עיצורים סדקיים

עיצורים סדקיים (Glottal) הם עיצורים הנהגים ב"סדק הקול" (glottis), המוכר יותר בשם מיתרי הקול (vocal cords). אופן חיתוכם של הסדקיים מתייחס למרחק בין מיתרי הקול ולאופן בו זרם האוויר נחסם ביניהם. במהלך הפקת הסדקיים הסותמים מיתרי הקול נסגרים במהירות וגורמים לחסימה מלאה במעבר זרם האוויר דרכם, ובהפקת הסדקים החוככים המרחק בין מיתרי הקול מצטמצם לזמן קצר וגורם לחסימה חלקית במעבר זרם האוויר. 

הסדקיים הסותמים והחוככים משתייכים גם למצב מיתרי הקול יחד עם מנושפות העיצורים ובנוסף לקוליות העיצורים. מצב מיתרי הקול אליו משתייכים גם הסדקיים הסותמים והחוככים מעורב באופן הגיית רוב העיצורים הקיימים בשפה, אולם בניגוד למצבי מיתרי הקול הנוספים, שלושת העיצורים הסדקיים (בעברית - האותיות א', ה' ,ח'), נחשבים ככאלה שבסיס חיתוכם נמצא במיתרי הקול. מצב נוסף של מיתרי הקול המשולב גם עם הסדקיים הוא קוליות העיצורים, המתייחס למרחק בין מיתרי הקול ולתנועתם כאשר האוויר עובר ביניהם בטרם מגיע לבסיס החיתוך. במהלך הפקת העיצורים הקוליים תנועת מיתרי הקול היא רטט ובמהלך הפקת האטומים (בלתי־קוליים) תנועת מיתרי הקול אינה רטט. מתוך שלושת הסדקיים, עיצור אחד סותם אטום ושניים חוככים, מתוכם עיצור אחד קולי ומשנהו אטום.

העיצורים הסדקיים נוטים להיעלם ולהפוך לתנועות תוך כדי דיבור, בייחוד כשהם מופיעים באמצע מילה וכשהדיבור מהיר. כך קורה גם בעברית המודרנית, אשר חלק גדול מדובריה אינם מבחינים שלמילה "קופאים" נוסף עיצור סדקי שאינו נמצא במילה "קופים", כמו כן המילה "מהר" שהגייתה אמורה להיות "maher" נהגית "maer". גם בערבית, אופן כתיבת הסימן המזה (ء) המייצג עיצור סדקי, מעיד על כך שכבר בתקופות קדומות נעלם עיצור זה והוחלף בתנועות במהלך ההגייה, בחלק מהניבים.

 סדקיים סדקי סותםʔ חוכךɦh
 עיצור סדקי, סותם, אטום [] קובץ:Glottal_stop.ogg
 עיצור זה מיוצג על ידי האות א בעברית (למשל במילה "קופאים" שומעים את העיצור הסדקי, בניגוד ל"קופים"), כמו כן הסימן המזה ء בערבית (וגם האות ق בחלק מהדיאלקטים), האות q במלטזית וצירוף האותיות tt בדיאלקט הקוקני של אנגלית (better, butter כפי שנהגים באזורים מסוימים של לונדון).
 עיצור סדקי, חוכך, קולי [] קובץ:Voiced_glottal_fricative.ogg
 עיצור סדקי, חוכך, אטום [] קובץ:Voiceless_glottal_fricative.ogg
 ברוב השפות אין הבחנה בין עיצורים אלו. כך למשל, האות ה בעברית מייצגת את שניהם. האטום נשמע בדרך־כלל בראש מילה או בסופה (למשל במילה "הר"), ואילו הקולי - בין שתי תנועות (למשל, במילה "מהר"). עיצורים אלה מיוצגים באות هـ בערבית, h באנגלית, ו-h בצ'כית (שם העיר פראג נכתב בצ'כית "Praha" ונהגה "פראהא").

ראו גם

סדקיים