו: "מי יתן מותי כמוך".

סממני משיח
בשאלת משיחיותו של שלמה מולכו חלוקים בדעותיהם החוקרים של ימינו. אלו הגורסים ששלמה מולכו ראה עצמו כמשיח רואים את הסבת שם משפחתו למולכו כרמז לשאיפות מלוכניות כדוגמת מלך המשיח, אך בעיקר מביאים כראיה את חישובי הקץ שלו, ודרשותיו שבהם הוא רומז לכאורה על משיחותו. לעומתם, יש חוקרים שסבורים כי שלמה מולכו לא ראה את עצמו כמשיח, אלא היה דמות טראגית שהקדימה את זמנה.

בחקר דמותו של שלמה מולכו נתקלו החוקרים בקשיים מסוימים. על כך כתב ד"ר ש. ברנשטיין:

חיבוריו
 ספר המפואר – קובץ דרשות על דרך הסוד אשר דרש בקהילות שונות באיטליה, מרביתן עוסקות בביאת המשיח וגאולת ישראל, נדפס לראשונה עוד בחיי המחבר בסלוניקי 1529.
חית קנה – שתי איגרות שחיבר מולכו ובהן הוא מתאר את המראות שנראו לו וכן את האירועים השונים שעברו עליו מאז שהחל לראות מראות נבואיים ועד שיצא לפגישה עם הקיסר קרל החמישי. הספר הודפס לראשונה בידי אברהם רוטנברג באמסטרדם בשנת ת"כ (1660).
כתבי ר' שלמה מלכו הקדוש – כל כתביו, החל מספר המפואר עד לקונטרסים הנוספים של דרושים אשר הכין לדפוס ולא זכה להוציא לאור, גם איגרותיו, דרשה שנשא בבית הכנסת, ושיר שכתב. בעריכת זאב גולן . הודפס בירושלים שנת תשע"ט (2019). הדפסה חדשה תשפ"ב (2022).

ישנה מסורת העוברת בין חכמי צפת שנוסף לכתבים אלה שלמה מולכו כתב אף את הפיוט המפורסם שלום עליכם.

קורותיהם של דוד הראובני ושלמה מולכו מסופרים בצבעים עזים ברומן ההיסטורי "ראובני שר היהודים" של מכס ברוד. כמו כן, אהרון אברהם קבק כתב רומן היסטורי בשם "שלמה מולכו". אהרן ליילס כתב עליו מחזה ביידיש ששמו "שלמה מולכו". המחזה פורסם ב-1926, וסצנה ממנו הועלתה במעמד פתיחת התיאטרון של גטו וילנה ב 26 באפריל 1942, בבימויו של ישראל סגל.   
250px|ממוזער|שמאל|רחוב שלמה מולכו, נוה צדק, תל אביב

ראו גם
 דוד הראובני

לקריאה נוספת
 מוטי בנמלך, שלמה מלכו - חייו ומותו של משיח בן יוסף, ירושלים: מכון יד בן-צבי, תשע"ז
 שלמה מלכו, לכו נרננה לעת הגאולה, פירושים למזמורי סדר קבלת שבת, מגילת רות, ופרק ג של קהלת, ליקט וערך , ירושלים, תשע"ט-2019
 תמר וולף-מונזון, "'מיין משיחישער ברודער, שלמה', לזיקתו הנפשית של אורי צבי גרינברג אל ר’ שלמה מולכו", מחקרי ירושלים בספרות עברית י"ח, תשס"א 2001. 
 רבקה ש"ץ-אופנהימר, "קוים לדמותה של ההתעוררות הפוליטית-משיחית לאחר גרוש ספרד", דעת 11, תשמ"ג 1983.
 מאיר בניהו, "מאמר על הגאולה לרבי שלמה מולכו", אסופות ט', תשנ"ה 1995.

 שלמה אידלברג, "האם נתלווה דוד הראובני לשלמה מולכו במסעו לרגנשבורג?", תרביץ מ"ב, תשל"ג 1973.
 אהרון צייטלין, "שלמה מולכו : חזיונות שנתאמתו, וההיסטריונים", הדאר נ', תשל"א 1971.
 משה אידל, שלמה מולכו כמאגיקון.
 משה אידל, משיחיות ומיסטיקה,
 רבקה ש"ץ-אופנהיימר, הרעיון המשיחי מאז גירוש ספרד.
 רבקה ש"ץ-אופנהיימר, השפעת הספרות הגנוסטית על ספר המפואר של שלמה מולכו.
 א.א קבק, שלמה מולכו.
 רחל אליאור, "ר' יוסף קארו ור' ישראל בעל שם טוב, מטמורפוזה מיסטית והשראה רוחנית", תרביץ ס"ה, ד (תשנ"ו), עמ' 671–708.
 אלימלך-שמעון רימלט, דוד הראובני, השליח המסתורי : שלמה מולכו : שלהבת האמונה, (גדולי ישראל ), הוצאת מסדה, תל אביב, 1961.

קישורים חיצוניים







 רחל אליאור, ר' יוסף קארו והבעש"ט
 ערן סבאג, שלמה מולכו, בתוכנית "חיים של אחרים", 24 בנובמבר 2009
 יהושע קניג, המקובל שהניף את הדגל, שבועון בית משיח גיליון 702 (עמוד 26)



 "שלמה בחירי", שיר לזכר שלמה מלכו, בביצוע טל דקל



 הערות שוליים 

קטגוריה:מקובלים
קטגוריה:פוליטיקאים יהודים פורטוגזים
קטגוריה:יהודים שהוצאו להורג
קטגוריה:אישים שהוצאו להורג בפקודת הכנסייה הנוצרית
קטגוריה:אישים שנדונו באינקוויזיציה
קטגוריה:אישים שהוצאו להורג באיטליה
קטגוריה:יהודים ויהדות בימי הביניים
קטגוריה:פוליטיקאים יהודים בימי הביניים
קטגוריה:קתולים לשעבר
קטגוריה:ילידי 1501
קטגוריה:נפטרים ב-1532