מחשב נייד

ממוזער|250px|תרבות האינטרנט - צעירים סביב מחשב נייד.
ממוזער|250px|עריכה בוויקיפדיה באמצעות מחשבים ניידים
מַחְשֵׁב נַיָּד, המכונה גם מַחְשֵׁב נִשָּׂא או לֶפְּטוֹפּ (מושג שאול מאנגלית: Laptop) הוא מחשב אישי שאפשר לטלטלו, ומורכב משני חלקים שטוחים הנסגרים זה כלפי זה: צג ומקלדת שלו. משקלו, בדרך כלל, בין קילוגרם אחד לשלושה ק"ג. מקור המתח של מחשבים ניידים הוא בדרך כלל סוללה נטענת, אולם ניתן גם לחבר אותו לשקע החשמל שבקיר. כך ניתן להשתמש במחשב ולטעון את הסוללה שלו בו זמנית, דבר המבליט את הניידות שבו.

מחשבים ניידים מסוגלים לבצע משימות רבות שגם מחשבים נייחים מבצעים, אף על פי שבדרך כלל מחשב נייח יהיה בעל כוח ביצועי רב יותר ממחשב נייד באותו טווח מחיר. מחשבים ניידים מכילים רכיבים דומים לאלו הנמצאים במחשבים הנייחים, אבל שונים בכך שהם קטנים יותר ומפיקים את מרב הביצועים תוך חיסכון בחשמל. צג המחשב הנייד הוא בדרך כלל צג גבישי נוזלי (LCD). בנוסף למקלדת מובנית, העכבר של המחשב הנייד הוא משטח רגיש למגע או מקל הצבעה, אולם ניתן לחבר (בדרך כלל, בדרכים ישירות או עקיפות) עכבר או מקלדת חיצוניים כמו כל התקן חיצוני אחר.
 היסטוריה 
ניסיונות ראשונים לפיתוח ושיווק מחשבים ניידים נעשו החל מסוף שנות ה-60 של המאה ה-20, ב-1968 אלן קיי, מעצב במרכז המחקר והפיתוח "פארק" של חברת "זירוקס", בנה את Dynabook, האבטיפוס הראשון של מחשב נייד.

ב-1975 חברת IBM פיתחה את המחשב "IBM 5100" , שהיה גרסה מוקדמת של מחשב נייד. המחשב הנייד הראשון ששווק באופן מסחרי היה האוסבורן 1, שיצא לשוק ב־3 באפריל 1981. מחשבים ניידים נוספים שיצאו לשוק בתחילת שנות ה-80 של המאה ה-20 כללו את ה־Kaypro II, ה־"Compaq portable series"  של חברת "קומפאק" שיצא לשוק ב-1983 והמקינטוש הנייד ששקלו בין 7 ל־14 ק"ג (חלק גדול מהמשקל היוותה הסוללה). למרות משקלו, הם אפשר ניידות למשתמש.

באפריל 1986 השיקה IBM את "IBM PC Convertible" , מחשב נייד שלראשונה היה בעל עוצמה דומה למחשבים האישיים המשרדיים שלה - IBM PC. משקלו היה כששה וחצי קילוגרמים ומחירו בארצות־הברית היה 1,995 דולר. ב-1989 השיקה חברת אפל מחשב דומה, ה-"Macintosh Portable" 

באוקטובר 1991, השיקה אפל את המחשב "PowerBook". סדרת מחשבים שהייתה קפיצת מדרגה בתחום, עם המארז האפור כהה והקומפקטי שלהם, כדור העקיבה המובנה והמיקום החדשני של המקלדת שהשאיר מקום למשענות כף היד משני צידי אמצעי ההצבעה שלהם. מחשבים ניידים באותה תקופה עדיין היו מבוססים על  מערכת הפעלה DOS, ונטו למקמם את המקלדת מקדימה לכיוון המשתמש, עם חלל ריק מאחוריה ששימש לעיתים קרובות לסימון מקשי פונקציה. בימים הראשונים של Microsoft Windows, מחשבים ניידים רבים הגיעו עם כדור עקיבה בקצה תבנית המקלדת. מכיוון שהשימוש ב-DOS פינה את מקומו לממשק המשתמש הגרפי, הסידור של ה-PowerBook הפך לפריסה הסטנדרטית שכל המחשבים הניידים העתידיים יישמו בעקבותיו. המחשבים יכלו להריץ כל תוכנה של מקינטוש ולהתחבר לכל רשת של מחשבי מקינטוש. משקל המחשבים היה בין 2.3 ל־3 ק״ג ומחירי הדגמים בארצות־הברית נועו בין 2,300 דולר לדגם הבסיסי ל-6,400 דולר לדגם היוקרתי. מחשבי PowerBook זכו להצלחה רבה, והם תפסו 40% מכלל מכירות המחשבים הניידים באותה תקופה.

בשנת 1992 הציגה חברת IBM את המחשב "ThinkPad" שהריץ את מערכת ההפעלה Windows, היה בעלי צג LCD ושקל פחות מ־4.5 ק"ג, בגלל יתרונות אלו זכה להצלחה רבה, בעיקר בשוק העסקי. סדרת מחשבי "ThinkPad" ממשיכה להיות מיוצרת על ידי חברת "לנובו".

במאי 2005, לראשונה בהיסטוריה, מספר המחשבים הניידים שנמכרו בארצות הברית היה גבוה ממספר המחשבים השולחניים. הרבעון השלישי של 2008 היה לרבעון הראשון בו מספר המחשבים הניידים שנמכרו ברחבי העולם כולו היה גבוה ממספר המחשבים הנייחים (38.6 מיליון יחידות ניידות לעומת 38.5 מיליון יחידות נייחות). לאחר שהמחשבים הניידים החלו להיות מקבילים בביצועיהם למחשבים השולחניים, הם הפכו למחשבים העיקריים הנרכשים על יד עסקים וצרכנים פרטיים.

חלוקת לתת־סוגים לפי גודל
מקובל לחלק את המחשבים הניידים לקבוצות על פי גודלם:
 מחשבים ניידים הגדולים יותר ממחשבי כף יד אבל קטנים יותר ממחשב נייד ממוצע מכונים palmtops.
 מחשבים ניידים הקטנים יותר מדף נייר בגודל A4 ושוקלים כקילוגרם אחד מכונים גם netbooks.
 מחשבי לוח, Tablet PC – המעוצבים כמשטח אחד, בדרך כלל בגודל דף נייר A4, שניתן לכתוב על המסך שלהם באמצעות עט אלקטרוני.
 מחשבים ניידים אשר שוקלים כ־2.5 עד 3 ק"ג, ומשמשים כתחליף למחשב נייח. הם נקראים Mainstream.
 מחשבים ניידים השוקלים בסביבות חמישה ק"ג נקראים desknotes.
 חלקי ערכת המחשב 
שמאל|ממוזער|250px|מחשב נייד מודרני MacBook Air של חברת אפל
ממוזער|250x250px|קטע מלוח אם של מחשב נייד HP CQ60. CPU=מעבד מרכזי. NB=גשר צפוני. GPU=מעבד גרפי. SB=גשר דרומי.RAM=כרטיסי זיכרון גישה אקראית. WiFi=כרטיס גישה לרשת אל-חוטית
מספר חלקים קיימים אך ורק במחשב נייד אשר אינם קיימים כלל במחשב נייח:
 המחשבים הניידים כיום ניזונים מסוללות ליתיום יון, שהחליפו את טכנולוגיית NiMH הישנה. זמן הסוללה המרבית במחשבים הניידים הוא בין שעתיים למספר גדל והולך של שעות, בשימוש קל, אך הוא עלול לרדת אפילו עד כדי מחציתו בשימוש מוגבר ואינטנסיבי. הסוללות נחלשות עם הזמן, ויש להחליפן, בדרך כלל לאחר תקופת שימוש של בין שנתיים לחמש שנים.
 מחשבים ניידים אשר דלים בחיבורים חיצוניים ניתן לחבר לתחנות עגינה שמספקות למחשב חשמל ומחברות אותו לציוד היקפי. עם התרחבות השימוש בחיבור USB והירידה בחיבורים הגדולים; כגון LPT למדפסות, פחת השימוש בתחנות עגינה אלו, שכן לכניסת USB אחת ניתן לחבר מספר רכיבים חיצוניים שונים.
 ספק הכוח של מחשב נייד אינו מבצע את ההמרה של זרם החילופין לזרם ישיר בו זמנית כבספק הכוח של מחשב נייח, אלא מסופק עם המחשב כשנאי המטעין את הסוללה בזרם ישיר בהתאם למתח העבודה המתוכנן למחשב, ובמחשב מתבצעת המרה למתחים נמוכים יותר לחלקים הדורשים זאת (כגון בקר הUSB) בלבד. התפתחות מרשימה חלה עם התקדמות הטכנולוגיה, ואם בעבר ההתקנים הללו שקלו כחצי ק"ג וכונו "power brick", כיום מיוצרים שנאים דיגיטליים קלים וקטנים יחסית.

רכיבי המחשב הנייד קטנים וקלים יותר מהרכיבים המקבילים להם במחשב הנייח.

מחשבים ניידים משתמשים בתצוגת LCD או המקבילות אליה על־פי רוב מפני דקותן, סוג הפנל והתאורה משתנים לפי הדגמים. הבדל בולט בין מסכי מחשבים ניידים שונים הוא גימור המסך: גימור מבריק מקובל במחשבים זולים או המיועדים לשימושי מולטימדיה משום היותו בעל צבעים "חיים" יותר ומראהו היפה יחסית. בעיה נפוצה של גימור זה היא ההשתקפויות הנוצרות על המסך ממקורות אור, ואכן בדגמים יקרים יותר נוהגות חלק מהחברות לציין שהמסך מצויד בטכנולוגיה כלשהי המפחיתה השתקפות במידה מסוימת. גימור מט לעומתו מקובל במחשבים המיועדים לעבודה ממושכת, עבודה מול מקורות אור ויישומי גרפיקה הדורשים צבעים מדויקים. גודל המסך המקובל למחשבים ניידים הוא 10" ומעלה לקטגוריית הנטבוקים, ו־13" ומעלה לקטגוריית הניידים הרגילים. צפיפות הפיקסלים עולה בהתמדה עם התפתחות הטכנולוגיה, וקיימים מספר סטנדרטים מקובלים, המשתנים עם מטרת המחשב ומחירו. בעבר הייתה מקובלת תצורה של 4:3 – מסך רבוע, וכיום הנטייה היא למסכים רחבים, ורחבים עוד יותר – ביחס 16:9, המקובל יותר במסכי טלוויזיה, למסכי הניידים המיועדים לשימושי מולטימדיה. לאחרונה מסתמנת מגמת עליה במחשבי הפרימיום עם שבירת מחסום רזולוציית הFHD לכיוון רזולוציות ה־2K.

חריץ נפוץ בדגמים רבים הוא PCMCIA לחיבור התקנים המרחיבים את יכולות את המחשב – כגון מודם סלולרי או תוספת נפח זיכרון אחסון, אך כיום דגמים אלו נפוצים פחות.

אמצעי האחסון של המחשב הנייד מוגבל בגודלו, ולכן הדיסקים הקשיחים הפנימיים המיועדים למחשבים ניידים קטנים יותר – 2.5" (64 מ"מ) בהשוואה למיועדים למחשב הנייח – 3.5" (90 מ"מ), ולכן קיבולת זיכרונם פחותה ביחס לדיסקי המחשב הנייח. כיום עקב טכנולוגיות מזעור כונני ה־2.5" מדביקים את פער הנפח של כונני ה־3.5" ולעיתים אף משתווים אליו, אם כי ביצועיהם פחותים בדרך כלל מאחיהם הגדולים. במחשבים ניידים המיועדים לשוק הגבוה מקובלת כיום טכנולוגיה חדשה המחליפה את הדיסק הקשיח או באה עמו במשולב – כונן מצב מוצק – SSD (בשונה מהכוננים המבוססים דיסק קשיח) שאינו מכיל חלקים נעים ולכן מהירותו ועמידותו גבוהים הרבה יותר מדיסק קשיח רגיל. חסרונותיו העיקריים כרגע הם מגבלת נפח ומחיר, וכן הקושי לשחזר ממנו מידע במקרה של מחיקה, תקלה פיזית, או חשמלית, ולכן מקובל להשתמש בו ככונן הראשי או כמטמון לדיסק קשיח רגיל להאצת ביצועי המחשב, אך לא לאחסון מידע.

 כושר שדרוג ותיקון 

אפשרויות השדרוג והתיקון של מחשב נייד מוגבלות ביותר. בדרך כלל רוב רכיבי במחשב מודפסים או מולחמים על לוח האם המתוכנן ייחודית לדגם המחשב על מנת לחסוך מקום וצריכת חשמל, והחלפתם אינה אפשרית. בנוסף, תיקוני הלחמה במעבדה הם יקרים ומסובכים, ולכן אינם מקובלים.

לעומת מחשב שולחני, שבדרך כלל המשתמש עצמו יכול לשדרג על ידי הוספת כרטיסי הרחבה, ציוד היקפי ואפילו זיכרון, במחשב נייד המשתמש בדרך כלל לא אמור "לפתוח" את המחשב, ויצרנים רבים דורשים שכל שדרוג ייעשה במעבדה מוסמכת.

עם עליית גודל המחשב כמות הרכיבים המולחמים פוחתת בהתאמה, וניתן למצוא ברוב המחשבים כונן קשיח הניתן להחלפה, חריץ זיכרון RAM פנוי שאינו מולחם אחד או שנים, ולעיתים גם כרטיס הרשת האלחוטית ניתן להסרה או החלפה. משתמשים בעלי ידע טכני יכולים לעיתים נדירות להחליף את הכונן הקשיח או כונן התקליטורים המובנה במחשב, לכונן SSD לשיפור משמעותי בביצועי המחשב.

החלפה ישירה של רכיבים מקולקלים יכולה לכלול החלפת הצג, הכוננים, יחידות האחסון ורכיבים אחרים, אולם מחירי התיקון עלולים להיות גבוהים ביותר, אפילו כאשר הדבר בר ביצוע בקלות, כיוון שפירוק מחשבים ניידים מסובך ומורכב, ומעבדות אלקטרוניקה נוטות לגבות תשלום יקר על עצם ההתעסקות עם מחשב נייד. קושי נוסף שמקשה על שדרוג נובע מחוסר בתקן אחיד לייצור מחשבים ניידים, היוצר שוני בחלקי החילוף המיועדים ממחשב למשנהו.

ראו גם
חומרה – מונחים
מחשב
אולטראבוק
מחשב לוח

 קישורים חיצוניים 



 , עם כתוביות בעברית

 הערות שוליים 

*
קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
נייד