גנתון

גִּנְּתוֹן הוא מושב עובדים השוכן במועצה אזורית חבל מודיעין בסמיכות לעיר לוד ולמושב בן שמן. במושב כ-750 איש והוא משתרע על שטח של כ-2,200 דונם. גנתון שוכן ממזרח לכביש 40, דרומית לכביש 1, צפונית לכביש 443 ומערבית לכפר הנוער בן שמן.

 מקור השם 
השם גנתון לקוח מתוך רשימת משפחות הכהנים ב: . השם דומה במקצת לשמו של האתר הארכאולוגי הסמוך ג'ינדאס מהתקופות הצלבנית, הממלוכית והעת'מאנית, שעל אדמותיו הוקם המושברועי מרום, גִ'נְדַאס בשערה של לוד: אבן פינה לחקר העורף הכפרי של העיר 1948-1459, לוד-דיוספוליס 7, 2021, עמ' 43 - 9.

היסטוריה
מייסדי המושב התיישבו במאי 1949 בכפר הערבי דיר טריף ששמו עוברת לבית עריף. המייסדים נמנו על יוצאי בולגריה. למושב הוקצו 2500 דונם ותוכנן שתושבי המושב יעבדו גם בתעשיית האבן בגלל הקרבה למחצבות בסביבה. בין המתיישבים היו מספר קומוניסטים שסירבו להיות חברים בהסתדרות הציונית ובהסתדרות הכללית ועל כן לא קיבלו סיוע מארגונים אלו. בנובמבר 1949 בקשו המוסדות המיישבים להעביר את הקומוניסטים ליישוב אחר בהתאם למדיניות של שמירה על הומוגניות במושבים. התושבים הקומוניסטים התנגדו לכך והמפלגה הקומוניסטית הישראלית התגייסה לסייע להם במאבקם. בתחילת 1950 קיימו הקומוניסטים שביתת רעב נגד סילוקם מהמושב ולאחר ששה ימים נחתם הסכם על פיו יינתן לחברי המושב עצמם להכריע, והקומוניסטים שיישארו יקבלו משק עזר במקום משק של חבר מושב. לטענת הקומוניסטים, כל חברי המושב חתמו על עצומה בעד הישארות הקומוניסטים במושב. המדריך במושב טען שהמריבות נובעות מאנשים מחוץ למושב ושחברי המושב רוצים לחיות בשלום. בתחילת 1951 טענו החברים הקומוניסטים שההסכם לא קויים ודרשו להיות חברים מלאים במושב.

באוגוסט 1950 התגוררו במושב 92 משפחות.

בשנת 1951 עברו רוב חברי המושב להתיישבות קבע בגנתון, כאשר לקומוניסטים שסירבו לתת הצהרת תמיכה בציונות לא ניתן להצטרף אליהם והם נותרו בבית עריף.

לקבוצה הראשונה של המייסדים הצטרפו גם עולים מהונגריה, מרומניה, מצפון אפריקה ומפרס.

בשנת 1960 נקלע המושב למשבר כלכלי קשה לאחר שצבר חובות כבדים, מאחר שהגידולים החקלאיים של המושב היו לא רווחיים. לטענת הסוכנות היהודית הסיבה למשבר הייתה העובדה ש-20 משקים במושב לא עסקו בחקלאות, והיוו נטל על שאר המשקים. בעקבות המשבר הוכנה למושב תוכנית הבראה שכללה הוצאת 24 "משפחות לא יצרניות".

המושב מורכב משני חלקים:

 בחלק האחד משקים שהוקמו ב-1951 הכוללים בית וגם שטח חקלאי.
 החלק השני מורכב מבתים המכונים "שכונת ההרחבה" בה 72 יחידות דיור ועוד כ-15 מגרשים המכונים "משקי עזר". שכונת ההרחבה נוסדה ב-1996.

כיום (2025) מרבית האנשים לא עובדים בחקלאות, והם בעלי מקצועות חופשיים ועובדים מחוץ למושב. במושב מבני ציבור כמו: בית עם, מזכירות, גני ילדים, קן נוער, בית כנסת, צרכניה, מירפאה, דואר, מועדון מבוגרים ,מגרש כדורסל, מתקני ספורט ומגרשי משחקים.

פרשת קרקעות גנתון
ביוני 1997, שילם הקבלן דוד אפל למושב 24.5 מיליון דולר, באמצעות חברת "מגדלי הזוהר" שבבעלותו, בעבור 1,400 דונם של קרקע חקלאית הממוקמת סמוך לכביש ירושלים-תל אביב, בצמוד לעיר לוד. אפל, שבאותה עת הקים את שכונת גני אביב בצידה השני של לוד, רצה להקים פרויקט דומה שיכלול אלפי דירות, שטחי מסחר ותעסוקה. התשלום בוצע על ידו מיד, וכל אחד מ-80 בעלי הנחלות במושב שלשל לכיסו כ-300 אלף דולר במזומן. העסקה בוצעה מבלי שהמושב ביקש אישור ממינהל מקרקעי ישראל, לא לפני ולא אחרי שחתם על חוזה המכירה ותוך הפרה מהותית של חוזה החכירה. דוד אפל לא דיווח עליה למינהל ולא היה לו אישור לשינוי יעוד מקרקע חקלאית לקרקע לבנייה. לאחר שהאגודה השיתופית של המושב התעלמה מדרישת המינהל לשנות או לבטל את ההסכם, הוטלו סנקציות אישיות על חברי המושב, והמינהל הפסיק לתת שירותים כגון טיפול בבקשות לתוספות בנייה או לשינויים בבתי מגורים קיימים במושב, ואי מתן התחייבות לרישום משכנתה. למרות זאת החליט שר הפנים אלי סויסה, בפברואר 1998, לחתום על המלצה לצרף לתחום השיפוט של העיר לוד את הקרקע. ההחלטה שהייתה מנוגדת להמלצה של ועדת חקירה לענייני גבולות, שמונתה לבחון את האפשרות לצירוף הקרקע חקלאית של גנתון ללוד.

לאחר ביצוע העסקה החל אפל, שיהיה חבר מרכז הליכוד, ללחוץ על שר התשתיות הלאומיות אריאל שרון שיפעל להפשרת הקרקע לבנייה. באוקטובר 1998 נפגש עם אבי דרכסלר, שהיה באותה עת מנהל המינהל וניסה לשכנע אותו כי המינהל יסיר התנגדותו לעסקה. דרכסלר סירב ובתגובה, אמר לו אפל כי יביא לפיטוריו. בנוסף הופעלו לחצים על הוועדה המחוזית לתכנון ולבנייה המרכז לאשר, במסגרת תוכנית אב חדשה לעיר לוד, בנייה על אדמות המושב. הוועדה החליטה לדחות את תוכניות הבנייה מפני שהן היו פוגעות בשטחים הפתוחים, הן לא היו תורמות שום תרומה ממשית לעיר לוד, והיו פוגעות בתוכניות לפיתוח התחבורה באזור, הרחבת כביש 1 ובתוכנית להקמת מסילת ירושלים - גנות.

בספטמבר 2003 הגישה פרקליטות המדינה כתב אישום נגד אפל וחברת "מגדלי הזוהר", על ארבע פרשות שונות של שוחד ומרמה, ביניהן גם עסקת גינתון. על פי כתב האישום, פעל אפל להשגת תמיכתם של עובדי ציבור בענייניו העסקיים באמצעות טובות הנאה כספיות שהעניק להם, במקרה של גינתון עם ראש עיריית לוד בני רגב. בינואר 2004, הוגש כתב אישום נוסף נגד דוד אפל בחשד למתן שוחד לראש הממשלה, אריאל שרון, ולממלא מקום ראש הממשלה, אהוד אולמרט, בין השאר בקשר לעסקת קרקעות גנתון. כתב אישום בעבירות שוחד הוגש גם נגד המתווך ברוך ידיד, שתיווך בעסקת גינתון, ונגד משה משיח, ששימש יו"ר ועד מושב גינתון. ביוני 2006 הוגש כתב אישום בפרשה גם נגד ראש עיריית לוד בני רגב. באפריל 2010 הורשע דוד אפל במתן שוחד.

פרשת קרקעות גנתון הייתה אחד האירועים שהביאו להרשעה גם בפרשת רשות המיסים. שוקי משעול, שהיה ממונה מע"מ באזור תל אביב, סירב לאשר לחברת "מגדלי הזוהר" 14 מיליון שקל כהחזר מע"מ על העסקה, מאחר שמיד עם השלמתה הודיע המינהל כי היא אינה חוקית, ועל פי הכללים אין לאשר לעסקה החזר מע"מ. התיק נלקח מידיו, והממונים עליו אישרו את החזר המע"מ לחברה. שוקי משעול גם פוטר מעבודתו זמן קצר אחר כך.

 אישים 
האישים הבאים קשורים למושב גנתון:

 עֹפֶר שֶלַח - עיתונאי, פובליציסט ופרשן ספורט ישראלי. מתגורר במושב גנתון.
 נויה והדר קרקו - אחיות-תאומות שחקניות, מנחות, זמרות, ודוגמניות ישראליות. נולדו במושב גנתון.

קישורים חיצוניים

 אתר גינתון







הערות שוליים

קטגוריה:מושבי תנועת המושבים
קטגוריה:מושבים
קטגוריה:מועצה אזורית חבל מודיעין
קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1951
קטגוריה:מושבים במחוז המרכז