פרשת ויקרא

270px|ממוזער|המחשה (לא לפי מסורת היהדות) של מזבח העולה, שעליו הקריבו את כל הקורבנות מלבד הקטורת, העומד מול אוהל מועד, וביניהם הכיור
פרשת וַיִּקְרָא היא פרשת השבוע הראשונה בספר ויקרא. היא מתחילה בראשית הספר, , ומסתיימת ב, לפי חלוקת הפרקים.

ברוב השנים המעוברות (מלבד שנת השג) קוראים את פרשת ויקרא בשבת הסמוכה לפורים, ולפיכך קוראים בה גם את הפרשייה השנייה מ"ארבע פרשיות" – פרשת זכור. יש שנים שבהן קוראים אותה בשבת שחל בה ראש חודש ניסן (שנת בשז, שנת גכז ושנת הכז), ואז קוראים בה את הפרשה הרביעית – פרשת החודש.

הפרשה נפתחת בקריאה של ה' אל משה מאוהל מועד, ובדיבור אליו מהאוהל. בפרשה מתוארים דיני הקורבנות שמקריבים במשכן ובבית המקדש, ובהם קרבנות העולה, שלמים, חטאת, מנחה, ואשם.

יש נוהגים שכשילד מגיע לגיל שבו הוא יכול להתחיל ללמוד תורה, מתחילים את לימוד המקרא בפרשת ויקרא, שהיא פרשת הקרבנות, על פי מאמר חז"ל: .

תוכן הפרשה
הפרשה עוסקת כולה בדיני הקורבנות שמקריבים במשכן ובבית המקדש. מתוך הפרשיות שעוסקות בקורבנות מסוימים, נלמדים גם דינים כלליים לכל עבודת הקורבנות. בזה אחר זה מפורטים:

דיני העולה: קורבן שנשרף כולו על המזבח, ואינו נאכל. פרשה זו מחולקת לשלוש פרשות משנה:
 קורבן עולה מן הבקר
 קורבן עולה מן הצאן
 קורבן עולה מן העוף (עולת העוף)

דיני המנחה: קורבן הבא מן הצומח. פרשה זו מחולקת לחמש פרשיות משנה:
 מנחת סולת
 מנחת מאפה תנור
 מנחת מחבת
 מנחת מרחשת
 מנחת ביכורים (מנחת העומר)

דיני השלמים: קורבן הנאכל לכהנים ולמקריב. פרשה זו מחולקת לשלוש פרשיות משנה:
 קורבן שלמים מן הבקר
 קורבן שלמים מן הכבשים
 קורבן שלמים מן העזים

דיני החטאת: קורבן שבא לכפר על חטא. פרשה זו מחולקת לחמש פרשיות משנה:
 חטאת כהן משיח – הכהן הגדול
 חטאת ציבור – פר העלם דבר
 חטאת נשיא – המלך
 חטאת יחיד – כשבאה מן העזים
 חטאת יחיד – כשבאה מן הכבשים

דיני קורבן עולה ויורד: קורבן אותו מביא הנשבע לשקר שבועת העדות, והעובר על טומאת מקדש וקודשיו ועל שבועת ביטוי. קורבן זה מיוחד בכך שסוג הקורבן משתנה בהתאם למצבו הכלכלי של האדם. פרשה זו מחולקת לשתי פרשיות משנה:
 קורבן עולה ויורד הבא מן הכבשים או העזים והבא מן העופות,
 קורבן עולה ויורד הבא – מנחה. קורבן זה מכונה במקרא 'אשם'.
דיני קורבן אשם: קורבן שבא על חטאים מסוימים. פרשה זו מחולקת לשלוש פרשיות משנה:
 אשם מעילות
 אשם תלוי
 אשם גזלות

תאריכי הקריאה
השבת בה קוראים את פרשת ויקרא יכולה לחול בתשעה תאריכים שונים:
שנת השג – ו' באדר ב'
שנת החא – ח' באדר ב'
שנת גכז ושנת בשז – ט' באדר ב'
שנת בחה ושנת זשה – י"א באדר ב'
שנת זחג – י"ג באדר ב'
שנת הכז – א' בניסן
שנת גכה ושנת בשה – ג' בניסן
שנת בחג ושנת זשג – ה' בניסן
שנת זחא ושנת השא – ז' בניסן

הפטרה
ברוב השנים הפשוטות, מפטירים בספר ישעיהו, מ עד  (האיטלקים והתימנים מסיימים ב, ובנוסח רומניא סיימו ב), שם נוזף ישעיהו בעם על שלא הקריבו את הקורבנות:

בשנים פשוטות מסוג הכז (18% מהשנים) קוראים את פרשת ויקרא בשבת ראש חודש ניסן, ואז קוראים איתה את פרשת החודש ומפטירים בהפטרה של פרשת החודש ופסוק ראשון ואחרון של הפטרת שבת ראש חודש ("השמים כסאי"). בשנים מעוברות מסוג השג ויקרא נקראת עם הפטרתה הרגילה. בשאר השנים המעוברות (30% מכלל השנים), ויקרא נקראת בשבת זכור ומפטירים בה את הפטרת פרשת זכור.

ראו גם
 סוגי הקורבנות

קישורים חיצוניים

 פרשת ויקרא באתר חסד ואמת

 הערות שוליים 

*
ויקרא