מכתבי יב

מכתבי יֵב, הידועים גם כתעודות יב, או הפפירוסים של יב, הם אוסף של מסמכים ותעודות שנכתבו על ידי בני הקהילה היהודית ששכנה באי יב (אלפנטין) שבמצרים במאה ה־5 לפנה"ס, בעיקר בארמית.

גילוי המכתבים
המסמכים ששרדו הסתובבו בשוק העתיקות במצרים במאה ה־19 ומשם נאספו והועברו, יחד עם מסמכים שנתגלו באי יב עצמו, לאוספים באירופה ובאמריקה, בין השאר במוזיאון ברוקלין ובמוזיאונים בברלין.

תוכן
בתעודות שנתגלו יש כארבעים פפירוסים, כעשר מגילות קלף וכשלוש מאות אוסטרקונים (מכתבים הכתובים על־גבי שברי חרס). המסמכים כתובים במצרית היראטית ודמוטית, בפרסית, בלטינית, ביוונית ובקופטית ואולם רובם המכריע כתוב בארמית, בניב מיוחד המקביל לארמית המקראית , שהייתה השפה הרווחת (לינגואה פרנקה) בממלכה הפרסית ששלטה על האזור באותה תקופה.

רוב הכתבים עוסקים בעניינים כלכליים וחברתיים ומיעוטם דן במצבה הרוחני של הקהילה במקום, שבה גרו חיילים יהודים שנשלחו מטעם הממלכה הפרסית להגן על גבולה הדרומי. רוב המסמכים הם תעודות רשמיות ומיעוטם מכתבים פרטיים. בין המסמכים גם שטרי גירושין ושחרור עבדים וחוזים משפטיים אחרים, וגם תיעוד של מנהגי הקהילה ולשונה. במכתבים מתועדת גם פרשת המקדש שבנו בני הקהילה לאלוהי ישראל והנזק שנגרם לו בידי מצרים מקומיים.
באמצע המאה ה־4 לפנה"ס חדל המקדש באי יב (אלפנטין) לתפקד. יש ראיות מחפירות כי בנייה מחדש והרחבה של מקדש ח'נום בזמן מלכותו של נכתנבו השני (360–342 לפני הספירה) תפסו את מקומו של המקדש היהודי.

בין התעודות מופיעים גם קטעים מספר אחיקר החכם.

המסמכים העשירו רבות את המחקר על תולדות היהודים בתקופת בית ראשון ותקופת בית שני, מחקר מצרים העתיקה והאימפריה הפרסית וגם מחקר השפה הארמית, הדיאלקטים שלה וההתפתחות ההיסטורית שלה.

 מכתבים נבחרים 
ממוזער|כתב כתובה, 449 לפני הספירה
איגרת הפסח (419 לפנה"ס)
"איגרת הפסח", המתוארכת ל־419 לפנה"ס, נשלחה על ידי אדם בשם חנניה לאדם בשם ידניה, בחיל המצב היהודי ביב ועוסקת במנהגי הפסח.

מדובר במכתב בארמית, שרק כשליש ממנו נותר כיום ובו מורה חנניה, לידניה וליהודי יב בכלל, בסמכות שהוענקה לו כנראה מהמלך הפרסי, לקיים את פסח וחג המצות, ובו מפורט אף כיצד יש לעשות זאת: "כעת אתם מנו 14 ימים לניסן, וב־14 בין השמשות עשו פסח. ומיום 15 עד יום 21 לניסן חג המצות עשו, שבעת ימים אכלו מצות... מלאכה לא תעשו ביום 15 וביום 21 לניסן. שיכר אל תשתו וכל דבר חמץ אל תאכלו ולא ייראה בבתיכם, מיום 14 לניסן עם הערב השמש עד יום 21 לניסן בהערב השמש. וכל חמץ שיש לכם בבתיכם הכניסו לחדריכם וחתמו בין הימים האלה".

מחוץ לכתוב בתנ"ך, איגרת הפסח הזאת, בת כ־2,500 שנים, היא התיעוד הקדום ביותר ששרד עד ימינו, על קיום חג הפסח.

פרופ' יונתן אדלר מאוניברסיטת אריאל מסתייג ממסקנה זאת. אדלר טוען שכל הקטעים המדברים על פסח משוחזרים ואינם מופיעים בטקסט המקורי, כך שלא ניתן לדעת בוודאות האם האגרת הזאת אכן מתייחסת לפסח. הוא גם מציין כי בפתיח האיגרת מופיעה ברכה לאלים ברבים ("אלהיא" בארמית, ולא "אלהא"). הרב יהושע ענבל חולק על אדלר וטוען כי המילה 'אלהיא' מופיעה במקורות היהודיים בני הזמן (כגון ), ולכן הניסיון לטעון שהיא סימן אלילי - שגוי. ובנוגע לאגרת הפסח, הרי גם אם המילה פסח היא השלמה, הרי הטקסט שלפנינו בלי השלמה, מציג את כל הנתונים הקשורים לפסח: "מנו ארבעה עשר (ימים), מן יום 15 עד יום 21, נזהרים מלעשות מלאכה, ולא שותים (?) וכל דבר שהוא חמץ"..

מכתב אל בגוהי הפחה (407 לפנה"ס)
ב"מכתב אל בגוהי הפחה", שמתוארך ל־25 בנובמבר 407 לפנה"ס ונשלח אל בגוהי פחת יהודה (השליט הפרסי הממונה על פחוות יהודה), מבקשים בני הקהילה סיוע בשיקום המקדש שנהרס. מתוך איגרת זאת מתברר כי איגרת מקבילה נשלחה גם לדליה ושלמיה, בניו של סנבלט מושל שומרון, מכיוון שאיגרת קודמת (משנת 410 לפנה"ס) שנשלחה לבגוהי וליוחנן הכהן הגדול בירושלים – לא נענתה. בין השאר הם מציינים את עתיקותו של המקדש ואת הסכמת השלטון הפרסי לקיומו:
 מקור  תרגום מילוליומן יומי מלך מצרין אבהין בנו אגורא זך ביב בירתאומימי מלך מצרים אבותינו בנו המקדש הזה ביב המצודהוכזי כנבוזי על למצרין אגורא זך בנה השכחהוכאשר כנבוזי בא למצרים – המקדש הזה בנוי מצאוואגורי אלהי מצרין כל מגרוומקדשי אלוהי מצרים כולם הרוסיםואיש מנדעם באגורא זך לא חבלואיש דבר במקדש הזה לא הרס

האיגרת מתארת את חורבן המקדש היהודי ואף מצוין בה תאריך האירוע (410 לפנה"ס). לאחר שעזב המושל הפרסי ארשם, כהני ח'נום המצרים, בשיתוף פעולה עם המושל הפרסי המקומי וידרנג, החליטו להרוס את המקדש. וידרנג הורה על כך לבנו נפין, מפקד חיל המצב בסון, שהנהיג את חייליו הפרסים יחד עם המצרים ואלה החריבו את המקדש ובזזו את כלי הזהב שבו.

הייתה תגובה של שני המושלים (בגוהי ודליה) אשר נתנו אישור לבנות מחדש את בית המקדש. היא נשמרה בצורת תזכיר: "1 מזכר מבגוהי ודליה. אמר לי לאמר: מזכר: אפשר לומר במצרים ... 8 לבנות אותו באתר שלו כפי שהיה בעבר ... ".

 אוסטרקון המדווח על חזיון 
ממוזער|אוסטרקונים CIS II 137–139 כפי שפורסמו בספר (בכרך התוכן קיימות גם פקסימיליות נוחות לקריאה)
אוסטרקון כתוב משני צדדיו, הידוע כ־KAI 270 וכ־CIS II 137:
+צד א'צד ב'
CIS תרגמו: "(צד א':) כעת ראו, ראיתי חלום בפעם הראשונה, ומאז הייתי נסער; רוח הופיעה, ואמרה לי: שלום! (צד ב':) כעת אם תמכור את קישוטי כולם, תן לילדים לאכלם. לא יישאר דבר."CIS II 137, p. 138: "Nunc ecce somnium primum vidi et a tempore isto ego fervescens et aberrans; apparuit spectrum; dixit (mihi): Salve! Nunc si ornamenta omnium vendideris, comedant infantes. Ecce non reliquum exiguum."

 אוסטרקון המכיל שמות מצריים 
אוסטרקון כתוב משני צדדיו, הידוע כ־KAI 271 וכ־CIS II 138. לפי CIS רבים מהשמות בו מצריים.
צד א'צד ב'

 אוסטרקון פגום 
שבר אוסטרקון קטן, כתוב משני צדדיו, מסומן כ־CIS II 139:
צד א'צד ב'

 רשימת שמות 
אוסטרקון שעל צדו האחד רשימת שמות, מסומן כ־CIS II 154:

 רשימת שמות פגומה 
אוסטרקון כתוב משני צדיו, ועליו שמות רבים. מסומן כ־CIS II 155, שם מפורשים רבים מהשמות בו כמצריים, אך השם "אסרמלך", על אף הרכיב התיאופורי המצרי, מפורש כשמי.
צד א'צד ב'

 פרסומים 
בקורפוסים המוכרים של הכתובות הארמיות (והשמיות הצפון־מערביות) פורסמו חלק מהמכתבים כ־CIS II 137–139, 154–155 וכ־KAI 270–271.

רבים מהמכתבים פורסמו ב־1911 על־ידי .

ב־1999 הוציאו לאור בצלאל פורטן ועדה ירדני את "אוסף תעודות ארמיות ממצרים העתיקה" שבהם כלולים גם תעודות יב.

ב־2020 יצא לאור על ידי בצלאל פורטן בהוצאת מוסד ביאליק הספר "ממגדול סונה" בסדרת האנציקלופדיה המקראית, שכולל בתוכו רק את אוסף תעודות יב עם תרגומם לעברית.

 ראו גם 

 רשימת כתובות כנעניות וארמיות

לקריאה נוספת

 בצלאל פורטן, מִמִּגְדֹּל סְוֵנֵה – תעודות לתולדות היהודים במצרים בתקופת פרס, מוסד ביאליק, 2020.
בצלאל פורטן ועדה ירדני אוסף תעודות ארמיות ממצרים העתיקה, מאגנס, 1999.
פ' קורנגרין, מגילת אסתר לאור הפפירוסים מיב וסיפורי הירודוט, ספר זיידל, ירושלים תשכ"ב, עמ' 214–228.



קישורים חיצוניים

 חג הפסח אצל יהודי יב, מאמר באתר "דעת"
 גד ברנע והתושבים המסתוריים של האי יב, היסטוריה גדולה, בקטנה
 , 10 ביוני 2020


הערות שוליים

קטגוריה:כתבי יד עבריים
יב
קטגוריה:יהדות בתקופת בית שני
קטגוריה:ארכאולוגיה מקראית
קטגוריה:יצירות יהודיות בארמית
קטגוריה:פפירוסים
קטגוריה:אוסטרקונים