סיפורי פוגי

סיפורי פּוּגִי הוא אלבום הבכורה של להקת כוורת. האלבום, שיצא בשנת 1973, נחשב לאחד האלבומים החשובים ביותר במוזיקה הישראלית בכלל וברוק הישראלי בפרט, והניב להיטים רבים.

 רקע 
"סיפורי פוגי" היה אלבום הבכורה של להקת כוורת, שעברה גלגולים שונים לפני שהתגבשה כקבוצה. לפני הקלטת האלבום הקליטו חברי הלהקה השונים ומשתתפים נוספים שירים שלא במסגרת אלבום. רבים משירים אלו מצאו את דרכם לתקליט בסופו של דבר, בביצוע ההרכב הסופי של הלהקה.

עיקר האלבום התבסס על האופרה "סיפורי פוגי" שהקליט סנדרסון בשנת 1972 יחד עם חבריו ללהקת הנח"ל, בהם גידי גוב, אלון אולארצ'יק ואפרים שמיר שהפכו לחברי הלהקה, בנוסף למירי אלוני, מנחם זילברמן, דייוויד שאנן ותמי עזריה שלא היו חלק ממנה בסופו של דבר. אברהם דשא (פשנל) שהחתים את הלהקה והפיק את האלבום, דרש לפרק את מבנה האופרה כדי להפוך את האלבום לקליט ונגיש יותר לקהל.

 שירי האלבום 
את רוב השירים באלבום כתב והלחין דני סנדרסון, כאשר לעיתים הצטרפו אליו חברי להקה אחרים במילים או בלחן. סנדרסון וחברי הלהקה היו אחראים גם להפקה המוזיקלית.
השירים התאפיינו ברובם בהומור נונסנס, משחקי מילים וסיפורים לא ריאליסטיים. עם זאת נכללו בו שירי אהבה ונושאים רציניים יותר. המוזיקה באלבום נעשתה בהשראת להקות הרוק של שנות ה-60 בחו"ל, בייחוד הביטלס, האחים אולמן ומובי גרייפ.

השיר "לא ידענו מה לעשות", נלקח מתוך "אופרת פוגי". השיר "המגפיים של ברוך" הופיע מוקדם יותר ביצירה של סנדרסון שקדמה לאופרה, "הסיפור המחריד על הילד מברזיל". "יוסי מה נשמע" הוא קטע כליי שסנדרסון הלחין בתור תרגיל בגיטרה ליהודה עדר, מחליפו בלהקת הנח"ל (לימים עדר חבר אל סנדרסון להקמת להקת "דודה"). השיר "ביום ובלילה" התבסס על שיר בשם "The Cold Shoulder" שסנדרסון כתב יחד עם חברה בשם מליסה קונל בעודו בן 15. השיר בוצע בזמנו על ידי להקתם של השניים, "הקטקומבות", אותה הם הקימו בזמן לימודיו של סנדרסון בתיכון בארצות הברית.
ראשיתו של השיר "ילד מזדקן" היה ב"פינות פוגי" בתוכניתו של דורי בן זאב בגלי צה"ל, שנקרא במקור "פוגי מתחשמל". אלון אולארצ'יק טען כי הלחן יפה מכדי להתבזבז על מערכון וכתב לו מילים חדשות ורציניות, חריגות ביחס לשאר האלבום, הקליל יותר באופיו.
השירים "יו יה" ו"פה קבור הכלב", לדוגמה, מתבססים על כפל משמעות בפתגמים עבריים ויוצרים משחקי מילים המשנים את משמעותם המקובלת. השירים "המגפיים של ברוך" ו"שיר המכולת" היו למעשה המשך של המערכונים מאופרה שלא הוקלטו באלבום אך בוצעו בהופעות.

עטיפת האלבום, אשר באופן חריג לאלבומים ישראלים מהתקופה לא הציגה את חברי הלהקה (תצלום של חברי הלהקה מופיע בעטיפה האחורית), צוירה על ידי איתמר ניומן, חבר של סנדרסון.

 קבלת האלבום 
האלבום יצא בסוף שנת 1973, מיד לאחר מלחמת יום הכיפורים. לפני המלחמה לא זכו השירים "שירות עצמי" ו"פה קבור הכלב" מתוך האלבום להצלחה ברדיו, וההומור של חברי הלהקה התקבל כיוצא דופן ובלתי מובן, אך לאחריה התקבל האלבום בהצלחה עצומה, הן מבחינה ציבורית והן מבחינה מסחרית. האווירה הקלילה וההומוריסטית של האלבום התקבלה באהדה בקרב הציבור הישראלי לאחר טראומת המלחמה, והופעות הלהקה בקרב חיילי מילואים זכו אף הן להצלחה גדולה.
עד מהרה הפכו הופעות הלהקה ללהיט והאלבום עצמו נמכר כבר בשנה הראשונה ב-70,000 עותקים, כשעד סוף שנות השמונים נמכרה גרסת התקליט ביותר מ-140,000 עותקים, מה שהפך אותו לאחד האלבומים הנמכרים ביותר בתולדות המוזיקה הישראלית.

גם ברדיו זכו השירים לפופולריות רבה, בהם "המגפיים של ברוך" (שאף זכה בתואר שיר השנה של קול ישראל ושל גלי צה"ל באותה שנה), "שיר המכולת" (מקום שלישי במצעד גל"צ 1973), "ילד מזדקן", "פה קבור הכלב" (מקום 16 באותו מצעד), "יו יה", ועוד. בעקבות הצלחת האלבום וההופעות זכתה להקת כוורת בתואר "להקת השנה" של קול ישראל.

 לאחר יציאת האלבום 
שנה לאחר יציאת האלבום הוציאה הלהקה את האלבום "פוגי בפיתה" שכלל אף הוא שירים מתוך אופרות הרוק המוקדמות וזכה להצלחה גדולה בקהל.

בשנת 1989 יצא האלבום על גבי תקליטור. לכבוד ההוצאה המחודשת, צירפה חברת הד ארצי חמש רצועות חדשות לאלבום, אשר לא נכללו בהוצאתו המקורית. בין היתר צורף גם ביצוע של חברי הלהקה לשיר הקלאסי "היו לילות", מתוך חזרה בשנת 1973, ומערכונים הומוריסטיים כמו "מתמטיקה" ו"שיעור פסנתר" שהוקלטו על ידי סנדרסון, גוב ופניגשטיין ב-1971 ל"פינות פוגי" בגלי צה"ל.

בספטמבר 2005, האלבום דורג במקום השלישי ברשימת '100 האלבומים הישראליים של כל הזמנים' מטעם עיתון ידיעות אחרונות.

בשנת 2013, לרגל 40 שנה לצאת האלבום, התאחדה הלהקה בפעם הרביעית מאז פירוקה בשנת 1976. לרגל האיחוד נערך בגלי צה"ל פרויקט מחווה לאלבום, בו ביצעו להקות צעירות כדוגמת מרסדס בנד, קרח תשע ואחרות את שירי האלבום. הפרויקט יצא כאלבום בהוצאת גלי צה"ל בשיתוף חברת התקליטים פונוקול בשנה שלאחר מכן. הפרויקט אף זכה בפרס מפקד גלי צה"ל לתוכנית הרדיו לשנת תשע"ג (2013).

 רשימת רצועות 
שמאל|ממוזער|200px|עטיפת האלבום האחורית במהדורת התקליט, 1973

 משתתפים ביצירת האלבום 
 דני סנדרסון - שירה, גיטרה חשמלית, מילים ולחנים
גידי גוב - שירה, דקלום וכלי הקשה
אפרים שמיר - שירה וגיטרות
 אלון אולארצ'יק - גיטרה בס ושירה
יצחק קלפטר - גיטרה חשמלית ושירה
יוני רכטר - קלידים ושירה
 מאיר פניגשטיין - תופים, דקלום ושירה כ"פוגי"
 טומי פרידמן - טכנאי הקלטה (אולפני טריטון)
 אברהם דשא פשנל - מפיק

הסבה לתקליטור
 מפיקים: דני סנדרסון וחיים שמש.
 עוזרת הפקה: הדס שוקי.
 המרות: אולפני "רולי", יוני 1989.
 מיקס מחודש: יעקב מורנו, טכנאי; עמי איילי, עוזר טכנאי. אולפני "המון", יוני 1989.
 עריכה אנלוגית: יהודה זייתון ורזי בן עזר, אולפני "סיגמא", יוני 1989.
 עריכה דיגיטלית: בן ברנפלד, ה.מ. אקוסטיקה, יולי 1989.
 עדכון גרפי: רפי דייגי (על-פי עטיפה מקורית).
 תודות: אברהם דשא פשנל, דורית לנץ, יאיר ניצני.
 סה"כ תזמון תקליטור: 54:48.

 קישורים חיצוניים 


 יואב קוטנר, פרק שישים ואחד: סיפורי פוגי, "למרות הכל - סיפורו של הרוק הישראלי", באתר גלי צה"ל

 עופר שדמי, על עטיפת "סיפורי פוגי", בבלוג "סיפור, כיסוי", 10 במאי 2012

 הערות שוליים 

קטגוריה:אלבומי בכורה מ-1973
קטגוריה:אלבומי כוורת
קטגוריה:אלבומים בעברית
קטגוריה:אלבומים שהוקלטו באולפני טריטון
קטגוריה:אלבומי פלטינה כפולה ומעלה בישראל
קטגוריה:אלבומי חברת הד ארצי