ניסנית

ניסנית הייתה ההתנחלות הגדולה ביותר בצפון רצועת עזה (בגוש התוחמת הצפונית). ניסנית הוגדרה כיישוב קהילתי מעורב.

היישוב נקרא כך על שם פרח הניסנית הנפוץ בחולות האזור באביב.

הקמה
בטרם הוקם היישוב, הוקם היאחזות נח"ל ניסנית, בחודש ניסן תשמ"ב (אפריל 1982) והיה היישוב הראשון שהוקם מצפון לעיר עזה בתחומי רצועת עזה לאחר מלחמת ששת הימים. טקס העלייה על הקרקע של ההיאחזות התקיים ביום פינוי סיני, 26 באפריל 1982, יום העצמאות תשמ"ב. גרעיני הנח"ל שהגיעו למקום, חברי התק"ם, ישבו קודם לכן בנח"ל גדיד. נח"ל גדיד נמסר להתיישבות אזרחית, ולוח הזמנים לפינוי נקבע בהתאם לצורך להכין מקום לתלמידי ישיבת ההסדר שפונו מימית במסגרת הסכם השלום עם מצרים.

היישוב ניסנית יועד בשנת 1983 לקום בין היאחזות נח"ל ניסנית, ובין היישוב המיועד אלי סיני, עבור 1500 משפחות אנשי קבע ועובדי התעשייה האווירית.

ההיאחזות אוזרחה ביולי 1984, מספר ימים לפני הבחירות לכנסת האחת עשרה, והועברה ל-15 צעירים ומספר משפחות שהתיישבו במקום במחנה ארעי עד להקמת יישוב הקבע. התושבים המשיכו להתגורר בקראוונים במשך מספר שנים, ובאוקטובר 1989 הוחל בהכשרת 42 מגרשים ליישוב הקבע. בשנת 1991 הבנייה הייתה בעיצומה. בנובמבר 1991 הובאו ליישוב עשרות בתים מתועשים במסגרת בניית 500 יחידות דיור מתוך 2000 המתוכננות. במרץ 1993 נרצח תושב היישוב על ידי פועלים מעזה שבנו את ביתו.

בשנת 1993 הפך ליישוב קבע קהילתי-עירוני. היישוב מנה כ-300 משפחות.

לאחר הסכם קהיר ב־1994 במסגרתו הועברו מרבית שטחי רצועת עזה לרשות הפלסטינית עברה מפקדת חטיבת הגפן מהעיר עזה לשטחי היישוב.

היישוב
היישוב שימש כמרכז עירוני לשאר היישובים בתוחמת הצפונית: אלי סיני ודוגית. הוא כלל גן ילדים, מרפאה, מעונות יום ובתי כנסת. האזור מתאפיין בדיונות חול ורכסי כורכר. היישוב היה בנוי בצורה מעגלית, בדומה ליישובים רבים בארץ וחולק לשכונות ולרחבות.

קרבת היישוב לעיר אשקלון אפשרה קליטה מהירה של משפחות תוך השענות על מקורות התעסוקה והשירותים העירוניים המקומיים. בנוסף, היו מספר בקתות אירוח (צימרים) בשטחו.

בניגוד ליישובי דרום הרצועה ומרכזה, ניסנית, כמו יתר ההתנחלויות בצפון הרצועה, לא הייתה יישוב יהודי המוקף באוכלוסייה פלסטינית ולא נטען שהטילה מעמסה על כוחות הביטחון. ההתנגדות לפינוי יישובי צפון הרצועה ובהן דוגית הקיפה אף מספר אישים מרכזיים בשמאל כמו עמי אילון ועמרם מצנע. אף על פי כן פונתה ניסנית במסגרת תוכנית ההתנתקות בין 15 ל-17 באוגוסט 2005

אחרי ההתנתקות
לאחר הפינוי פוזרו 300 המשפחות במספר אתרים. מרבית המשפחות שוכנו באתרי הקרווילות ביישובים: ניצן, אור הנר, מפלסים, כרמיה ובוסתן הגליל.

ב-26 ביולי 2007 הייתה עלייה של פעילי ימין לעבר ניסנית, שבה הגיעו עד לגדר.

ב-9 בספטמבר 2008 עירית אשקלון קראה לארבעה רחובות בשכונת "הנשיא הרצוג" על שם יישובים בגוש קטיף. במסגרת זו נקרא אחד הרחובות על שם ניסנית. כעבור כמה שנים נקרא גם רחוב ביישוב אלעזר על שם ניסנית.

כחלק מסדרת שמות רחובות על שם יישובי גוש קטיף בעיר נתיבות נקרא רחוב על שם היישוב.

 קישורים חיצוניים 

 ניסנית, באתר קטיף.נט
 תמונת לוויין של ניסנית ב-Google Maps
 תמונת לוויין המראה את המרחק בין ניסנית לנתיב העשרה (כ-270 מ') מ-Google Maps

הערות שוליים

קטגוריה:התוחמת הצפונית
קטגוריה:התנחלויות שפונו במהלך תוכנית ההתנתקות
קטגוריה:היאחזויות נח"ל
קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1984