אוגוסט קונט

אוגוסט קונט או בשמו המלא איזידור אוגוסט מרי פרנסואה גזוויה קונט (בצרפתית: Isidore Marie Auguste François Xavier Comte; 17 בינואר 1798 – 5 בספטמבר 1857) היה סוציולוג ופילוסוף צרפתי. נחשב לאחד ממניחי היסוד לדיסציפלינה הסוציולוגית כמדע שיטתי ופוזיטיביסטי. טובע המונח 'סוציולוגיה'.

ביוגרפיה
ילדות וצעירות
אוגוסט קונט נולד ב-1798 במונפלייה כבן בכור בין ארבעת הילדים של משפחה קתולית ומונרכיסטית.    אביו לואי-אוגוסט-גזווייה קונט (1859-1776) היה אחראי על גביית המיסים במחוז ארו. גם הסב מצד אביו, סימון קונט, היה גם הוא מפקח פיננסי שמקורו ביישוב ארלף בחבל מורוואן. לאורך השנים רב קונט עם אביו, בעוד ששמר על קשר טוב עם אמו, פליסיטה-רוזלי לבית בואייה  (1837-1764).
אחיו נקרא אדולף ואחותו, אליקס.
בילדות התחנך קונט אצל הוריו ובגיל 9 נכנס לפנימיhת בית הספר התיכון של מונפלייה, לימים התיכון ז'ופר. בני דורו הושפעו מאוד על ידי המהפכה הצרפתית. על אף ייחוס המשפחה כבר בגיל 13 לדבריו חזר בשאלה ונמשך לדעות הרפובליקניות. הוא היה תלמיד מבריק בכל המקצועות - ממתמטיקה דרך רטוריקה עד לדקדוק השפה הלטינית. מוריו ציינו כי חונן בזיכרון יוצא מגדר הרגיל.
ב-1813 עבר קונט  בהצלחה את מבחני הכניסה לאקול פוליטקניק אולם לא התקבל בגלל הגיל הצעיר - 15 שנים. דניאל אנקונטר, מתמטיקאי שהיה פרופסור באוניברסיטת מונפלייה העביר לו שיעורים מיוחדים וחיזק את עיניינו של קונט במדעים המדויקים. לבסוף ב 2 בנובמבר 1814 התקבל לאקול פוליטקניק באחד המקומות הראשונים.
וזכה  בבית הספר במעמד "קפוראל" ("רב-טוראי").
 לימודיו האקול ופליטקניק 
קונט נהנה מהערצת עמיתיו ללימודים שכינו אותו "סנגארל" בגלל כישרונו הסאטירי או "הפילוסוף". במעמדו כ"קאפורל" זכה לקבל שיעורים ממדענים מעולים כמו פרנסואה אראגו, לואי פנסו, אלקסיס פטי, ז'אן טנאר ואוגוסטן קושי.
עם זאת ביוני 1815 הפרת כללי המשמעת במוסד האוניברסיטאי גרמה לו לאבד את מעמדו כ"קאפורל". הוא התחיל לקבל יותר ויותר עונשים. אחרי הרסטורציה הצרפתית באותה שנה בעקבות תקרית הבבית הספר החליט שר הפנים החדש הרוזן וובלאן להעניש את אחד המדריכים בשם לפברור דה פורסי ובאפריל 1816 כל המחזור של קונט סולק מהפוליטקניק בגין "חוסר משמעת". 
מעריכים שהחלטה זו ביקשה להפיג את האווירה הרפובליקנית ששררה בבית הספר הגבוה ולמנוע התעוררותן של שאיפות החשודות כבונפרטיסטיות.  
לפני שובו למופנלייה הקים קונט עם כמה מחבריו ללימודים את איגוד תלמידי האקול פוליטקניק, יוזמה שגרמה לו להיות במעקב משטרתי בהוראת שר המשטרה אלי דקאז. מכתביו נתפסו וצונזרו.

פעילותו בהמשך
קונט נולד בשלהי המהפכה הצרפתית. מתוך ניסיון לפתור את מצוקותיה של צרפת של אחרי המהפכה, הוא גיבש מדע לו ביקש לקרוא "סוציולוגיה". מבחינתו מדע שכזה נועד לשמור על ערכי תנועת הנאורות, בהם הפוזיטיביזם – ערך איתו הוא מזהה עד היום. קונט ביקש לבצע סינתזה בין הרעיונות שעלו לפניו, בפילוסופיה ובמדעים השונים, מתוך מטרה ליצור מדע חדש שיוכל לשמש תרופה לחוליי החברה. המדע הזה, טען, הוא מדע הסוצילוגיה – מלכת המדעים יחד עם הפסיכולוגיה ומדעי המוסר שייווצרו בהמשך (כך קיווה). במסגרת כך, הסוציולוגיה חייבת הייתה להיות מסוגלת לספק תוכנית ומתודה לגבי איסוף הידע והנתונים, וכן גם הייתה חייבת להציע כלים אנליטיים לניתוח הנתונים הנאספים. בכך קונט היה ממבשרי המדעים הפוזיטיביים כפי שאלו התעצבו במאות האחרונות. עם זאת, זו דרישתו השלישית של קונט מהסוציולוגיה שמשכה את האש הרבה ביותר: קונט דרש שהסוציולוגיה גם תספק כלים למימוש גאולת האדם והחברה. זה מתוך הדרישה הזו שהוא מפתח את "דת הפוזיטיביזם" שלתקופה מסוימת זכתה לתמיכה (ובתקופתו של דורקהיים כבר הפכה למושא לזלזול וביקורת).

בין שנות השלושים לסוף שנות הארבעים של המאה התשע עשרה גיבש, בסדרה של ספרים, את תפיסת הפוזיטיביזם שלו. בתוך כך טען למהלך התפתחותי של המדעים כל הדרך מהאסטרונומיה והפיזיקה ועד למדעי החברה שקיווה לעזור ליצור. הוא ביקש להציב במרכז מדעי החברה את האמפיריות השיטתית מתוך מטרה להגיע ליכולת לנהל ולהנדס את החברה העתידית. מבחינת קונט, אלה הסוציולוגים שצריכים לעמוד בראש הארגונים החברתיים שכן הם יהיו המומחים לדרכי התנהלות החברה.

 עבודתו הסוציולוגית 
נקודת המוצא של קונט היא שעל חברה להכיל הרמוניה בין תחושות, מחשבות ופעולות: זה רק מתוך הרמוניה שכזו, טען, שהחברה יכולה להתנהל בצורה בריאה. מתוך ההבנה הזו ניסח את "חוק שלושת השלבים" בשנת 1844. במסגרת הכלל, החברה האנושית עוברת מבחינה תאורטית שלושה שלבים של התפתחות, השלב הראשון הוא השלב התאולוגי, משם ישנה תנועה לשלב המטאפיזי ולבסוף לשלב המדעי. המעבר התאורטי משלב לשלב מבוסס על שאילת שאלות, שאלות שעולות מתוך האינטראקציות בין הביטויים של שלושת השלבים. שלושת השלבים מכתיבים גם סוגים מסוימים של תשובות שהחברה יכולה להציע עבור השאלות הללו. מאוחר יותר בחייו יטען קונט ששלושת השלבים במציאות מתקיימים במקביל, ושההבחנה בינם היא בחלקה אנליטית.

עבור קונט, השלב המעניין המרכזי הוא השלב המדעי, בו החברה הצרפתית של תקופתו נמצאת (כך טען). קונט טוען שבמסגרת קיומה של החברה הצרפתית בשלב המדעי, השאלות שמנחות את צרפת הן שאלות על החוקים שעל בסיסם מתקיימת ומתנהלת החברה. החוקים הללו, טוען קונט, צריכים לעמוד בתנאים של "בו-זמניות" במובן זה שעל החוקים להסביר היבטים שונים ומקבילים שמתקיימים בתופעות שונות. תנאי אחר בנוגע לחוקים הוא לגבי חוקים שעוסקים בקדימות (קונט שלל את האפשרות של הסוציולוגיה להסביר סיבה ותוצאה), כלומר באיזו תופעה מופיעה לפני איזו תופעה אחרת. החיפוש אחר החוקים, המשיך קונט, מוגבל על ידי מספר טעמים: ראשית על ידי המגבלות הביולוגיות שלנו ("אדם עיוור יתאר את המציאות אחרת מאדם רואה), ושנית על ידי השינויים ההיסטוריים שהעולם והחברות שמרכיבות אותו עוברות. מבחינת קונט, אין החברה הצרפתית של אחרי המהפכה כחברה הצרפתית שלפניה.

דיון מעניין נוסף שקונט עסק בו הוא הדיון בחלוקת העבודה. התזה הבסיסית של קונט בנושא זה היא שעלינו להבין את המבנים החברתיים, ובתוכם את חלוקת העבודה, על בסיס יחסים של חלקים מתוך שלם, כשהשאלה היסודית היא מה הפונקציה שממלאים אותם חלקים במכלול. הדרך להגיע להבנה הזו, טוען קונט, מבוססת על חיפוש פתולוגיות, ובתוכן חלוקה לא שוויונית של יחסי העבודה. קונט מקדיש מקום נרחב למחקר ההיסטורי ("המסורת ההיסטורית היא מה שמבדיל את האדם מן החיות") כשהוא מבדיל בתוך כך בין מחקר "סטטי" למחקר "דינמי"לפי הספר המופתי The Making of Sociology מאת Ronald Fletcher לא ידוע לנו האם קונט קרא את מרקס. כן ידוע לנו שמרקס קרא והעריך את כתביו של קונט.. קונט מסיים את תרומתו לדיון באמירה לפיה על הסוציולוגיה לחקור את התופעה ואת החברה בכללותן, לא לפצל את המחקר למני תחומים נפרדים.

 קישורים חיצוניים 

 מידוע הדת חלק א: אוגוסט קומט וראשית הסוציולוגיה, באתר e-mago




לקריאה נוספת
Bruno Gentil, Auguste Comte, l'enfant terrible de l’École Polytechnique, Cyrano Eds, 2012

(en) Mary Pickering, Auguste Comte. An Intellectual Biography, Cambridge, Cambridge University Press, 2006.,
André Sernin, Auguste Comte, prophète du XIXe siècle, Albatros, 1993, p. 20-21.

הערות שוליים

קטגוריה:סוציולוגים צרפתים
קטגוריה:פילוסופים צרפתים
קטגוריה:פילוסופים של המדע
קטגוריה:פילוסופים של המאה ה-19
קטגוריה:בוגרי אקול פוליטקניק
קטגוריה:קתולים לשעבר
קטגוריה:אגנוסטים
קטגוריה:אישים הקבורים בבית הקברות פר לשז
קטגוריה:צרפתים שנולדו ב-1798
קטגוריה:צרפתים שנפטרו ב-1857