DSM

DSM (ראשי תיבות באנגלית של Diagnostic and Statistical Manual of Mental Disorders; בעברית: מדריך לאבחון וסטטיסטיקה של הפרעות נפשיות) הוא ספר האבחנות הפסיכיאטריות האמריקאי, שמטרתו לאבחן ולסווג את הפרעות הנפש על פי תסמיניהן. את הספר מוציאה לאור האגודה הפסיכיאטרית האמריקאית.

מטרת הסיווג של ה-DSM היא ליצור שפה אחידה ולשמש כלי עזר לתקשורת המקצועית. הסיווג יועד להיות מדריך פרקטי גמיש ותפקודי עבור האבחנות הפסיכיאטריות, אשר יכול לשמש לצרכים של הקלינאי, לצורכי חינוך לחוקרים במקצועות הרפואה, הביולוגיה, הפסיכולוגיה ובמקצועות בריאות הנפש, ולאנשי מינהל ומשפט.

 היסטוריה 
ממוזער|250px|מהדורות DSM-5 ו־DSM-IV-TR
אף שהספר מקובל מאוד ואולי דווקא משום כך, התעוררו מחלוקות עזות סביב חלקים ממנו. דוגמה בולטת לכך היא הקביעה שהופיעה במהדורה השנייה (DSM-II), ולפיה הומוסקסואליות היא הפרעה נפשית. קביעה זו הוסרה בשנת 1973 במסגרת שינויים רבים בספר, שהנהיג עורכו של ה-DSM השלישי, רוברט שפיצר.
 DSM-I – המהדורה הראשונה, יצאה לאור בשנת 1952, ונכללו בה 60 הפרעות נפשיות.
 DSM-II – המהדורה השנייה, יצאה לאור בשנת 1968, נכללו בה 145 הפרעות.
 DSM-III – המהדורה השלישית, יצאה לאור בשנת 1980, נכללו בה 230 הפרעות.
 DSM-III-R – המהדורה השלישית המתוקנת, יצאה לאור בשנת 1987.
 DSM-IV – המהדורה הרביעית, יצאה לאור בשנת 1994.
 DSM-IV-TR – המהדורה הרביעית המתוקנת, יצאה לאור בשנת 2000.
 DSM-5 – המהדורה החמישית, יצאה לאור במאי 2013.
 DSM-V-TR – המהדורה החמישית המתוקנת, יצאה לאור בשנת 2022.

DSM-5, מקובלת ורווחת ברוב העולם המערבי: מרבית הפסיכולוגים והפסיכיאטרים לומדים אותה ופועלים לפיה. זהו המצב גם באקדמיה בישראל, אך במערכת הבריאות הישראלית מקובל לאבחן מחלות פסיכיאטריות על פי סעיפיהן ב־ICD (במהדורתו הנוכחית ICD-11) של ארגון הבריאות העולמי.

האבחון עד למהדורה האחרונה (DSM-5) נערך על פי חמישה צירים:

 ציר I – ההפרעות הנפשיות העיקריות ולקויות למידה (כולל רוב הפרעות ההתפתחות, סכיזופרניה, דיכאון מז'ורי ועוד)
 ציר II – הפרעות אישיות ופיגור שכלי
 ציר III – בעיות רפואיות שמשפיעות על ההפרעה
 ציר IV – תנאים סביבתיים שתורמים להפרעה
 ציר V – הערכת תפקוד כוללת (GAF) מ-0 עד 100

האבחון על פי שיטת צירים זו בוטל במהדורה הנוכחית, DSM-5. במקומה נקבעת אבחנה על פי מידת החומרה והפגיעה התפקודית של ההפרעה.

שיטת הסיווג נועדה במקור לצורכי אבחון ומחקר, אך בהמשך החלה לשמש גם את חברות הביטוח.

 ביקורת 

יש הטוענים כי לספר כוח רב בכל הקשור בעצם הגדרת הנורמליות בחברה המערבית. תופעות שנמצאות בו, מוכרות לשם הכרה ביטוחית הן של חברות פרטיות והן של המדינה, התופעות המתוארות מאפשרות טיפול והתערבות (גם בכפייה) רפואית ולמעשה מהווה ספר זה תשתית להפעלת כוח על יחידים מתוך מטרה להבריא אותם. נקודת המבט הפילוסופית של הספר היא כי התופעות הפתולוגיות המצויות בו אינן היסטוריות אלא אובייקטיביות, וככאלה הן מצדיקות התערבות.

 ראו גם 
 ICD

 לקריאה נוספת 

 קישורים חיצוניים 


 סיווג מקוצר של כלל ההפרעות ב-DSM-IV-TR וב-DSM-5


 צור ארליך, אי-שפיות זמנית: לקראת המהדורה החדשה של המדריך האבחוני להפרעות נפש, במקור ראשון










 הערות שוליים 

קטגוריה:פסיכיאטריה
קטגוריה:ספרי עיון
קטגוריה:ספרי 1952
קטגוריה:פסיכולוגיה: ספרי מדע