כה אמר זרתוסטרא

כה אמר זרתוסטרא (בגרמנית: Also sprach Zarathustra) הוא ספר מאת הפילוסוף הגרמני פרידריך ניטשה, שיצא בארבעה כרכים (טטרלוגיה) שפורסמו בין שנת 1883 לשנת 1885. ספר זה הוא אחד מספרי הפילוסופיה המפורסמים ביותר ותואר על ידי ניטשה כספר העמוק ביותר שכתב.

 תוכן 
הספר הוא חיבור על פילוסופיה ומוסר, והוא מסופר דרך דמותו של זרתוסטרא, המקיים מונולוגים לאורך העלילה. זהו זרתוסטרא חדש ושונה מזרתוסטרה, מייסד דת הזורואסטריות בממלכת פרס העתיקה. זרתוסטרה הפרסי ייסד מוסר דתי, ולעומתו זרתוסטרא של ניטשה הופך את מערכת הערכים המסורתית על פיה. הוא בז לאלה החושבים את עצמם לחכמים, ובכך נוהג כסוקרטס, שהיה חושף את בורותם של אנשי דורו.

חלק ניכר מהספר עוסק ברעיונות שהוצגו כבר במדע העליז, כמו החזרה המתמדת, מות האלוהים, הרצון לעוצמה. הוא יוצא נגד ערכים כגון רחמים, או אהבת הזולת. בכך נדמה כי הוא יוצא נגד הציווי המוסרי, כמו גם נגד הציווי האלוהי. אך מטרתו של ניטשה היא לא לקדם עולם אכזר. ניטשה משתמש בדמותו של זרתוסטרא כדי להציג את העל-אדם. אותו על אדם דוחה את התרבות הנוצרית המבוססת על הקטנת הערך העצמי (פרישות, צניעות וכדומה). הוא מאמץ ערכים של אדם "חזק". הוא אינו חי בשביל אהבתו של האל, אלא בשביל אהבת האדם.

ארבעת חלקי הספר
 חלק ראשון הוא דברי פתיחה של זרתוסטרא, בו הוא מתאר את העל-אדם, ואת דעותיו בכלליות.
 חלק שני הוא הערותיו של זרתוסטרא על הנושאים השונים המעסיקים אותו, כגון כהונה, רחמים, מידות טובות, אספסוף וכדומה. זרתוסטרא חיי ב"איי האושר" המקום בו אפשר לחיות באשליות על טיב האדם.
 החלק השלישי מאופיין בהתפכחות של זרתוסטרא על טיבם של החיים, ובמה שהוא מגדיר כישלונו. בחלק השלישי הוא מתאר את "עזיבתו של איי האושר".
 החלק הרביעי מאופיין בהתפרעות, ולעג מצד זרתוסטרא על עצמו. הוא מכיל יותר פואטיקה, וסגנונו פחות אחיד משל החלקים הקודמים. סיומו של הספר הוא כניעה של זרתוסטרא שעוזב את מערתו.

הטקסט עשיר במשלים, בשעשועי לשון ובסתירות. לחלקו יש אופי פואטי, וסגנונו מחקה את זה של התנ"ך ושל הברית החדשה. בכך מוסיף ניטשה אירוניה להצגת רעיונות המנוגדים למוסר הדתי והמסורתי.

כה אמר זרתוסטרא של שטראוס

המלחין הגרמני ריכרד שטראוס חיבר ב-1896 בהשראת הספר פואמה סימפונית בשם "כה אמר זרתוסטרא". יצירה זו ידועה כיום בעיקר בגלל השימוש שעשה בה סטנלי קובריק בסרט 2001: אודיסיאה בחלל (1968), והיא גם הושמעה כפתיחה למופעים של אלביס פרסלי. קטע מהיצירה הנקרא "שחר האדם" מתנגן גם בתחילת הסרט ההיסטוריה המטורפת של העולם (1981) של מל ברוקס, בה רואים את האדם הקדמון בתהליך הזדקפות.

תרגומים עבריים

הספר תורגם לעברית בידי דוד פרישמן ויצא במהדורות שונות בוורשה, החל משנת 1914. בשנת 1970 פורסם תרגום נוסף, שהתקין ד"ר ישראל אלדד, בהוצאת שוקן. ב-2010 פורסם תרגום נוסף לספר על ידי אילנה המרמן בהוצאת עם עובד.ב־2015 יצאה מהדורה חדשה עם התרגום של דוד פרישמן בהוצאת מאגנס.

כֹּה אָמַר סָרַתּוּסְטְרָא, ורשה: הוצאת ספרות, מגרמנית דוד פרישמן, 1912.
כה אמר זרתוסטרא, ירושלים ות"א: הוצאת שוקן, מגרמנית ישראל אלדד, 1973.
כה אמר זרתוסטרה, ת"א: הוצאת עם עובד, מגרמנית אילנה המרמן, 2010.

קישורים חיצוניים

 פרידריך ניטשה, "כה אמר זרתוסטרא", נוסח מלא בתרגומו של דוד פרישמן, פרויקט בן יהודה.
כה אמר סרתוסטרא, סריקה של הספר המלא בתרגומו של דוד פרישמן מתוך אתר הספרייה הלאומית.

 תמר אילת-יגורי, אדם שמתגבר על עצמו, רשימה על "כה אמר זרתוסטרה" (מגרמנית: אילנה המרמן), באתר העוקץ 27.12.2010



שלושת הגלגולים של העצמי על פי ניטשה, מבוא קצר ל"כה אמר זרתוסטרה", סרטון בעברית, יוטיוב, ניר ברכה



הערות שוליים

קטגוריה:כתבי פרידריך ניטשה
קטגוריה:ביקורת דת בספרות
קטגוריה:ספרי הוצאת שוקן
קטגוריה:ספרי הוצאת עם עובד: סדרת פרוזה אחרת
קטגוריה:ספרי 1883