ויליאם בלייק

ממוזער|לוח מס' 91, סדרת העתקים E, היצירה ירושלים: האצלתו של הענק אלביון. זהו איור שמתחיל במשפט "קל יותר לסלוח לאויב מאשר לסלוח לחבר". לפי התיאור הבולט של לוח נחושת זה, סיבים או חוטים, הנובעים מהדמות, כנראה אלביון, הדמות הראשית ביצירה, נראים מסובבים עצמם ויוצרים שתי ספירלות, האחת נושאת מגן דוד ואילו השנייה אוזן או אלומות חיטה, כאשר יש לציין ששני סמלים אלו, מגן דוד ואלומות חיטה, שניהם באים לייצג, את היהדות והנצרות ואת יחסי הגומלין ביניהן, תוך התייחסות של בלייק לכתבי הקודש המרכזיים של שתי הדתות, התנ"ך והברית החדשה. זאת לפי ספר שיצא לאור בשנת 1991, בעריכתו של חוקר בשם מורטון פיילי, פרופסור אמריטוס מאוניברסיטת קליפורניה בברקלי, הנושא את שם היצירה המקביל והמקורי באנגלית.שמאל|ממוזער|250px|ויליאם בלייק, הדרקון האדום הגדול והאישה הלבושה בשמש, 1805–1810
ויליאם בלייק (באנגלית: William Blake; 28 בנובמבר 1757 – 12 באוגוסט 1827) היה משורר, מיסטיקן, צייר ואמן תחריטים בריטי. בלייק, שהיה בלתי מוכר ובלתי מוערך במהלך רוב ימי חייו, נחשב כיום כדמות מרכזית במסגרת המחקר ההיסטורי של השירה והאמנויות החזותיות בעידן הרומנטי. "ספרי הנבואה" רחבי היריעה שלו הביאו את מבקר הספרות בן המאה העשרים, נורת'רופ פריי, לומר לגביהם  ביחס לציוריו ותחריטיו, מוערך כיום בלייק כ"אמן הגדול ביותר שבריטניה אי פעם הצמיחה, עד כמה שניתן להרחיק ולומר", זאת לפי טענתו משנת 2005, של מבקר האמנות ג'ונתן ג'ונס, במאמר הגרדיאן "גן העדן של בלייק". בשנת 2002, בסקר שבוצע על ידי ה-BBC, הוצב בלייק במקום ה-38 ברשימת 100 האישים הבריטים החשובים ביותר בהיסטוריה. על אף שבלייק התגורר בלונדון במשך כל ימי חייו (למעט 3 שנים בהן בילה בפלפהאם). הוא הפיק עבודות אמנות מגוונות ביותר מבחינה נושאית ועשירות בסמלים, אשר אימצו אל חיקן את מושג הדמיון היוצר "כלבושו הגשמי של האל" או "כקיום האנושי עצמו"..

על אף שבלייק נחשב כמטורף בעיני בני זמנו, בשל השקפת עולמו האקסצנטרית, הוא מוערך מאוד על ידי מבקרים מאוחרים בני זמננו, זאת בשל כושר הביטוי והיצירתיות הגבוהים שלו, מצד אחד ומן הצד השני, בשל שילובן המוצלח של אותן המגמות, המיסטיות והפילוסופיות, בהן האמין, במסגרת יצירותיו. ציוריו ושיריו סווגו לא אחת, כשייכים לזרם התנועה הרומנטית ואף סווגו כ"פרה-רומנטיים". על אף היותו חסיד נלהב של התנ"ך (מבחינה תאולוגית בלייק האמין בדואליות כדוגמת המרקיוניזם) הוא גילה יחס עוין ביותר כלפי הכנסייה האנגלית (למעשה, כלפי הממסד הדתי בכללותו), כאשר הוא העלה על נס ביצירתו, גם אם בצורה חלקית, את רעיונותיהן ומטרותיהן של המהפכות הצרפתית והאמריקאית. אף על פי שמאוחר יותר, הוא דחה רבים מהרעיונות הללו, בעיקר עקב האכזבה מהכיוון האלים אליו פנתה המהפכה הצרפתית, אשר לה הקדיש יצירה שלמה בשם זה, בעלת תשעה חלקים, הוא שמר על יחסי החברות שלו עם הוגה הדעות תומאס פיין והכיר מקרוב את חיבוריו הרדיקליים של המדען והפילוסוף האנגלי ג'וזף פריסטלי. לצד אנשי מחשבה ליברליים אלו, בלייק הושפע מהוגה הדעות והמדען השוודי עמנואל סוודנבורג, אשר על בסיס כתביו האזוטריים נוסדו מספר זרמים נוצריים, סוודנבורגיאניים , ומהמיסטיקן הגרמני יאקוב במה. על אף השפעות ידועות אלו, הייחוד של יצירתו של בלייק הופך את הניסיון להגדירו מבחינה אמנותית לקשה מאוד. חוקר הספרות והאמנות בן המאה ה-19, ויליאם מייקל רוזטי, אפיין אותו כ"מאור מהולל"..

שיתוף הפעולה של בלייק עם אשתו, קת'רין בושה, היה חיוני מאוד בתהליך היצירה של ספריו. בּוּשֶׁה עבדה כמדפיסה וכאומנית צבעים עבור יצירותיו. , כותב חוקר הספרות אנגוס ווייטהד.

 תולדות חייו 
 תחילת חייו 
250px|ממוזער|ימין|"בריאת חוה"
ויליאם בלייק נולד ב-28 בנובמבר 1757, ברחוב ברוד 28 (כיום ברודוויק) שבסוהו, לונדון למשפחה ממעמד הביניים. היה השלישי בין שבעה ילדים, שניים מתוכם נפטרו בינקותם. הוריו השתייכו לכנסייה פורשת, ייתכן שלכנסייה המוראבית ("האחווה הבוהמית") שנוסדה על ידי ניקולאוס צינצנדורף. אביו עסק ביצור גרביים. בלייק נשלח לבית הספר, אולם שהה שם פרק זמן קצר, במהלכו הספיק ללמוד קרוא וכתוב ובגיל 10 החל לקבל חינוך ביתי מאמו קת'רין בלייק (רייט). אף על פי שמשפחת בלייק השתייכה לכנסייה המוראבית,, ויליאם התינוק נטבל כאנגליקני בכנסיית סט. ג'יימס בלונדון. הכיר היטב את התנ"ך ואת הברית החדשה מילדותו וכתבי הקודש נתנו לו השראה ביצירתו האמנותית ובכתיבתו. התנ"ך היווה מקור השפעה מוקדם וניכר על בלייק והמשיך להוות מקור השראה במהלך חייו. ילדותו של בלייק, לפי בלייק עצמו, כללה חוויות דתיות-מיסטיות, למשל: הוא "התבונן בפני האל צמודות כנגד חלונו, חזה במלאכים בינות לערימות השחת, וכן זכה לביקורי הנביא יחזקאל".  

כישרונו האמנותי בלט כבר בנעוריו. בגיל 10 החל בחריטת תמונות של עתיקות יווניות, שנרכשו עבורו על ידי אביו, שיטה שהייתה מועדפת בזמנו על ציור. במהלך חריטת תמונות אלו, בלייק נחשף לראשונה לעיצובים בסגנון הקלאסי, באמצעות יצירתם של האמנים רפאל, מיכלאנג'לו בואונרוטי, מרטן ואן הימסקרק ואלברכט דירר. כמות ההדפסים והספרים אשר ג'יימס וקת'רין היו יכולים לרכוש עבור ויליאם הצעיר, מלמדת שהמשפחה נהנתה מרווחה כלכלית ומעושר יחסי, לפחות לפרק זמן מסוים. בהגיעו לגיל 10, הוריו כבר הבחינו בעקשנותו ובנטייתו המרדנית, דבר שהניעם להפסיק לשלוח אותו לבית הספר ובמקום זאת הוא נרשם ללימודים בבית הספר לציור על שם הנרי פרס שבסטרנד. הוא קרא בשקיקה נושאים שנגעו ללבו באופן אישי בלבד, דבר שהצביע על דרך התעניינותו הייחודית והבלתי שגרתית. במהלך אותו הזמן, בלייק החל להסתקרן משירה; יצירתו המוקדמת משקפת את הידע אותו רכש מקריאת משוררים כגון בן ג'ונסון ואדמונד ספנסר וכמו כן את היכרותו עם הטקסט המקראי של ספר תהילים.
שמאל|ממוזער|350px|בית הולדתו ומגוריו של ויליאם בלייק בברוד סטריט 28 (כיום ברודוויק), סוהו, לונדון. בלייק התגורר במקום עד גיל 25. הבניין נהרס ב-1965 כדי לפנות מקום לבנייתו של קומפלקס בניינים חדש

 חניכותו אצל ג'יימס באזיר 
ימין|ממוזער|350px|הארכיטיפ של האל הבורא והיוצר הוא מוטיב ודימוי מוכר ביצירתו של בלייק. כאן, האל הגנוסטי (דמיורגוס, ביוונית), בדמותו של אוריזן, מתפלל בפני העולם אותו חישל. היצירה שירו של לוס היא היצירה השלישית מבין סדרת ספריו המאוירים, עליהם עבד בלייק בשיתוף עם אשתו קת'רין בלייק (באוצ'ר). יצירות אלה ידועות בשמן הכולל, נבואות היבשה
ב-4 באוגוסט 1772 החל בלייק לשמש שוליה בסדנתו של החרט ג'יימס באזיר (James Basire Sr), אשר הייתה ממוקמת בגרייט קווין סטריט, לונדון, תמורת סכום של £52.10, לפרק זמן של 7 שנים. בסוף תקופת חניכותו, בלייק הפך לתחריטאי מקצועי. יצוין שאין בנמצא שום תיעוד המצביע על מחלוקות או חוסר הסכמות שהתעוררו בין השניים במהלך כל תקופת הכשרתו של בלייק. אולם על פי הביוגרפיה שחיבר פיטר אקרויד, בלייק הוסיף את שמו של באזיר לרשימת יריביו האמנותיים - אולם אז החליט להוציאו מהרשימה. לצד זאת, סגנון החריטה בקווים של באזיר כבר נחשב באותו הזמן למיושן בהשוואה לסגנונות חריטה מקובלים ומהודרים יותר כגון סגנון המצוטינט או סגנון החריטה בנקודות. הועלתה השערה שההתמחות של בלייק בסגנון חריטה מיושן זה, אותו למד אצל באזיר, עמדה בעוכריו כשניסה לקבל עבודות חדשות או הכרה בשלב יותר מאוחר.
כעבור שנתיים, באזיר שלח את חניכו כדי שיצייר העתקים של איורים שהיו תלויים על קירותיהן של הכנסיות הגותיות שבלונדון (ואולי במטרה ליישב מחלוקת שצצה בין ג'יימס פארקר, חניך אחר של באזיר, לבין בלייק). החוויות שעבר בלייק במנזר וסטמינסטר סייעו בגיבוש סגנונו האמנותי ורעיונותיו. מנזר וסמינסטר של ימיו, היה מעוטר בחליפות שריון, בדמויות מצוירות של אנשים מתים ובדמויות שעווה רבגוניות. אקרויד מציין:  אולם לא כך היה: הלימוד לפרטי פרטיו של הסגנון הגותי (אשר אותו הוא החשיב כ"סגנון בעל חיות") השאיר חותם ברור באמנותו. באותן שעות אחר צהריים ארוכות, כאשר בלייק בילה את זמנו מצייר סקיצות במנזר, פעילותו הופרעה לעיתים על ידי הנערים מבית הספר וסטמינסטר שבסמוך, אשר הורשו להיכנס למתחם המנזר. הנערים נהגו באופן תדיר להטריד את בלייק וכשאחד מהם ייסר אותו באופן כה בולט, בלייק הכה בנער נמרצות והפילו מאחד הפיגומים לקרקע  לאחר שבלייק העלה קבילתו בפני הכומר הראשי, הוחלט לאסור על הנערים להיכנס למתחם המנזר. בכותלי המנזר, החלו להתגלות בפניו של בלייק חזיונות רבים כאשר באחד מהם נראו ישו ושליחיו, לצד תהלוכה ענקית של נזירים וכמרים אשר למזמוריהם האזין כביכול בלייק.

 האקדמיה המלכותית לאמנויות
ב-8 באוקטובר 1779 התחיל בלייק ללמוד באקדמיה המלכותית שבלונדון, ב-Old Somerset House, שבסטרנד, לונדון, אחד ממוסדות האמנות המכובדים בעיר. על אף שתנאי לימודיו לא הצריכו מימון כספי כלשהו, ציפו ממנו לרכוש בעצמו את החומרים במהלך תקופת לימודיו בת שש השנים. שם הוא מרד ב"סגנון הבלתי מהוקצע" של ציירים בני דורו, כגון רובנס, שקודם על ידי נשיאה הראשון של האקדמיה, ג'ושוע ריינולדס. ברבות הזמן, החל בלייק לתעב את גישתו של ריינולדס בנוגע לאמנות, ובמיוחד את שאיפתו למצוא "יופי ואמת כלליים". ריינולדס כתב בספרו Discourses, ש; בלייק השיב, בהערות השוליים לעותק הפרטי שלו, ש. בלייק אף תיעב את חסדנותו של ריינולדס, אותה החשיב כסוג של צביעות. כנגד ציור השמן האופנתי של ריינולדס, הוא העדיף את הדייקנות הקלאסית של מקורות ההשפעה המוקדמים שלו, מיכלאנג'לו ורפאל.

דייוויד בינדמן מציע שהאנטגוניזם שגילה בלייק כלפי ריינולדס, איננו נובע דווקא מדעותיו של האחרון כנשיא האקדמיה (כמו בלייק, ריינולדס החשיב את הציור ההיסטורי כז'אנר בעל ערך גבוה יותר מזה של ציורי נוף ודיוקנאות),  ללא ספק, בלייק לא סלד מעצם הרעיון של הצגת יצירותיו בתערוכות האקדמיה, והוא הגיש עבודות שש פעמים במהלך השנים 1780 - 1808.   

בלייק אף התיידד עם האמנים ג'ון פלקסמן, תומאס סטות'ארד וג'ורג' קומברלנד, במהלך השנה הראשונה שלו באקדמיה המלכותית. הם חלקו במשותף דעות רדיקליות, כשסטות'ארד וקומברלנד מצטרפים לאגודה למידע חוקתי .

ב-1782 התחתן בלייק עם קתרין בושה. קתרין הייתה ילדה ענייה שלא ידעה קרוא וכתוב (על הסכם הנישואין חתמה בסימון X). בלייק לימד אותה קרוא וכתוב ואף חנך אותה בחריטה.

בלייק עסק גם בשירה ואוסף השירים הראשונים שלו, Poetical Sketches, יצא לאור ב-1783, בהוצאה עצמית. בלייק ככל הנראה האמין שבעזרת הוצאה לאור עצמית יוכל לחמוק מהרודנות והצנזורה הכנסייתית. ב-1788, בגיל 31, התחיל בלייק להשתמש בטכניקת "חריטת לוחות", השיטה בה הוציא לאור את רוב ספריו. השיטה אפשרה לבלייק להדפיס בעצמו את ספריו ולכלול בתוכם איורים וכתב. בין ספרים אלו נמנים: The Book Of Thel, The Marriage Of Heaven And Hell, Songs of Innocence And Experience ו-Jerusalem. ספריו התבלטו כיצירות אמנות ייחודיות והיוו פריצת דרך רדיקלית בזמנן, לאו דווקא בסגנון ההדפסה הייחודי, אלא בזכות השיח הפואטי והפילוסופי המאפיין אותם.

בלייק כתב את השיר הקצר "ירושלים", שיצא לאור לראשונה בשנת 1808, ולאחר שהולחן על ידי המלחין האנגלי הוברט פרי בשנת 1916 הפך להמנון אנגלי פופולרי, וגם במדינות נוספות דוברות אנגלית.

 שירי תום וניסיון 
"שירי תום וניסיון" הוא ספר שירה לירית בן שני חלקים המתייחסים זה לזה באופן דיאלקטי, כך שלכל שיר בחלק הראשון יש שיר מקביל בחלק השני. שירי התום הם שירים שמחים על הדברים הפשוטים ביותר מנקודת המבט התמימה, הלבבית, הרעננה, והספונטנית של ילד; ומשקפים את המצב שלפני חטאו של האדם הראשון. שירי הניסיון שירים נוגים על דברים דומים כפי ניסיון החיים של מבוגר, ומשקפים את המצב האנושי לאחר חטאו של האדם הראשון.

בשירי התום הילד והשיבה לטבע לראשונה קיבלו מקום מרכזי בשירה האנגלית, והם בישרו את השירים הרומנטיים של וורדסוורת' (בספרו "בלדות ליריות"). כתב סטופפורד ברוק: "לחבר שיר נעים זה מהדברים הנדירים ביותר בעולם... להצליח לחבר שירים רבים כאלה, או אפילו חצי תריסר באיכות טובה, שייך רק ליקירי הטבע... בלייק חי בעולם חזיוני משלו בו כל הדברים שמחו ושרו. כל הדברים הנפלאים היו ממשיים עבורו ממש כמו ארץ פיות לילד".

בשירי הניסיון בלייק עוסק בסבל האנושי, ותוך שימוש באירוניה מגנה כל דבר, הסותר את אושרו וטובו של האדם: אכזריות (ההפך מחסד), קנאה (ההפך מרחמים), אימה (ההפך מאהבה), חשאיות (ההפך משלום), ואת הביטויים הדתיים והחברתיים שלהן. בשירים אלו יש ניצנים של המיתולוגיה שתשמש אותו בספרי הנבואה.

 משנתו הדתית והפוליטית 
שמאל|ממוזער|250px|ויליאם בלייק, "ניוטון" (כמתמטיקאי אלוהי), 1795
בלייק התאפיין בנקודת מבט ייחודית על הדת הנוצרית. ב-1789 הצטרף יחד עם אשתו לכנסייה החדשה של המדען השוודי
עמנואל סוודנבורג. בלייק האמין שהאמת נרכשת על ידי התגלות עצמית בחזיונות, ולא על ידי לימוד. "חזיונות" אלה, אשר היו על גבול ההזיה, היו להתנסויות שהדריכו אותו בחייו. חזיונות אלה החדירו בו אמונה איתנה בדרכו האמנותית, אבל גם הובילו אחרים לכנותו מוזר ואף משוגע.

בספרו נישואי העדן והשאול, התחיל בלייק לפתח מיתולוגיה משלו, שהכילה שלל רב של דמויות כדוגמת אורק, משיח ו-Urizen, האל הרשע. בלייק אהב את שיריו של ג'ון מילטון וניסה כמוהו ליצור הגדרות משלו לגן-עדן ולגיהנום. התשוקה ליצור מחדש את הקוסמוס היא לב עבודתו. המיתולוגיה שלו תיארה לעיתים קרובות את המאבק בין הארה ואהבה חופשית מצד אחד, לבין חינוך נוקשה וערכים מצד שני. בלייק ראה את עצמו כנביא של עידן חדש, וההזדהות שלו עם אהבה חופשית ודמוקרטיה הפכה אותו לגיבור של אומנים מודרניים רבים. ביצירתו The Last Judgement מסכם בלייק במילים ואיורים את המיתולוגיה שכתב.

 בתרבות הפופולרית 
 ג'ים מוריסון, מנהיג להקת הדלתות, קרא ללהקתו בהשראת ספרו של אלדוס הקסלי "דלתות התודעה" ("Doors of Perception"), הקרוי על שם ביטוי המופיע באחד משיריו של בלייק.
 בוער באור - ספר בדיוני שבו בלייק הוא אחת מהדמויות, מאת טרייסי שבלייה, בהוצאת כנרת, 2009.
 הדרקון האדום - ספר מתח בלשי מאת תומאס האריס, בו אחת הדמויות הראשיות (רוצח סדרתי) מבססת את רציחותיה על יצירתו של בלייק "הדרקון האדום הגדול והאישה העטויה שמש".
 בסרט בלייד ראנר (באנגלית: "Blade Runner") שביים רידלי סקוט ויצא ב-1982, מופיעים ציטוטים משיריו של בלייק.
 בסדרת ספרי "אלווין מייקר" של הסופר האמריקאי אורסון סקוט קארד המתאר היסטוריה חלופית בתקופה שבין מלחמת העצמאות למלחמת האזרחים של ארצות הברית מופיעה דמותו של בלייק כסופר נודד המכונה "Taleswapper", "מחליף הסיפורים", בעל כישרון מיוחד להיות עד לאירועים בעלי משמעות היסטורית.
 בסרט איש מת (באנגלית: "Dead Man") שביים ג'ים ג'ארמוש ויצא ב-1995, שם הדמות הראשית הוא ויליאם בלייק, אחת הדמויות מאמינה כי הוא לא אחר מגלגול מודרני של ויליאם בלייק.
 הפואמה "הו חמנית" מתוך ספרו של בלייק "שירי תום וניסיון" מופיע בספר "זריחה על האסיף" מאת סוזן קולינס. 

 יצירותיו העיקריות 
שמאל|ממוזער|250px|ויליאם בלייק, אדם וחוה, 1808
שמאל|ממוזער|250px|"סולם יעקב", ציור מאת בלייק המתאר את חלום יעקב, הסולם והמלאכים העולים ויורדים בו, 1805

 ספריו 
 1788: "כל הדתות הן אחת", "אין דת טבעית"
 1789: Songs of Innocence, The Book of Thel
 1790-1793: "נישואי העדן והשאול"
 1793: Visions of the Daughters of Albion, America: a Prophecy
 1794: Europe: a Prophecy, "ספר יורייזן", Songs of Experience
 1795: The Book of Los
 1804 בערך - 1811 בערך: Milton: a Poem
 1804-1820: "ירושלים: האצלתו של הענק אלביון"
 "ואלה, או ארבע הזואות": 1797–1807

 שיריו 
 ירושלים, 1808, המנונה הבלתי רשמי של אנגליה

 איוריו וציוריו 
 ספר איוב, שלוש סדרות ציורים: 1805 - 1806 (הוזמנה על ידי תומאס באטס), 1821 (הוזמנה על ידי ג'ון לינל) ו-1821 - 1827 (הסט השני שהוזמן על ידי מר באטס).
גופתו של הבל נמצאה על ידי אדם וחוה, יצירה מאת בלייק, המתוארכת ל-1826. היצירה נסובה סביב מציאת אדם וחוה, הוריהם של קין והבל, את גופתו של בנם הבל, שנרצח על ידי קין אחיו. בלייק מעמיד במרכז היצירה דווקא את קין, בדרך יצירתו האמנותית הייחודית. 
סולם יעקב, יצירה מאת בלייק המתארת את הסיפור המקראי הלקוח מספר בראשית, פרק כ"ח, סולם יעקב. היצירה מתוארכת ל-1805 ומוצגת במוזיאון הבריטי בלונדון.

 איוריו ליצירות משוררים וסופרים 
 1793: משלי ג'ון גיי
 1797: אדוארד יאנג, הרהורי לילה
 1797-1798: שירי תומאס גריי
 1805-1808: רוברט בלייר, The Grave
 1808: ג'ון מילטון, גן העדן האבוד
 1819-1820: ג'ון ואלרי, Visionary Heads
 1821: ר. ג' תורסון, Virgil
 1823-1826: The Book of Job
 1825-1827: דנטה, הקומדיה האלוהית

 סרטוני וידאו ואודיו 
 THE FOUR ZOAS by William Blake, A Recitation
 Jerusalem, The Emanation of the Giant Albion, A Recitation in 8 parts


 חלק א' - William Blake • ויליאם בלייק, מתוך התוכנית חיים של אחרים עם ערן סבאג, בהנחיית ערן סבאג ודוקטור דוד סורוצקין.
 חלק ב' - William Blake • ויליאם בלייק, מתוך התוכנית חיים של אחרים עם ערן סבאג, בהנחיית ערן סבאג ודוקטור דוד סורוצקין.
 חלק ג' - William Blake • ויליאם בלייק, מתוך התוכנית חיים של אחרים עם ערן סבאג, בהנחיית ערן סבאג ודוקטור דוד סורוצקין.

250px|ממוזער|ימין|גופתו של הבל נמצאה על ידי אדם וחוה, ציור מעשה בלייק משנת 1826
 ראו גם 
 ספרי הנבואה של ויליאם בלייק
 המיתולוגיה של ויליאם בלייק
 התנועה הרומנטית
 מידות טובות
 The Works of William Blake: Poetic, Symbolic and Critical

 לקריאה נוספת 
 ראובן אבינועם, מבחר שירת אנגליה, ע' 253-238, מסדה: תל אביב תשט"ז.
 ויליאם בלייק, על שירת הומרוס וורגיליוס (מאנגלית: דני נוימן), ויליאם בלייק, מתוך שירי הניסיון (מאנגלית: רונן סוניס)
 וויליאם בלייק – לאוקואון (תרגם: יהודה ויזן) - בתוך: דחק - כתב עת לספרות טובה, כרך ד'
 הלך מטורף - מבחר שירי ויליאם בלייק בתרגומה של חנה ניר. הוצאת כרמל, 2015
 ויליאם בלייק, שמשון: דיוקן פואטי (מאנגלית: עודד וולקשטיין), דחק - כתב עת לספרות טובה, כרך ח', 2017.
 ויליאם בלייק, ערש המיתה (מאנגלית: עודד וולקשטיין), דחק - כתב עת לספרות טובה, כרך י', 2018.
 ויליאם בלייק, מתוך הערות להרצאותיו של ג'ושוע ריינולדס (מאנגלית: יהודה ויזן), דחק - כתב עת לספרות טובה, כרך טו, 2022.
 The Complete Poetry and Prose of William Blake, Edited by David V. Erdman with a foreword and commentary by Harold Bloom, 
 The Complete Illuminated Books of William Blake (Unabridged - With All The Original Illustrations)  by William Blake
 The Cambridge Companion To William Blake, edited by Morris Eaves 
 Fearful Symmetry: A Study of William Blake, edited by Northrop Frye 
 The Works of William Blake: Poetic, Symbolic and Critical, edited by Edwin John Ellis and W. B. Yeats, with an introduction by Wayne K. Chapman
 William Blake, On His Poetry and Painting: A Study Of A Descriptive Catalogue, Other Prose Writings and Jerusalem, Edited by Hazard Adams 
 Weaving the Word: The Metaphorics of Weaving and Female Textual Production, by Kathryn Sullivan Kruger in which the author discusses in the chapter "The Loom of Language and the Garment of Words in William Blake's The Four Zoas" the poet's usage of words related to the craft of weaving and its social role in the context of Gender Studies, as depicted in his major work, The Four Zoas, Pages 87 – 108, while only a few pages are accessible online 
 Spiral Symmetry, by C A Pickover and I Hargittai Chapter 22: Spinning Descartes into Blake: Spirals, Vortices and the Dynamics of Deviation, Pages 399 - 442 
 William Blake and the Body, by Tristanne J. Connolly, 
 William Blake and the Cultures of Radical Christianity - by Robert Rix 
 Fearful Symmetries: William Blake, Northrop Frye, and Archetypal Criticism, Mark Ryan, University of Nottingham
 W. J. T. Mitchell. Blake’s Composite Art: A Study of the Illuminated Poetry, a review by Thomas Frosch
 Tristanne J. Connolly. William Blake and the Body, a review by Thomas Frosch
 The influence of Jacob Boehme on the work of Blake, by Bryan Aubrey
 על עצמות המתים, אולגה טוקרצ'וק,אחוזת בית (הוצאה לאור),2021.

 קישורים חיצוניים 


 ויליאם בלייק והאלהת האדם, מאת אהרון הראל פיש.
  בתרגום ערן צלגוב.
 הטיגריס: ויליאם בלייק בתרגום רונן סוניס, כתב עת החוטם, גיליון 1, 2008.
 ויליאם בלייק, שירי תום וניסיון בתרגום רונן סוניס (שירה), דצמבר 2016
 "נישואי העדן והשאול" של בלייק בתרגום גיורא לשם באתר "יקוד" - כתב-עת לספרות עברית
 יחזקאל נפשי ודן תורן ברדיו תל אביב על ויליאם בלייק והיינריך היינה, 2008.
 אתר "האנציקלופדיה לאומנות" - עמודו של ויליאם בלייק.





 "הו, טיגריס, הו ויליאם בלייק! הוא לימד אותי איך לחיות! איך לחיות!" - חגית בת-אליעזר נכחה בהשקה חגיגית וייחודית של "שירי תום וניסיון ועוד שירים" − מבחר שירי ויליאם בלייק, בתרגומו של ד"ר רונן סוניס (הוצאת "עולם חדש" ו"מפעל לתרגום ספרות מופת", 2016) - יקום תרבות

 תערוכת אמנות על ויליאם בלייק בלונדון עד פברואר 2020
 עבודותיו של ויליאם בלייק, פואטיקה, סימבוליזם וביקורת, ויקיטקסט האנגלי
 ירושלים: האצלתו של הענק אלביון
 נישואי העדן והשאול, הטקסט המלא באנגלית
 חומר בארכיון האינטרנט על יצירותיו של ויליאם בלייק
 The William Blake Archive
 William Blake - An Illustrated Quarterly - Current Issue
 William Blake - An Illustrated Quarterly - Issue Archive
 Hell's Printing Press - The Blog of the Blake Archive and Blake Quarterly
 Ideas of Good and Evil, By William Butler Yeats
 כתב היד של ואלה, או ארבע הזואות (Vala, Or The Four Zoas), כפי שהוא מצוי ברשותה של הספרייה הלאומית הבריטית
 רשימת כתביו של ויליאם בלייק, באתר הספרייה הלאומית
 Contents, The Complete Poetry and Prose of William Blake edited by David V. Erdman



 Works of William Blake: Poetic, Symbolic and Critical, Edited with Lithographs of the Illustrated "Prophetic Books" and A Memoir and Interpretation by Edwin John Ellis and William Butler Yeats Volume 1
 The works of William Blake, poetic, symbolic, and critical Volume 2
 The works of William Blake, poetic, symbolic, and critical Volume 3
 Libros Proféticos I de William Blake, En Español, Ediciones Atalanta
 Libros Proféticos II de William Blake, En Español, Ediciones Atalanta

 הערות שוליים 

ויליאם בלייק 
קטגוריה:משוררים אנגלים
קטגוריה:ציירים בריטים
קטגוריה:אמני הרומנטיקה
קטגוריה:לונדון: אישים
קטגוריה:מונצחים בשלט כחול של ארגון המורשת האנגלית
קטגוריה:בריטים שנולדו ב-1757
קטגוריה:בריטים שנפטרו ב-1827