חנוכייה

חֲנֻכִּיָּה היא תשמיש מצווה יהודי שבו נוהגים להדליק את הנרות בחג החנוכה.

 שמות 
המילה "חנוקיאה" רווחה בקרב יהדות ספרד בישראל ובארצות הבלקן, והמילה "חֲנֻכִּיָּה" נכנסה לעברית בסוף המאה ה-19 בירושלים על ידי חמדה בן-יהודה, אשתו של אליעזר בן-יהודה.

במקורות וברוב ספרי ההלכה, היא נקראת "מנורת חֲנֻכָּה" ובקיצור "מנורה", וכך עדיין מקובל לקרוא לה במקומות מסוימים, ובעיקר מחוץ לישראל.

 הדלקת נרות חנוכה 
ממוזער|250px|הדלקת נרות חנוכה, קהיר, 1942

מנהג הדלקת נרות בחנוכה הונהג כסמל לציון חנוכת בית המקדש שכלל גם את חידוש הדלקת הנרות במנורה (בה נעשה נס פך השמן) בידי החשמונאים במאה ה-2 לפנה"ס, לאחר שהצליחו לכבוש מחדש את בית המקדש השני מידי הכובשים היוונים.

מצווה להדליק נרות בחנוכייה ולפרסם את נס פך השמן ברבים (פרסומי ניסא) לזכר ניצחון המכבים על היוונים. ולכן נוהגים להניח את החנוכייה בחלון הבית או בפתח הדלת, כדי שייראו מבחוץ. בבתים מסוימים מותקנים ביתני ברזל או מתכת קטנים שניתן להניח בהם את החנוכייה כך שתיראה לעוברים ברחוב ועדיין תישמר מפני פגעים שונים. אם הדבר לא מתאפשר, ניתן להניח את החנוכייה בתוך הבית, סמוך לדלת הכניסה, בצד שמאל של הנכנס. זמן ההדלקה הוא מצאת הכוכבים עד שתכלה רגל מהשוק, כלומר: ההדלקה צריכה להיות בזמן שעדיין מסתובבים אנשים בחוץ.

 מבנה 
ממוזער|חנוכיה מתימן במבנה הקדוםהחנוכייה בימי קדם הייתה שורת מנורות שמן עשויות מחרס או מתכת שהוצבו זו בסמוך לזו, או מנורה אחת עגולה בעלת שמונה פתחי פתילות. בימי הביניים התפתחו חנוכיית המתכת האשכנזית וחנוכיית החרס הספרדית. בספרד הוסיפו לחנוכייה קיר אחורי ששימש לתלייתה, בגרמניה עשו שימוש לראשונה בנברשת עומדת בעלת שמונה קנים בתוספת כן מוגבה עבור השמש, צורה זו כנראה בהשפעת מנורת בית המקדש, בתימן השתמשו בקערת אבן (עשויה מאבן מיוחדת) בעלת חריצים סביב עיגולה.

200px|ממוזער|חנוכייה מכסף
שימוש בחנוכייה העשויה מכסף כהידור מצווה נזכר במאה ה-16, בספרו של רבי משה בן מכיר, סדר היום, הרב אברהם אזולאי כתב חמש עשרה דרגות בהידור חומר החנוכייה.

כיום לרוב החנוכייה בנויה כמנורה בעלת שמונה קנים לשמונה נרות חנוכה לשמונת ימי החנוכה, ובמרכז קנה נוסף המיועד לשַמָּש. זאת בדומה למנורת בית המקדש, אך בה היו רק שבעה קנים. ביום הראשון מדליקים נר אחד, ובכל יום ויום מוסיפים עוד נר עד שמונה נרות ביום השמיני, כמו נס פך השמן שהספיק לשמונה ימים. תפקיד השמש הוא להדלקת יתר הנרות וגם שאם ישתמשו לאור החנוכייה, יהיה זה לאורו של השמש, ולא לאור שאר הנרות שאסור להשתמש לאורם.

חנוכייה כשרה היא חנוכייה שהנרות שבה מרוחקים זה מזה באופן שמספיק להבחנה בין נר לנר, כך שיוכלו לספור אותם, ולכתחילה מהדרים שכל שמונת הנרות יעמדו בקו ישר, בגובה אחיד. השמש צריך להיות נבדל מיתר הנרות באופן כלשהו, לדוגמה בגובה שונה או במרחק מסוים משאר הנרות.

בחסידות חב"ד, יש הנוהגים להשתמש בחנוכיות עם קנים אלכסוניים ולא מעוגלים בהשראת צורת מנורת המקדש. שכן הרבי האחרון מנחם מנדל שניאורסון סובר בהתאם להבנתו את שיטת הרמב"ם שקני המנורה היו אלכסוניים ולא מעוגלים.

בישראל ובגולה נהוג בגני הילדים ליצור עם הילדים חנוכיות פשוטות לנרות שעווה דקים שבהן משתמשים הילדים במהלך החג.

גלריית חנוכיות

 ראו גם 
 נס פך השמן
 המנורה

 לקריאה נוספת 
 אורה יפה (עיצוב), אדריכלות במנורת החנוכה: השתקפות צורות ארכיטקטוניות במנורת החנוכה מתוך אוסף מנורות חנוכה במוזיאון ישראל, מוזיאון ישראל, 1979. 

קישורים חיצוניים

 הלכות חנוכייה כשרה ופסולה, הרב אליעזר מלמד, מתוך אתר פניני הלכה.
 חנוכייה, באתר של משרד החינוך
 חנוכיות, באתר "צפונט"

 בעל החנוכייה נרצח בשואה - החנוכייה שרדה, מתוך התערוכה "עדים דוממים: סיפורי חפצים מאוסף מוזיאון יד ושם", באתר יד ושם
 תצלומי הדלקת חנוכיות מתקופת השואה, מתוך התערוכה "חג החנוכה לפני השואה, בתקופת השואה ולאחריה" באתר יד ושם

  תערוכת חנוכיות במוזיאון תל אביב, יומני כרמל ינואר 1951 (התחלה 5:35)
 אור יקרות - החנוכיות היקרות בעולם, באתר בית התפוצות, דצמבר 2016
 אסתר גולדנברג, הנגה"שים, מנורת החנוכה והמילון העברי, לשוננו לעם מד, תשנ"ג, עמ' 3–11





הערות שוליים

קטגוריה:חנוכה
קטגוריה:תשמישי מצווה
קטגוריה:נרות חנוכה
קטגוריה:סמלים יהודיים
*