שידור דיגיטלי

שידור דיגיטלי הוא השימוש באותות ספרתיים כחלק מטכנולוגיית השידור של הרדיו והטלוויזיה. השידור הדיגיטלי מתקדם בהשוואה לשיטות השידור האנלוגיות. בשיטות השידור הדיגיטליות, רכיבי הקול ורכיבי התמונה מקודדים באופן דיגיטלי (האותות מתורגמים לרצף של סיביות), ולרוב מתווספים אליהם גם נתונים נוספים כגון לוח משדרים, כתוביות ותרגום, ופירוט אודות התוכן המשודר. בדרך כלל, הדיונים והפעולות הקשורות בשידור הדיגיטלי מתמקדים בשידורי הטלוויזיה.

השידור הדיגיטלי מיושם בשידורי הלווין, הכבלים ובשנים האחרונות גם בשידורים הקרקעיים.

יתרון שיטת השידור הדיגיטלי (בהשוואה לשידור האנלוגי):

 היכולת לשלב טכנולוגיות דחיסה בשידור.
שימוש ברוחב סרט מצומצם מה שמאפשר הקצאת תדרים לערוצים ושימושים נוספים.
אפשרות שידור של ערוצים רבים באותו התדר.
תאימות למחשבים, אינטרנט
 איכות קול ותמונה גבוהים במיוחד.
אפשרות לשדר כתוביות וערוצי קול במספר שפות.
 תמיכה ברזולוציית תמונה גבוהה (למשל HDTV).
 יכולות אינטראקטיביות, שנקראות ITV (interactive television) הטלוויזיה האינטראקטיבית באמצעות הלוויין ואו הכבלים.
הפחתה בהספק השידור, והוזלה בעלותו.

בכל העולם מתקיים תהליך של מעבר לשידור דיגיטלי שמלוה בהפסקת השידור האנלוגי. במרבית המדינות תהליך המעבר הסתיים או שהוא בשלבי סיום.

שידור דיגיטלי בישראל
חברת בזק שידרה רדיו דיגיטלי בשיטת DAB כניסוי משנות התשעים ועד 2007.

yes הטלוויזיה בלוויין משדרת טלוויזיה דיגיטלית.

חברת הטלוויזיה בכבלים, HOT החלה לשדר בתקן דיגיטלי בשנת 2001. השידור האנלוגי הופסק כליל בשנת 2014.

החל מאוגוסט 2009, מופעל בישראל שידור טלוויזיה דיגיטלי קרקעי של מספר ערוצי טלוויזיה - עידן+. השידור האנלוגי הופסק בשנת 2011. הערוצים הישראליים שמופצים חינם דרך הלוויין עמוס מועברים גם-כן באופן דיגיטלי.

 קישורים חיצוניים 
 אתר GoDigital העוסק בשידורים דיגיטליים

הערות שוליים

*
קטגוריה:טכנולוגיה תקשורתית