שמאניזם

שמאניזם (Shamanism) הוא מכלול של שיטות אקסטטיות ותרפויטיות המבקשות להשיג קשר עם היקום המקביל והבלתי נראה של הרוחות, על מנת להשיג את תמיכתן בניהול עניינם של בני האדם. שמאניזם, על סוגיו השונים, היה נפוץ בכל היבשות וברוב התרבויות .

 מקור השם 
המילה שמאן שאולה מתושבי סיביר דוברי טונגוסית ופירושה זה שיודע, זה שרואה או מכשף. בתרבויות השונות נקרא השמאן בשמות אחרים.

 אמונה 
בשמאניזם ממלא עולם הרוח תפקיד משמעותי בהבנת המציאות ובהפיכת החיים לנסבלים יותר. לכל אדם יש רוח שומרת המגנה עליו בכל מהלך חייו, והאדם מסוגל לצאת למסע שמאני בו הוא פוגש את הרוח השומרת ורוחות נוספות. על פי האמונה השמאנית רוחות אלו הן אנרגיות רוחניות הסובבות ביקום ומסייעות לבני אדם. במסע עצמו הרוחות הללו מתגלמות בצורת בעלי חיים, צמחים, בני אדם, דמויות מיתיות ואף עצמים דוממים – הכול על פי מערכת האסוציאציות של האדם היוצא למסע. על מנת לצאת למסע שמאני, על המוח להיות במצב הדומה לטראנס, שמושג בדרך כלל על ידי התבודדות, תיפוף חזק ומונוטוני, ולעיתים גם על ידי שימוש בחומרים משני תודעה. במהלך המסע השמאני האדם שואל את הרוחות העוזרות שאלות, ומקבל מהן תשובות. האדם יכול לשאול את הרוחות העוזרות שלו כל שאלה שנועדה לעזור לו בחייו (לדוגמה: "כיצד אני יכול לעזור לעצמי לרפא את עצמי ממחלה מסוימת?", "מה ההתנהגות האובססיבית שלי מנסה ללמד אותי?", "אילו צעדים עליי לקחת על מנת לרפא את הסיבה האמיתית של הדיכאון שלי?"). באמצעות מסע זה ניתן, על פי האמונה, לרפא כל בעיה, פיזית או נפשית. במהלך המסע האדם לומד מהרוחות שלו שימוש בכוח וריפוי. ניתן גם לצאת למסע שמאני על מנת לפגוש את רוחותיהם של אנשים חיים ולרפא את מערכת היחסים איתם.

על אף שהאנשים בחברות אלו היו בקיאים בשיטות השונות להשגת הקשר עם עולם הרוחות, היה נהוג בחלקן שישנם אחדים שהם מוכשרים לכך במיוחד. אותם אנשים, השמאנים, נעזרו בחלומות ובטראנסים על מנת לתקשר עם עולם הרוחות, ואף לבקר בו. השיטות היו מגוונות, וכללו נטילת חומרים הלוצינוגניים כדי להגיע לטראנס, ריקוד לקצב תיפוף חדגוני, עצימת עיניים ועוד. פרקטיקות השמאניזם כללו:
מישוש או מציצת איבר נגוע. במקרה זה, מקור הפגיעה מוחשי ועל השמאן לאתר את האובייקט ולסלקו.
קרב עם רוחות מזיקות.
לחשים שונים שאומר השמאן ופרקטיקות שונות שיש לבצען.

 כיום 
בתרבויות רבות ברחבי העולם פועלים שמאנים עד היום. בנוסף לכך, בעקבות מחקרים אנתרופולוגיים במהלך המאה ה-20, הגיעו פרקטיקות שמאניות גם למערב, וכיום מתקיימים בארצות מערביות רבות (ובהן גם ישראל) קורסים שבהם לומדים התלמידים כיצד לתקשר עם הרוחות העוזרות שלהם ולבקש מהן ריפוי ועזרה. עלייתו של השמאניזם בעשרות השנים האחרונות מכונה לעיתים נאו-שמאניזם .

בין אלו המאמינים בשמאניזם במערב רווחות דעות שונות: הגישה המקורית, על פיה האדם אכן פוגש את הרוחות העוזרות שלו, שהן חיצוניות לו, והן אכן מלמדות אותו, מרפאות אותו ומעניקות לו כוח. בנוסף לכך קיימת במערב גישה פסיכולוגית, הנשענת על תורתו של הפסיכיאטר והפסיכואנליטיקאי הנודע קרל גוסטב יונג, שעל פיה האדם אינו יוצא למסע ב"עולם הרוחות" אלא למסע אל תוך הלא-מודע שלו עצמו (או, על פי אנשים מסוימים, אל הלא-מודע הקולקטיבי). גם אנשים אלה, ובהם בעיקר פסיכולוגים, משתמשים בשמאניזם על מנת לעזור לאנשים, וזאת בלי להאמין כי מדובר ברוחות. כך או כך, רבים מעידים כי השיטה עוזרת ומרפאת בין אם המשתתפים מאמינים ברוחות ובין אם לא.

תרבות השמאניזם הייתה ועודנה מוקד לעניין במחקר האתנובוטני בשל השימוש שהיא עושה בצמחים שונים.

ראו גם
 סאיד (קסם שאמאני)
 שמאניזם בורמזי
 נאו-שמאניזם
 רופא אליל
 טאלטוש

לקריאה נוספת
 נחום מגד, שערי תקווה ושערי אימה, הוצאת מודן, 1998
 רחל אלבק-גדרון, שמאניזם וחקר הספרות, הוצאת מאגנס, 2021
 Arvick Baghramian, The Magic of Shamanism, Book Guild Publishing, 2007
 Michael Harner, The Way of the Shaman, HarperOne, 1990; Originally 1980

קישורים חיצוניים

 ירון כהן צמח, השאמאן - המרפא, הרופא האליל, באתר אימגו, 26 בדצמבר 2005




קטגוריה:רוחניות ואמונה
קטגוריה:אינדיאנים
קטגוריה:אנתרופולוגיה של הדת