טהימפהו

טְהִימְפְּהוּ (בדזונגקה: ཐིམ་ཕུུུུ; לפי האקדמיה ללשון העברית: טִימְפּוּ) היא בירת בהוטן והעיר הגדולה בה , וכמו כן גם שמו של העמק המקיף את העיר, ושם המחוז בו היא נמצאת. על פי מפקד האוכלוסין האחרון משנת 2017 אוכלוסיית העיר מנתה 114,551 תושבים.

עד שנת 1955 שימשה העיר פונקה כבירת בהוטן, ובאותה שנה הועבר מעמד הבירה לעיר טהימפהו.  בתחילת שנות ה־60 נקבעה טהימפהו רשמית כמושב הממשלה של ממלכת בהוטן בתקופת דרוק גיאלפו השלישי, ג'יגמה דורג'י ואנגצ'וק.  

טהימפהו משתרעת מצפון לדרום על הגדה המערבית של העמק שנחצב על ידי נהר וואנג צ’ו, הממשיך את זרימתו אל הודו שם הוא נקרא נהר רידאק. טהימפהו היא הבירה החמישית בגובהה בעולם, וגובהה נע בין 2,248 מטרים ל־2,648 מטרים מעל פני הים.  

שלא כבמרבית הבירות, לטהימפהו אין נמל תעופה משלה; היא נשענת על נמל התעופה פארו, הנמצא במרחק של כ־52 קילומטרים (32 מייל) ממנה.  

בטהימפהו מצויים מרבית מוסדות השלטון של בהוטן, ובהם טַאשִׁיצ'וֹ דזוֹנג — מושב הממשלה ובו חדר הכס, מזכירות הממשלה ומשרדי הפנים והאוצר — וכן בניין הפרלמנט (Gyelyong Tshokhang) שבו מתכנסת האספה הלאומית . ארמון דְצֶ'נְצ'וֹלִינְג שוכן מצפון לעיר; עם זאת, משכן המלך כיום הוא ארמון לִינְגְקָנָה הסמוך לטאשיצ'ו דזונג.

תרבות בהוטן משתקפת במלואה בטהימפהו — בספרות, בדת, במנהגים ובקוד הלבוש הלאומי, בפרקטיקות נזיריות, במוזיקה, במחול ובתקשורת. בעיר שוכנים מוסדות מרכזיים כגון הספרייה והארכיון הלאומיים , האקדמיה המלכותית לאמנויות הבמה , וכן רשות השידור הלאומית (BBS). 

פסטיבל הטשהצ’ו (Tshechu) השנתי, הנערך בספטמבר או באוקטובר בהתאם ללוח הבהוטני, הוא מן האירועים התרבותיים החשובים בעיר . משמעות המילה טשהצ’ו, היא "היום העשירי" בלוח הלבנה הבהוטני, ולכן מועדי הפסטיבל משתנים משנה לשנה. בתימפו נערך הפסטיבל במשך שלושה ימים במתחם טאשיצ’ו דזונג, וכולל ריקודי מסכות טקסיים הקרויים "צ’אם" (Cham). 

היסטוריה
לפני 1960, טהימפהו הורכבה מקבוצת כפרים קטנים מפוזרים לעורך העמק, אשר חלקם מהווים כיום מחוזות של העיר . ב-1885 התרחש באזור, במה שהיום הוא מגרש הספורט צ'אנגלימית'נג של טהימפהו, קרב בו הבהוטנים ניצחו . הניצחון המוחץ סלל את הדרך לאוג'ין וונגצ'וק, מלכהּ הראשון של בהוטן, לשלוט בכל המדינה בפועל. מאז המגרש הוא בעל חשיבות גדולה לעיר; תחרויות כדורגל, קריקט וקליעה למטרה מתקיימות בו  . האצטדיון המודרני שנמצא שם כיום הוקם ב-1974.
ממוזער|מבט על היציע הראשי של אצטדיון צ'אנגלימית'נג
תחת שושלת וונגצ'וק, נהנתה המדינה משלום והתקדמות תחת שליטים רפורמיסטים מוצלחים. המלך השלישי בשושלת, ג'יגמה דורג'י וונגצ'וק, שינה את השיטה הפאודלית הישנה על ידי ביטול העבדות, חלוקת האדמות מחדש ושינוי המיסוי. הוא בצע הרבה רפורמות מנהליות, חוקתיות ומשפטיות. הרפורמות המשיכו וב-1952 הבירה הועברה מהבירה העתיקה פונקה אל טהימפהו. המלך הרביעי, ג'יגמה סינגייה ואנגצ'וק, התחיל פיתוח במדינה כלכלי ובאופנים אחרים. ב-1961, טהימפהו הפכה רשמית לבירת בהוטן.

עם הצטרפות בהוטן לאו"ם ב-1971 ולמס' ארגונים בינלאומיים אחרים, התחילה נוכחות של משלחות דיפלומטיות בעיר, מה שגרם לגידול מהיר של טהימפהו כמטרופולין.

ב-2005 המלך החליט להוריש את השלטון לבנו, ג'יגמה קיזר נאמגייל ואנגצ'וק. ההכתרה התקיימה בטהימפהו באצטדיון הלאומי המצוחצח, וחפף ליובל המאה לתחילת שושלת וונגצ'וק.

כלכלה
העיר גָדלה במהירות בעקבות הגירה המונית של כפריים אליה. ההגירה גרמה לבנייה מחודשת של מרכז העיר, ולהקמת פרברים בה. נורזין לאם, לאחרונה שודרג לרחוב ראשי בעיר, ובו יש חנויות, מסעדות, דוכנים קמעונאיים, ומבנים ציבוריים. בשאר העיר ישנם בלוקי דירות, בתים פרטיים קטנים וחנויות פרטיות. כל בנייני העיר נדרשים להבנות בסגנון מסורתי, עם ציורים ומוטיבים בודהיסטים. רוב תעשיית העיר ממוקמת דרומית לגשר הראשי. בשנים האחרונות, עולה מספר השירותים המסחריים והמשרדיים בטהימפהו. העיר נמצאת בבנייה מתמדת.

תחבורה
בשונה מרוב ערי הבירה בעולם, אין נמל תעופה המשרת את טהימפהו. אם כי, העיר משתמשת בנמל התעופה פארו במרחק 54 קילומטרים מהעיר.

אקלים
החודש החם ביותר בטהימפהו הוא יוני, והחודש הקר ביותר הוא ינואר.

250px|ממוזער|ימין|מנזר טשיצ'ודזונג

קישורים חיצוניים




הערות שוליים

קטגוריה:אסיה: ערי בירה
קטגוריה:בהוטן: ערים
קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1955