חמיצה

חֲמִיצָה, המוכרת גם כבּוֹרְשְׁ (ביידיש בּאָרשט, בפולנית Barszcz נהגה: בָּארשץ', ברוסית בורש - борщ , בהונגרית: Borscs), היא מרק חמוץ בצבע אדום שמקורו בסלק, המאפיין מטבחים מסורתיים של מזרח אירופה.

קיימים סוגים רבים מאוד של חמיצה. במטבח הרוסי לבדו יש כ-40 סוגים שונים של המרק. לרוב מבשלים אותו עם בשר חזיר או עוף. את הגרסה הצמחונית שלו נהוג לעיתים להגיש קר בתוספת ביצה מבושלת וחתוכה, בצל ירוק ומלפפון חמוץ. עוד כולל המרק בדרך כלל כרוב, גזר, שמיר, עגבניות, שעועית, תפוחי אדמה, פטריות ומלפפון. נהוג להגישו עם מעט שמנת חמוצה.

 הבדלים בין מטבחים 
המרק מוגש הן חם והן קר; ברוסיה נהוג להגישו קר בקיץ.

בארצות בלטיות, בעיקר בליטא, נהוג להגיש את החמיצה בנפרד ואליה מצורפת בנוסף צלחת עם שמנת חמוצה ועוד אחת עם ירקות.

כמו כן, המרק יכול להיות מוגש עם מרכיביו השונים בתוכו (כבורשט אוקראיני) או לחלופין כמרק "צח" שמרכיביו הוצאו ממנו לאחר חליטתם (כבורשט פולני).

 האטימולוגיה של השם וההיסטוריה 
על פי המילון האטימולוגי של השפות הסלאביות שם המרק מגיע משמו של הצמח, הנקרא במקור בורשוויק (שם מדעי: Heracleum sphondylium), בעל עלים המשמשים למאכל.

מקורו של המרק לא ידוע, ככל הנראה הוא הופיע ברוס של קייב. ניתן לומר בוודאות שהחמיצה הייתה ידועה באזור כבר בסביבות המאה ה-14–15. בהמשך עם תחילת שימוש בתפוח אדמה ועגבניות בתחומי האימפריה הרוסית שהפכו להיות חלק בלתי נפרד של המתכון.

הבורשט הגיע לישראל עם העליות הראשונות ממזרח אירופה

ביהדות
בהלכה היהודית נוצר דיון תרבותי-הלכתי לגבי חשיבותה של החמיצה. קיימים טקסים רבים ביהדות המצריכים שתיית יין, כדוגמת קידוש, הבדלה וברכת המזון. מכיוון שלרבים מיהודי אשכנז לא היה יין כשר זמין, נהגו רבים מהם להשתמש בשיכר כתחליף ליין, פתרון שניתן לו מקום כבר בתלמוד הבבלי. אומנם, לגבי החמיצה קבעו פוסקי ההלכה כי לא ניתן להתייחס אליה כאל שיכר, וקבעו שהיא 'כמו מים' מבחינת חשיבותה.

 קישורים חיצוניים 

 קורין רסלין, מתכון לחמיצת סלק בורשט אוקראיני/רוסי
 מתכון לבורשט צמחוני מאתר yummyfoodies




הערות שוליים

קטגוריה:מרקים
קטגוריה:המטבח היהודי
קטגוריה:המטבח הפולני
קטגוריה:המטבח הרומני
קטגוריה:המטבח הסובייטי
קטגוריה:המטבח הרוסי
קטגוריה:המטבח האוקראיני
קטגוריה:מאכלים לאומיים
קטגוריה:מאכלי כרוב