חייל

ממוזער|220x220 פיקסלים|חיילים אמריקאים בעיראק
חייל הוא כל אדם שהתגייס לשורותיו של צבא של מדינה ריבונית בשירות חובה, בהתנדבות, בשירות קבע או בשירות מילואים.

 אפיון 
חיילים הם חלק ממבנה היררכי וקפדני הקרוי צבא. במסגרת הצבא, מחולקים החיילים ליחידות שונות, בהן חיל רגלים, חיל הנדסה קרבית, חיל שריון, חיל ים וחיל האוויר.

לא כל החיילים הם לוחמים, על אף שרובם המכריע עוברים במהלך שירותם הכשרה בשימוש בנשק ברמה כזו או אחרת. למעשה בכל צבא רוב החיילים משרתים בתפקידים לא קרביים (כדוגמת תפקידי פקידות, לוגיסטיקה או מחקר ופיתוח), ורק מיעוטם (בערך 25%) קרביים.

החיילים מובחנים מאזרחים במשמעת וההיררכיה הפנימית הנוקשה של הצבא, היכולת של הקצינים להטיל עונשים על החיילים ועוד. אומנם גם בארגונים אחרים קיימים אמצעי משמעת, ובהם פיטורים, אך הצבא יכול להעניש את חייליו בסנקציות פיזיות, במעצר ומאסר בכלא צבאי ובצבאות מסוימים אף בעונש מוות. המשפט הצבאי שונה מהמשפט האזרחי ומחמיר ממנו ועל אכיפתו ממונה משטרה צבאית. החיילים לובשים מדים ועליהם דרגות, סמלים וסימני זיהוי המעידים על שיוכם הארגוני. לרוב, יחידות וחילות שונים מובחנים באמצעות כומתות זהות בצבעים שונים, תגי יחידה וסיכות. לזרועות שונות בצבא ייתכנו מדים בצבע שונה.

חיילים מובחנים זה מזה באמצעות דרגה המסמלת את מיקומם בהיררכיה הצבאית. הדרגות מתחלקות לדרגות חוגרים, דרגות נגדים ודרגות קצינים.

ממוזער|חיילי חי"ר ירדנים

 מעמד החייל במשפט הבין-לאומי 
מעמד החייל במשפט הבין-לאומי מוסדר בעיקר באמנות ז'נבה ובפרוטוקולים הנוספים להן. על פי המשפט הבין-לאומי ההומניטרי, חיילים המשתייכים לכוחות המזוינים של מדינה נחשבים "לוחמים חוקיים" (Lawful Combatants).

 הגדרת לוחם חוקי 
לוחם חוקי הוא אדם המשתייך לכוחות המזוינים של צד לסכסוך מזוין בין-לאומי. על פי הפרוטוקול הראשון הנוסף לאמנות ז'נבה משנת 1977, לוחם חוקי חייב לעמוד בתנאים הבאים:
 שמאל|220px|ממוזער|חייל מארינס בעת מלחמת וייטנאם.השתייכות לכוח צבאי מאורגן הכפוף למערכת פיקוד ברורה
 נשיאת סימני היכר קבועים וברורים המבדילים אותו מאזרחים
 נשיאת נשק בגלוי
 פעילות בהתאם לדיני המלחמה

 זכויות וחסינויות 
המשפט הבין-לאומי מעניק ללוחמים חוקיים מספר זכויות מרכזיות:
 חסינות מפני העמדה לדין פלילי בגין פעולות לחימה חוקיות
 זכאות למעמד של שבוי מלחמה במקרה של נפילה בשבי
 הזכות לטיפול רפואי במקרה של פציעה
 הזכות ליחס הומני בהתאם לאמנת ז'נבה השלישית

 חובות ומגבלות 
לצד הזכויות, המשפט הבין-לאומי מטיל על הלוחם החוקי חובות:
 החובה להבחין עצמו מהאוכלוסייה האזרחית
 האיסור על פגיעה מכוונת באזרחים
 החובה לנהוג בהתאם לעקרונות המשפט הבין-לאומי ההומניטרי
 החובה להעניק יחס הומני לשבויי מלחמה

 פגיעה 
במשפט הבין-לאומי ההומניטרי, סוגיית הפגיעה בחיילים מוסדרת באמנות ז'נבה (1949), בתקנות האג (1907) ובפרוטוקול הראשון הנוסף לאמנות ז'נבה (1977). מסגרת משפטית זו מגדירה את התנאים בהם מותרת או אסורה פגיעה בחיילים.

 המשפט הבין-לאומי מבחין בין מספר מצבים מרכזיים בהקשר של פגיעה בחיילים 
 בעת עימות מזוין – חייל המשתתף באופן פעיל בפעולות איבה מהווה מטרה צבאית לגיטימית.
 חלק מהמערך הצבאי הפעיל – הדבר נכון גם כאשר הלוחם נמצא בשטח צבאי או בבסיס, גם אם אינו מבצע פעולת לחימה באותו רגע, שכן הוא נחשב חלק מהמערך הצבאי הפעיל.
 נמצא במתקן צבאי – חייל לובש מדים ונמצא במתקן צבאי, הוא מהווה מטרה לגיטימית גם אם אינו משתתף באופן ישיר בלחימה באותו רגע. זאת מכיוון שהימצאותו במתקן צבאי בזמן עימות מזוין מסווגת אותו כחלק מהכוח הלוחם. לעומת זאת, חייל הנמצא מחוץ למסגרת צבאית, למשל בחופשה בביתו או בפעילות אזרחית מובהקת, אינו מהווה מטרה לגיטימית באותה עת. סוגיית המדים מהווה מרכיב משמעותי בהגדרת מעמד הלוחם. לוחם במדים מזוהה באופן ברור כחלק מהכוח הלוחם ולכן מהווה מטרה לגיטימית כאשר הוא נמצא בהקשר צבאי. לעומת זאת, לוחם שאינו במדים ואינו מעורב בפעילות צבאית אינו מהווה מטרה לגיטימית, אלא אם כן הוא משתתף באופן ישיר בפעולות איבה.

קרביות החיילים
לא כל החיילים הם לוחמים, רובם הגדול משרת בתפקידים עורפיים ותפקידם לא כולל פעולות קרביות (כגון עובדי רס"ר, פקידים, מזכירות, אנשי חימוש ולוגיסטיקה, טבחים, מתכנתים וכדומה). במהלך הכשרתם החיילים (כולל שאינם לוחמים) רוכשים מיומנות והכשרה צבאית בנושא קליעה וירי, שדאות ומצבי לחימה שונים.

בצה"ל יש חלוקה לשלוש רמות קרביות:
 לוחמים – חיילים קרביים, שתפקידם העיקרי לחימה, והם משרתים בחזית.
 תומכי לחימה – חיילים שתפקידם העיקרי איננו לחימה, והם משרתים בחזית.
 עורפיים ("ג'ובניקים") – חיילים לא קרביים המשרתים בעורף.

טיפוסי חיילים קרביים
חיילים קרביים מתחלקים בדרך כלל לכמה סוגים: כבדים, קלים בינוניים וסדירים לעומת לא סדירים. החלוקה הזאת תקפה הן לפרשים והן לחיל רגלים. מקורה של החלוקה עוד בעת העתיקה והיא קיימת עד עצם היום הזה.
ממוזער|220x220 פיקסלים|חייל צבא אוסטרליה באימון, 2011

סדירים ולא סדירים
חיילים סדירים הם חיילים שמגויסים מתוקף צו חוקי של המדינה והם משרתים בדרך כלל תקופה מוגדרת היטב בכוחות המזוינים של אותה מדינה. חיילים סדירים מקבלים אימון אחיד וכלי נשקם מסופקים ברוב המקרים על ידי המדינה. החיילים הסדירים הראשונים היו ככל הנראה שומרי ראשם של המלכים בעת העתיקה ושכירי חרב.

חיילים לא סדירים זוכים לרמת חופש גדולה יותר מאשר החיילים הסדירים. בדרך כלל המשמעת ביחידות אלו רופפת יותר ואימונם לקוי בדרך כלל יחסית לכוחות הסדירים. אף שרוב צבאות העולם עברו לחיילים סדירים, יש מקום גם ללוחמים לא סדירים. בכמה וכמה צבאות בעולם מקובל שירות של אנשי מילואים, שמאומנים לתפקיד מסוים ומשוחררים לאזרחות לאחר תום האימון או השירות הסדיר שלהם, ונקראים לשירות רק בעת מלחמה. מודל זה מוזיל את העלות של החזקת החיילים, ומאפשר לצבא לגדול באופן משמעותי בזמן חירום.

בעת העתיקה וימי הביניים החיילים הלא סדירים היו בדרך כלל מיליציה שגויסה מקרב האזרחים. גם בעת החדשה השתמשו בחיילים לא סדירים דוגמת הקוזאקים לביצוע משימות שחיילים סדירים מתקשים בביצוען.

כבדים, בינוניים וקלים
שמאל|ממוזער|220px|פסל של הופליט יווני – דוגמה לחייל כבד
חלוקה נוספת שקיימת לצד החלוקה לסדירים ולא סדירים היא החלוקה לקל וכבד. החלוקה הזאת לא מבטלת את החלוקה הקודמת. ייתכן שגם החיילים הסדירים וגם הלא סדירים יסווגו בתור הכבדים או בתור הקלים. החלוקה הזאת לא קיימת בצבאות מודרניים ונוהגים להפריד רק את החיילים הקלים משאר החיילים שאין להם בדרך כלל שם מיוחד או לעיתים קוראים להם "חיילי קו" כי הם נלחמו במערך קווי במאות ה-17 עד ה-19.

בצבאות מודרניים התיאור של החיילים הקלים מתייחס בדרך כלל לנשק מסייע דוגמת תותחים, מרגמות, רכב קרבי משוריין וכיוצא באלה. פלוגות קלות יהיו חמושות בנשק מסייע במספר קטן יותר יחסית לפלוגות הרגילות. בדרך כלל אלו הפלוגות הניידות בצבא. סיירת מטכ"ל, למשל, היא סוג של יחידה קלה.

המשמעות של "כבד", "בינוני" ו"קל" בצבאות של העולם העתיק וימי הביניים מתייחסת למשקל הציוד. הכוונה בראש ובראשונה לשריון ולסוג השריון. ככלל שהשריון כבד יותר, כך החייל יחשב לכבד יותר. כך חיילים ללא שריון או עם שריון דל יחשבו לקלים ואילו ההופליטים בעלי שריון במשקל של כ-30 ק"ג יסווגו ככבדים.

השריון קבע גם את צורת הלחימה של החייל. חייל בעל שריון כבד איננו נייד כל כך וחשוף מאוד להתקפות של החיילים הקלים, הניידים ממנו. כתוצאה מכך, החיילים הכבדים התקבצו תמיד לגושים גדולים דוגמת הפלנקס או מבנה צפוף אחר. סיבה נוספת לגושים גדולים היא גידול בכושר ההבקעה של החיילים הכבדים: לגוש גדול קל יותר להבקיע את שורות האויב.

 מיון לפי צורת לחימה 
בימינו ההבדל העיקרי בין החיילים הקרביים היא פלטפורמת הלחימה:
 חיל רגלים – לחימה רגלית, רכובה, מוסקת וכבדה באמצעות רכבי שטח, נגמ"שים, רק"ם ועוד. עם זאת החיל מחזיק בפלוגות סיור, ביחידות נ"ט ללחימה נגד טנקים ובלוחמי הנדסה קרבית. חיילי הרגלים זוכים להכשרה צבאית קרבית ברמה הגבוהה ביותר (למעט כוחות מיוחדים).
 כוחות מיוחדים וקומנדו המתמחות בלוחמה רגלית ולרוב גם חשאית.
 חיל שריון – לחימה באמצעות טנקים.
 חיל הנדסה – לחימה באמצעות חבלה והנדסה צבאית תוך כדי לחימה רגלית וממוכנת. חיילי ההנדסה זוכים להכשרה צבאית קרבית ברמה השנייה הגבוהה ביותר וזהה לזו של לוחמי החי"ר ובנוסף מתפקדים כמוהם בלחימה באופן כללי.
 חיל תותחנים – לחימה באמצעות ארטילריה כגון תותחים והוביצרים, תותחים מתנייעים ומשגרי רקטות.
 חיל אוויר ובו טייסי קרב המפעילים מטוסי קרב ומסוקי קרב.
 חיל ים ובו לוחמים המפעילים כלי שיט קרביים כגון אוניות מלחמה, ספינות טילים, צוללות ונושאות מטוסים.

ראו גם
 צבא
 שימוש צבאי בילדים ובנערים

 קישורים חיצוניים 



קטגוריה:מקצועות צבאיים
קטגוריה:עיסוקים קרביים
קטגוריה:תפקידים צבאיים

ar:جندي (رتبة عسكرية)
fr:Militaire#Fonctions dans l'armée