זרבבל גלעד

זרבבל גלעד במהלך שליחותו בורשה. משמאל לאה פרלשטיין שנרצחה על ידי הנאצים בינואר 1943 במהלך מרד גטו ורשה|שמאל|ממוזער|250px
ממוזער|שמאל|250px|זרבבל גלעד ראשון מימין יחד עם מטה הפלמ"ח, מאי 1948
ממוזער|250px|שיר ערש נוּמִי-נוּמִי-נוּמִי נִים של זרבבל גלעד, לחן: דוד זהבי
זרבבל גלעד (31 בדצמבר 1912 – 12 באוגוסט 1988) היה משורר עברי, כונס ועורך ספרותי.

 ביוגרפיה 
זרבבל גלעד נולד בבסרביה, ובמלחמת העולם הראשונה נמלט עם משפחתו לעיר אודסה שלחוף הים השחור. לאחר המהפכה הקומוניסטית ברוסיה ב-1917 יצא עם בני משפחתו לארץ ישראל, והם הצטרפו ב-1924 לקיבוץ עין חרוד, שם חי עד מותו ב-1988.

זרבבל היה פעיל בהבאת בני ההתיישבות העובדת בעמק יזרעאל לפעולה במסגרת הנוער העובד, ואף עבר להתגורר תקופת מה בביתו של דוד כהן בתל אביב כדי לפעול במסגרת התנועה. רבים משיריו פורסמו בעיתון התנועה "במעלה". שימש כ"מזכיר המרכז" של הנוער העובד בשנים 1933 עד 1935.

בנובמבר 1937 נשלח כשליח היישוב לפולין, לסייע בפעולת "החלוץ". במסגרת השליחות נפגש גלעד עם המשורר יצחק קצנלסון, והתיידד מאד עם יאנוש קורצ'ק, אותו הכיר כבר מביקוריו של קורצ'אק בעין-חרוד. גלעד מתאר הרבה פגישות, ושיחות מרתקות ביניהם.הוא חזר לארץ ב-23 במאי 1939.

זרבבל גלעד היה מראשוני הפלמ"ח ומשורריו. את ההשראה לחשיבות הביטחון ספג בילדותו מברל כצנלסון ומחיים שטורמן. עם ברל שוחחו ילדי עין חרוד על גבורתם של היהודים בימי פרעות חמלניצקי, שהיו קופצים אל האש ובפיהם שירת "שמע ישראל". את חיים שטורמן העריץ: "מגע ידו הגדולה, החמה, הייתה מאצילה אומץ ואמון בעצמך: הנה כי כן, חיים שבע רצון מעשייתך, סימן שבאמת טובה מלאכתך."

את ההשראה כמשורר קיבל קודם כל מיעקב פיכמן. כך מעיד גלעד: "משורר ילדותנו היה יעקב פיכמן." במשך השנים נוצרו קשרים הדוקים בין המשורר הוותיק והצעיר. כתב את המילים של המנון הפלמ"ח. הצטרף לפלמ"ח ב-1941 והיה חבר בו ברציפות כ-8 שנים, עד לפירוקו. שירת בתחילה כקצין הסברה של פלוגה א ולאחר מכן נתמנה כקצין מטה הפלמ"ח האחראי לכל הפרסומים של הפלמ"ח, לרבות העלון שלו. היה כפוף ליצחק שדה ולאחר מכן לסגנו, יגאל אלון. לאחר פירוק הפלמ"ח כינס וערך את ספר הפלמ"ח על שני כרכיו, הספר יצא לאור ב-1953.

היה עורך ביטאון הקיבוץ המאוחד "מבפנים" ושימש כעורך בכיר בהוצאת הקיבוץ המאוחד.

לאחר מלחמת ששת הימים חתם עם אנשי רוח רבים על תמיכה ב אך לאחר זמן מה, עם שינויים פוליטיים, הסתייג מתנועה זו וממטרותיה ותמך בתוכנית אלון.

ב-1965 נפטרה אשתו הראשונה, שושנה, וב-1968 נישא לחוקרת הספרות, כלת פרס ישראל, פרופ' דורותיאה קרוק, שתרגמה חלק משיריו לאנגלית. ואף פרסמה אותם בספר: Pomegranate Tree in Jerusalem.

זרובבל גלעד נפטר ב-12 באוגוסט 1988 ונקבר בבית הקברות של קיבוצו, עין חרוד מאוחד.

בשלושים לפטירתו הוצאה לזכרו חוברת זיכרון: "הכל בא מהאדמה". בחוברת פורסמו שירים מן העיזבון ודברים לזכרו מפי בני משפחה, חברים מהקיבוץ ומהפלמ"ח, משוררים סופרים.

ב-1990, לאחר מותו, יצא לאור ספרו האוטוביוגרפי "מעיין גדעון" (הספר יצא באנגלית בשנת 1985 בשם: GIDEON'S SPRINGS ותורגם אחר-כך לעברית).

 פרסים והוקרה 
 1961, פרס קוגל לספרות על ספרו "עפר נוהר" (מבחר שירים)
 1976, פרס היצירה לסופרים עבריים
 1978, פרס פיכמן
 1981, פרס ביאליק לספרות יפה (במשותף עם יהושע טן-פי)
 גלעד צוין בין 50 המשוררים המשפיעים ביותר בארץ ישראל אצל Coals of Juniper ב-1980 וב-1983.

 מספריו 
נעורים, שירים, (הוצאת "במעלה"), תרצ"ו 1936
על העין, שירים (הוצאת "דבר") 1939
מגן בסתר, עורך וכונס (הוצאת הסוכנות היהודית) 1949 (עדויות ראשונות של לוחמי המחתרת מא"י שיצאו לסייע ליהודים, במלחמת העולם השנייה בגולה, הספר הראשון שהודפס בדפוס עברי לאחר הכרזת המדינה)
מכאן ואילך כל הספרים בהוצאת הקיבוץ המאוחד
מראות גלבוע, פרוזה, 1943
ניגונים בסער, שירים, 1946
מעשה בכוורת ובמלכה הגברת, ספר ילדים, (הוצאת עם עובד) 1946
שבולת פלאים, שירי ילדים, 1949
פריחת האורנים, 1950
פרקי פלמ"ח, פרוזה,1951
 ספר הפלמ"ח, כונס ועורך, 1953
שיחה על החוף, פרוזה, 1954
נהר ירוק, שירים, 1956
מעשה בארנב קטן, ספר ילדים,1957
אגל טל, שירי ילדים, 1958
עפר נוהר, שירים, 1960
ים של מעלה, שירים, 1967
אור חוזר, שירים, תל אביב, 1970
זמירות ירוקות, מבחר שירים, 1971
דבורת הזהב הקטנה, ספר ילדים, 1971
בעמק שילה, שירים, 1974
 שורשי הנחל, סיפורים, 1977
הקיכלי, שירים, 1978
גחלי רתמים, שירים, 1980
הבאר, שירים, תל אביב, 1983
שיחה שלא תמה, סיפורים, 1985
אור ההר, שירים, 1986
בצל התאנה, מבחר שירים 1988
מעיין גדעון, אוטוביוגרפיה 1990 (הספר יצא לראשונה באנגלית ב-1985 ונכתב על ידי גלעד ואשתו פרפ' קרוק בשם: GIDEON'S SPRING ותורגם לאחר מכן לעברית)

קישורים חיצוניים






 משה בסוק, בנתיבו של 'עפר נוהר': זרבבל גלעד, באתר פרויקט בן-יהודה

 זרבבל גלעד, באתר "Billiongraves"

 הערות שוליים 

קטגוריה:זוכי פרס ביאליק לספרות יפה
קטגוריה:לוחמי הפלמ"ח
קטגוריה:הנוער העובד והלומד
קטגוריה:עורכים ספרותיים ישראלים
קטגוריה:משוררים ישראלים
קטגוריה:משוררים כותבי עברית
קטגוריה:משוררים ששיריהם הולחנו
קטגוריה:כותבי אוטוביוגרפיה ישראלים
קטגוריה:עין חרוד מאוחד: אישים
קטגוריה:חברי התנועה למען ארץ ישראל השלמה
קטגוריה:זוכי פרס קוגל
קטגוריה:בוגרי הנוער העובד והלומד
קטגוריה:אנשי העלייה השלישית
קטגוריה:אישים הקבורים בעין חרוד מאוחד
קטגוריה:זוכי פרס פיכמן
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1912
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-1988