דילן תומאס

דילן מרלאיס תומאס (באנגלית: Dylan Marlais Thomas; 27 באוקטובר 1914 – 9 בנובמבר 1953) היה משורר וסופר ולשי. נחשב לאחד מהמשוררים הוולשים הידועים ביותר ולאחד מהמשוררים החשובים ביותר במאה ה-20. שירו הנודע הוא "ולא תהא למוות ממשלה".

 ביוגרפיה 
תומאס נולד בעיר סוונסי שבדרום ויילס. אביו, שהיה סופר במקצועו ובעל תואר באנגלית, חינך את בנו לדבר אנגלית ולאו דווקא בשפת אמו, ולשית. שמו האמצעי, מרלאיס, בא משמו של דודו, גווילים מרלס (במקור תומאס).

עיקר ילדותו של תומאס עברה עליו בסוונסי עם טיולים קבועים בתקופת הקיץ לבקר את משפחתה של אמו באזור הכפרי של קארמרתן (Carmarthen). הניגוד בין האזור הכפרי של תקופות הקיץ לחיים בעיר השפיע רבות על יצירתו של תומאס. בגיל 11 החל את לימודיו בבית הספר היסודי בו לימד אביו אנגלית. אביו גם היה האחראי על עיתון בית הספר ועד מהרה הגיש תומאס עבודות לפרסום ושירו הראשון פורסם בעיתון זה. בגיל 13 כבר מכר את אחד משיריו לעיתון מקומי.

ביולי 1931 הפסיק את לימודיו בבית הספר והחל לעבוד ככתב בעיתון הוולשי ""וולס איבנינג פוסט". בדצמבר בשנה שלאחר מכן פוטר מעבודתו משום שדיווח על ביטולו של אירוע ספורט, זאת בזמן שישב בפאב.

ב-1933 פורסמו כמה משיריו במספר כתבי עת ואחד משיריו אף הוקרא במסגרת תחרות של רדיו ה-BBC.

ב-1934, כאשר היה בן 20, עזב את בית המשפחה ועבר ללונדון, שם פרסם את ספר השירים הראשון שלו "18 שירים". הספר מיצב אותו כאחד המשוררים הצעירים המבטיחים ביותר בשירה האנגלית. למרות פרסומו כמשורר נודע תומאס באותם ימים יותר כשתיין.

ב-1937 נישא תומאס לקייטלין מקנמרה. הזוגיות של השניים ידעה עליות ומורדות וידוע ששניהם ניהלו במהלך נישואיהם מספר רומנים מחוץ לנישואים לרוב אף בידיעת בן הזוג. לזוג נולדו שלושה ילדים, שני בנים ובת. כדי להימלט מחיי הנישואים וכן כדי להרוויח כסף ממכירת ספריו תומאס נסע תכופות לארצות הברית על מנת לקדם את עסקיו שם.

ב-9 בנובמבר 1953 התמוטט ומת לאחר שתייה מרובה במלון צ'לסי שבניו יורק, שבו שהה במהלך מסע לקידום מכירות. סיבת המוות העיקרית הייתה דלקת ריאות כשלחץ על המוח וכבד מורחב מהווים גורמים תורמים. לתומאס גם הייתה סוכרת, שבה לא הקפיד לטפל כהלכה והוחמרה עוד יותר בשל השתייה הכבדה שלו. לאחר מותו הובאה גופתו לוויילס והוא נקבר בחצר הכנסייה בעיירה לוכארן (Laugharne) שבה גר עם אשתו, קייטלין, מ-1949. ב-1994 נפטרה אלמנתו ונקברה לצדו. ביתם בעיירה הפך למוזיאון לזכרם.

 עבודתו 
תומאס נחשב לאחד מגדולי המשוררים של המאה ה-20 לצד רוברט פרוסט, ויליאם בטלר ייטס ותומאס סטרנס אליוט ולדמות מובילה בספרות האנגלו-ולשית.

תומאס נחשב לרומנטיקן בצורת כתיבתו, כשהוא בוחר להתעסק ביצירותיו בחומרים אישיים יותר, ברגשות ובתחושות, זאת בניגוד לזרם המוביל באותה תקופה שיצירותיו נגעו בנושאים פוליטיים וחברתיים. צורת ביטוי זו באה לידי ביטוי בשיריו בדימויים הציוריים והעשירים בהם תומאס משתמש. יצירותיו מכילות גם מהפולקלור והמיתולוגיה הוולשית והקלטית.

יצירותיו הידועות ביותר כוללות את "בצל חורש חלב" (Under Milk Wood), תסכית רדיו המביא את סיפורו של כפר ולשי על דייריו המשונים. היצירה נכתבה בהשראת העיירה לוכארן שבה גר תומאס בשנותיו האחרונות. כמו כן ידוע תומאס בשל שירו "Do Not Go Gentle Into That Good Night" ("אל תלך אל הלילה") שאותו כתב לאביו בערוב ימיו ובו הוא מבקש ממנו לא ללכת למותו ללא מאבק ולהמשיך ולהאחז בחיים.

באוטוביוגרפיה "כרוניקות" שיצאה בשנת 2007 מספר בוב דילן ששינה את שם משפחתו מצימרמן לדילן בעקבות דילן תומאס.

 יצירותיו 
 18 שירים, 1934
 מילקווד או תחת חורש חלב או בצל חורש חלב (Under Milkwood), 1953 - תורגם לעברית על ידי אריה אהרוני (1965); על ידי שולמית הראבן (1987) וע"י ערן צלגוב (2015).
 תהליך במזג הלב, אוסף מיצירותיו של תומאס שתורגמו לעברית על ידי אליעזרה איג-זקוב (2004)
 דיוקן האמן ככלב צעיר, 1940. תורגם לעברית על ידי עודד פלד ויצא בהוצאת רסלינג (2004)
In Country Sleep
 כיצד אני מגדיר שירה? (מאנגלית: יהודה ויזן), דחק - כתב עת לספרות טובה, כרך ד', 2014

 קישורים חיצוניים 





 מצגת משירי תומאס, וקריאת שיריו בקולו, באתר השירה של שרית שץ
 גיטה אבינור, "הרופא והשדים", בצל הזכרונות: מאמרים בבקורת הספרות, מפעל סופרי חיפה, 1975






 זיוה שמיר, קץ האב בשירו של דילן תומאס "אל נא תלך בלאט אל חיק החשכה", שבו: כתב-עת לשירה, גיליון 15, 2005

קטגוריה:משוררים בריטים
קטגוריה:סופרים בריטים
קטגוריה:משוררים ולשים
קטגוריה:סופרים ולשים
קטגוריה:בריטים שנולדו ב-1914
קטגוריה:בריטים שנפטרו ב-1953
קטגוריה:מונצחים בשלט כחול של ארגון המורשת האנגלית