קיריבטי

הרפובליקה של קיריבטי או קיריבס (בגילברטית: Ribaberiki Kiribati) היא מדינת איים באוקיינוס השקט, משני עברי קו המשווה, השוכנת במרכז האוקיינוס השקט הטרופי. 33 האטולים של המדינה מפוזרים על פני 3,500,000 קמ"ר. המדינה כוללת את איי גילברט, ליין, פניקס ובנבה.

 מקור שמה של המדינה 
בפי תושבי המדינה היא נקראת "קיריבס", מפני שעל פי כללי הכתיב המקומיים הצירוף ti נהגה s. השם "קיריבס" הוא דרך ההגייה המקומית של השם "גילברט" (ר' להלן: היסטוריה).

 היסטוריה 

בקיריבטי ישבה קבוצה אתנית מיקרונזית אחת, שדיברה את אותה שפה אוקיאנית ב-2,000 השנים שקדמו למגע עם המתיישבים האירופים.

האדמירל הרוסי אדם יוהאן פון קרוסנסטרן ורב החובל הצרפתי לואי דופרי נתנו לאיים את השם איי גילברט בשנת 1820. האיים נקראו על שם רב החובל הבריטי תומאס גילברט אשר חצה את האיים בשנת 1788.

בשנת 1892 הפכו האיים לפרוטקטורט בריטי, ובשנת 1916 הם הפכו למושבה. איי גילברט היו חלק מן המושבה שנקראה איי גילברטואליס, וב-1937 צורפו למושב איי פיניקס.

במהלך מלחמת העולם השנייה נכבשו האיים והוחזקו בידי יפן בין השנים 1941–1943. בנובמבר 1943 כבשו האמריקאים את אטול טאראווה במה שנודע כקרב טאראווה. סביב אחד האטולים, קריטימטי (אי חג המולד), נערכו ניסויים גרעיניים על ידי בריטניה בסוף שנות החמישים, ועל ידי ארצות הברית בשנת 1962.

בשנת 1971 קיבלו האיים אוטונומיה. איי אליס הופרדו מן המושבה ב-1975, והיו ב-1978 למדינה העצמאית טובולו. בשנת 1979 הפכו האיים למדינה עצמאית, וצורפו אליה איי ליין כולל האי קיריטימני (אי חג המולד).

 פוליטיקה 

פרלמנט קיריבטי שנקרא "מאנבה ני מאונגאטאבו" נבחר אחת לארבע שנים ובו 42 נציגים. הנשיא משמש ראש המדינה וראש הפרלמנט. למעט ישראל מ-1996 עד 2001, קיריבטי היא המדינה היחידה שבה ראש הרשות המבצעת נבחר בבחירות ישירות והרשות המבצעת תלויה בפרלמנט. הרשות השופטת, שהיא בלתי תלויה, כוללת בית משפט לערעורים ובית משפט גבוה וכן בית משפט השלום בכל אי מיושב. סמכות שיפוט בתי משפט השלום אינה מוגבלת בענייני מקרקעין אך מוגבלת בתיקים פליליים ואזרחיים.

לכל אחד מ-21 האיים המיושבים יש מועצה מקומית (לאי טאראווה יש שלוש מועצות מקומיות: בטיו, דרום טאראווה וצפון טאראווה).

 כלכלה 

פרט לאי בנבה, חקלאות ודיג הם מקורות קיומם של האיים. הגידולים העיקריים: דקלי קוקוס, עץ הלחם, בטטה, טרו, ירקות ופירות. קיריבטי ידועה כיצרנית קופרה.

 תחבורה 
באיים 665 ק"מ דרכים, מהן 483 ק"מ כבישי אספלט. שתי אוניות בנפח כולל של 3,250 טון משמשות לתחבורה בין האיים.

 גאוגרפיה 

 אקלים 
האקלים משווני, חם ולח בכל חודשי השנה. הטמפרטורות הממוצעות של החודש החם ביותר ושל החודש הקר ביותר: 28, 27. כמות המשקעים השנתית 1,250-1,900 מ"מ.
לעיתים פוקדות את האיים סערות טייפון קשות.

בשל עליית מפלס מי האוקיינוסים בעקבות ההתחממות הגלובלית המדינה נחשבת למקום המסוכן ביותר. על פי ההשערות, עד שנת 2050 ייעלמו האיים, שרובם מגיעים לגובה של 2.5 מטרים בלבד מעל פני הים. קיריבטי קנתה שטח אדמה בגודל 20 קמ"ר בפיג'י כדי להעביר את תושביה לשם במקרה שתוצף.

אזורי זמן
עד 1994 חצה קו התאריך הבינלאומי את המדינה. ב-1 בינואר 1995 הוזז קו התאריך באזור מזרחה, וכיום אזורי הזמן בקיריבטי הם 12+UTC עד 14+UTC.

 דמוגרפיה 

נכון לשנת 2010 גרו במדינה כ-103,000 תושבים. רוב האזרחים הם בני שבטים מיקרונזיים. בחלק מן האיים יושבים פולינזים. אומנם רוב האוכלוסייה כפרית, אך בשנים האחרונות חל תהליך עיור.

הנצרות היא הדת המרכזית בקיריבטי, לאחר שהובאה בידי מיסיונרים במאה ה-19. 53% מהתושבים קתולים, 40% פרוטסטנטים ו-6% מורמונים.

 קישורים חיצוניים 


 Kiribati: The world's next Atlantis?, באתר CNN, דצמבר 2014 



הערות שוליים

*
קטגוריה:מיקרונזיה (אזור)
קטגוריה:איים באוקיינוס השקט
קטגוריה:מדינות איים
קטגוריה:מדינות העולם
קטגוריה:מדינות וטריטוריות דוברות אנגלית
קטגוריה:מדינות ללא צבא
קטגוריה:מדינות החברות בחבר העמים הבריטי
קטגוריה:מדינות שהוקמו ב-1979