יעחמס הראשון

יעחמס הראשון (לעיתים אמוסיס הראשון, וגם יע'ח מאסייה - "ירח נולד" או גם אהאמוסה) היה פרעה מצרים העתיקה ומייסד השושלת השמונה-עשרה של מצרים. יש הטוענים שזהו הפרעה של יציאת מצרים. 

הוא חי כ-35 שנים. עלה לשלטון בגיל עשר בערך ולפיכך ארכה תקופת שלטונו כ-25 שנים. קיימת מחלוקת על תאריך עלייתו לשלטון. חלק מהחוקרים הציעו את שנת 1570 לפנה"ס בערך, ואחרים הציעו תאריכים בסביבות אמצע המאה ה-16 לפנה"ס.

תקופת שלטונו
שלטונו אופיין במאבק בשליטי החיקסוס של הדלתא של הנילוס, ואף שיצא מנצח, איבד את אחיו ואביו. כמו כן, עשה חיל בהחזרת הסמכות והכוח המצרי לנוביה ולכנען. במעשיו הניח את היסודות לאימפריה המצרית בתקופת הממלכה החדשה, שהגיעה לשיאה בימים של תחותמס השלישי ורעמסס השני.

משפחתו
יעחמס היה בן המלך טאו השני האמיץ, ואחי המלך כא מוס, אחרון מלכי השושלת ה-17. בגיל 10 יעחמס הראשון ירש את הכתר, בעקבות מות אביו. לאחר המשיחה למלוכה קיבל את השם נֵבּ-פֵּחטִי-רֵע (אדון הכוח הוא רע). יורשו היה בנו, אמנחותפ הראשון.

יעחמס נשא את יעחמס-נפרתרי, אחותו, והיה אב ל:
מריטמון
טאיר
סטמון
סעמן
עחוטפ
אמנחותפ הראשון
סטקמס
חנטמח
יעחמס

פירמידה
ימין|ממוזער|250px|הפירמידה של יעחמס הראשון באבידוס - גובהה 40 מטרים ובסיסה 52.5 מטרים
שרידי הפירמידה שלו באבידוס נתגלו בשנת 1899, וזוהו בשנת 1902. הפירמידה ומבניה נסרקו מחדש בשנת 1993 בידי משלחת מאוניברסיטת המדינה של פנסילבניה ואוניברסיטת ייל.

מומיה
ממוזער|ראש המומיה שזוהתה כ"יעחמס הראשון" למרות הוויכוח במחקר
בקבר בדיר אל-בחרי, בו נתגלו 40 מומיות של פרעונים מהשושלות ה-18, ה-19 וה-21, שבמקור הוטמנו בעמק המלכים, נמצאה גם המומיה שעל תכריכיה נרשם "יעחמס". בשל העובדה שיעחמס השני מהשושלת ה-26 טרם נולד בעת הכתיבה בידי כוהנים בימי השושלת ה-21 הוסק שהכוונה היא ל"יעחמס הראשון" ושזו הועברה לשם מחשש משודדי קברים שכבר הספיקו לפגוע במומיה (שברו את החיבור בין הראש לגוף וריסקו את האף). תחילה נאמר עליה כי היא דומה לפניו של סאקננרה-טאו אולם המומיה בעלת מאפיינים שונים משל חלק ממומיות השושלת ה-18 וגם לא נחנטה עם ידייה על החזה, הסממן למומיית מלך או מלכה, כך שכפי הנראה זוהי איננה גופתו של יעחמס.

הגופה שנמצאה (אם אכן היא של יעחמס ולא הייתה טעות ברישום על התכריכים מעת הזזת הגופה מקברה המקורי למקום בו נמצאה), מלמדת על אדם בגובה 1.63 עם ראש קטן ביחס לממדי הגוף, מצחו נמוך ועצמות לחייו בולטות במומיה, בעל שיער גלי ועבה, שמת באמצע שנות ה-30 שלו (תחילה הוערך כבן 50 לפחות) בעל נפח חזה גדול (שלפי גסטון מספרו: "בשילוב עם צורת הצוואר מעיד על כוח פיזי יוצא דופן"), והשיניים הקדמיות גדולות מעט בולטות מחוץ לשפה העליונה, כמו אצל מומיות נקבות מהשושלת ה-18 וכמו של צאצאו לכאורה, תחותמס השני.

מבדיקות קרני רנטגן שנערכו על כל המומיות המלכותיות בשנת 1980 בידי פרופסור ג'יימס האריס (מומחה לאורתודנטיה) והאגיפטולוג אדווארד וואנטה עולה כי צורת הגולגולת של המומיה שזוהתה כיעחמס הראשון שונה מזו של סקננרה-טאו שאמור להיות אביו וכמו גם מזו של המומיה שזוהתה כזו של יעחמס נפרתרי, אחותו של יעחמס.

כאמור, למרות המחלוקת האם זוהי אכן גופתו של יעחמס הראשון היא מוצגת ככזאת ברישומים הרשמיים במוזיאון קהיר (Cairo Museum catalog n° 61057) ואף הוצגה כך במוזיאון לוקסור לצד המומיה שנקנתה ממוזיאון מפלי ניאגרה שזוהתה כרעמסס הראשון ושזיהויה מוטל בספק.

זיהוי יעחמס הראשון עם פרעה של יציאת מצרים

לעיתים מזהים את יעחמס הראשון עם הפרעה של יציאת מצרים - זאת בעיקר מבין אלה שמזהים את החיקסוס עם אבותיהם של מי משבטי ישראל. הרמזים העיקריים המצביעים על היותו הפרעה של יציאת מצרים, לפי שיטה זו, הם:
 יעחמס היה הפרעה הראשון שהצליח להביס את החיקסוס, לכבוש את בירתם אווריס, ולהבריח אותם ממצרים - וידוע שבזמנו חלקם אף נמלטו ממצרים לכנען ומצאו מקלט בשרוחן, ואולי גם במקומות אחרים.
בתקופתו של יעחמס אירע אסון טבע קיצוני במצרים העתיקה שמתואר באסטלת הסערה. האסטלה נחקרה ב-1992 ו-2009 בידי דונלד רדפורד וריצ'רד פרוינד בהתאמה, ויש הקושרים את האסון המתואר בה עם התפרצות הר הגעש סנטוריני שאירעה כנראה בסמוך או במקביל לתקופה זו;
בנו הבכור של יעחמס הראשון נפטר בגיל צעיר מסיבה לא ברורה;
הפרעה יעחמס הראשון הקים לראשונה את הצבא הסדיר של מצרים והשתמש בצורה נרחבת בכרכרות, כך שתיאורי המקרא אודות צבא מצרים יכולים להיות מתאימים לתקופתו או ממשיכיו;
הפרעה יעחמס היה ממקימי השכבה הראשונה של ערי מסכנות בצמוד לעיר הבירה של החיקסוס אווריס. השמות "פיתום ורעמסס" המוזכרים במקרא מצביעים לכאורה על תקופת רעמסס השני - שקבע את בירתו פר-רעמסס במקום בו שכנה לפנים בירת החיקסוס, אווריס - אך ייתכן שהשמות "פיתום ורעמסס" הוכנסו לסיפור רטרואקטיבית, באופן אנכרוניסטי, בתקופות המאוחרות יותר של חיבור הטקסט המקראי.
בשלהי תקופתו התחוללה בכנען תקופת המעבר שבין תקופת הברונזה התיכונה לתקופת הברונזה המאוחרת. תקופה זו מתאפיינת בהרס ניכר ביותר של רוב הערים והיישובים בכנען. יישובים רבים נהרסו ולא יושבו מחדש, וגם אלה שיושבו המחדש לא שבו לגודלם המקורי.
 במסגרת הגרסה המצרית-יוונית ליציאת מצרים, כפי שהיא מובאת על ידי ההיסטוריון והכהן המצרי-הלני מנתון, בני ישראל אכן מזוהים עם אותם חיקסוס שגורשו ממצרים בימי יעחמס הראשון. בספר השני של החיבור "דברי ימי מצרים", סוקר מנתון את רשימת המלכים ששלטו במצרים ומספר שבתקופת שלטונו של מלך בשם טימַיוס אירעה פלישה גדולה של זרים למצרים:

מנתון מגלה כי לעם הפולש קראו "חִקסוס", ומספר שלאחר מאות שנות שלטון של שושלות מלכי החיקסוס, התקוממו מלכי תבאי ושאר חלקי מצרים ופתחו נגדם במלחמה ארוכה, עד שהחיקסוס גורשו ממצרים, ברחו לעיר אווריס והתבצרו בה. בנו של מלך מצרים צר על העיר, אך לא הצליח לכבוש אותה ולכן הגיע עם יושביה להסכם לפיו יוכלו לעזוב את העיר ואת מצרים ללא פגע. רק בשלב זה חושף מנתון את זהותם של בני החיקסוס שגורשו ממצרים בסיפורו:

זיהוי יעחמס הראשון כמשה רבינו הגואל המקראי
לפי הרב אורי שרקי, יעחמס הראשון הוא למעשה משה רבינו אשר נשלח על ידי האלוהים לגאול את ישראל ממצרים.

קישורים חיצוניים




הערות שוליים

קטגוריה:אישים שחיו באלף ה-2 לפנה"ס
קטגוריה:פרעוני השושלת ה-18