דוד זונשיין

דוד זונשיין (נולד ב-13 במאי 1973) הוא מהנדס תוכנה, פעיל שמאל רדיקלי, פובליציסט ומבקר ספרות ישראלי. התפרסם בעקבות סירובו לשרת בשטחי יהודה, שומרון ועזה. היה מראשי תנועת "אומץ לסרב" חבר הנהלת "בצלם" ויו"ר הנהלת הארגון בשנים 2012 - 2022.

 ביוגרפיה 
נולד בתל אביב, הבכור מבין שלושה ילדים, לוורדה, ילידת הארץ, וליצחק אייזיק זונשיין, יליד פולין ואיש העלייה החמישית. גדל ברמת השרון. היה לוחם וקצין ביחידת מגלן, שבה שימש מפקד צוות וסמ"פ. זונשיין לקח חלק בלחימה בדרום לבנון, כולל במבצע ענבי זעם. לאחר ארבע שנים בצה"ל השתחרר בדרגת סגן. סיים תואר ראשון בפיזיקה ובמדעי המחשב באוניברסיטה העברית בירושלים.

לאחר מספר שנים בתפקידי ניהול פיתוח בתחום התוכנה, הקים זונשיין יחד עם שותף פלסטיני חברת תוכנה המספקת ללקוחותיה פתרונות תוכנה ארגוניים על ידי צוות ישראלי פלסטיני העובד ממרכזי פיתוח בתל אביב וברמאללה. מאז 2015 הוא מנהל השיווק של בית התוכנה "גליל סופטוור".

הוא כותב ביקורות ספרים למוסף הספרות של העיתון "הארץ" ופרסם מספר סיפורים קצרים בעיתון זה ובאחרים.

זונשיין חי עם בת זוגו ושתי בנותיהם בתל אביב.

סרבנות
בשנת 1999, לאחר מספר סבבי מילואים בגדה המערבית, החל זונשיין להתעניין בפלסטינים ובהיסטוריה של מלחמות ישראל, ובמשך שנה חל תהליך הדרגתי שבו התגבשה תפיסתו האידאולוגית. לדבריו, "אחרי שנה של קריאה ופגישות עם אנשים הבנתי עד כמה עמוק הפער בין מה שהאמנתי בו לבין המציאות בשטח והיה ברור לי שאין שום אפשרות להמשיך לקחת חלק במערכת הזאת שכל כך אהבתי והייתי כל כך מחובר אליה. החלטתי לסרב לשרת בשטחים."

בינואר 2002, אחרי שירות מילואים ברצועת עזה בגדוד בעוצבת חצי האש, יזם זונשיין, ביחד עם יניב איצקוביץ', את "מכתב הלוחמים 2002", שעליו חתמו עד היום כ-1,000 חיילי מילואים. בעקבות פרסום המכתב הוקמה תנועת "אומץ לסרב".

זונשיין הועמד לדין משמעתי צבאי על סירובו לצאת לשירות מילואים בבית אל. במהלך משפטו סירב זונשיין להישפט בדין משמעתי וביקש להישפט בבית דין צבאי בו העונש המרבי על העבירה חמור יותר אך קיימת אפשרות להביא עדים ולבסס הגנה הטוענת שהשירות בשטחים הכבושים אינו חוקי ולפיכך חובתם המוסרית של חיילי צה"ל היא לסרב לשרת מעבר לקו הירוק.

הפרקליטות הצבאית דחתה את בקשתו להישפט בבית דין צבאי, והחזירה את הטיפול בעניין למפקד עוצבת האש, תא"ל טל רוסו, שדן את סגן זונשיין לשלושים וחמישה ימי מחבוש בפועל. זונשיין עתר לבג"ץ על מנת שיורה לצבא לאפשר לו להישפט בבית הדין. לאחר כשבוע בכלא הוציא בג"ץ צו ביניים שהורה למדינה לשחרר את זונשיין מהכלא עד לבירור העתירה בעניינו. בהמשך, בתגובה למהלך משפטי שנקט נשיא בית המשפט העליון, אהרן ברק, הגיש זונשיין וחברים נוספים ב"אומץ לסרב" עתירה לבג"ץ בה ביקשו מבית המשפט לקבוע כי סירובם חוקי משום שמאז האינתיפאדה השנייה, הכיבוש ופעולות צה"ל הנעשות בשטחים אינם חוקיים. בתגובה לעתירה קבע בג"ץ בראשות הנשיא ברק כי סרבנות מוחלטת לשירות בצבא מטעמי מצפון היא צעד לגיטימי, אך סרבנות סלקטיבית למילוי פקודות מסוימות אינה לגיטימית. בעקבות פסק הדין חזר זונשיין לכלא שש להשלים את ריצוי עונשו.

אף על פי שזונשיין קורא לסירוב ביחס לפעולות של שליטה בפלסטינים, הוא מתנגד לסירוב לפנות יישובים יהודיים, מעשה שלדעתו מהווה פגיעה בדמוקרטיה.

החל משנת 2009 זונשיין הוא חבר הנהלת "בצלם". ובשנים 2012–2022 היה יו"ר הנהלת הארגון.

פרסים
בנובמבר 2012 הוענק לזונשיין פרס האקדמיה הנורווגית לספרות ולחופש ביטוי על פועלו למען זכויות אדם.

בשנת 2003 היה מועמד לקבלת פרס נובל לשלום, בהמלצתם של זוכי הפרס ריגוברטה מנצ'ו והבישוף קרלוס פליפה חימנז בלו, על פעילותו בתנועת "אומץ לסרב".

קישורים חיצוניים




מאמרים פוליטיים פרי עטו
 מאמרים ב-ynet
 וושינגטון פוסט





ביקורת ספרים פרי עטו





סיפורים פרי עטו




הערות שוליים

קטגוריה:סרבנים ישראלים
קטגוריה:פעילי שמאל רדיקלי ישראלים
קטגוריה:מהנדסי תוכנה ישראלים
קטגוריה:יושבי ראש ונשיאי עמותות
קטגוריה:בוגרי תיכון אלון (רמת השרון)
קטגוריה:בוגרי האוניברסיטה העברית בירושלים
קטגוריה:לוחמי יחידת מגלן
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1973