נחמן מברסלב

רבי נחמן מברסלב (א' בניסן ה'תקל"ב, 4 באפריל 1772 – י"ח בתשרי ה'תקע"א, 16 באוקטובר 1810) היה מייסד חסידות ברסלב והאדמו"ר היחיד שלה. רבי נחמן היה מורה רוחני מקורי שהדגיש את המכשולים הרבים בדרך לדעת האל ואת חשיבות השמחה, האמונה הפשוטה והתמימות, וכן ההתקשרות לצדיקים ובפרט "לצדיק האמת". 

תלמידו הבולט ביותר, רבי נתן מברסלב, חיבר על פי דבריו את ליקוטי מוהר"ן וספרי יסוד אחרים של החסידות. מאחר שלא מינה לו יורש, הוסיפה חסידות ברסלב לתפקד כתנועה עם מורים הבקיאים בתורתו של רבי נחמן גם לאחר פטירתו, ולא כחצר בראשות שושלת אדמו"רים.

בימי חייו עורר רבי נחמן סערה והתנגדות עזה, שכן הִרבה למחות על מה שראה כהתמסדות ואובדן הדרך של החסידות ונקלע למחלוקות קשות עם אדמו"רים אחרים, על רקע חזיונותיו שעסקו בעיקר בעצמו וגדולתו. חסידות ברסלב הייתה קבוצה קטנה ונרדפת מימיו ועד שזכתה להתעניינות ותחייה במחצית השנייה של המאה ה-20. חסידיה מונים כיום עשרות אלפים, החלוקים לקהילות רבות, רבים מהם חוזרים בתשובה.

ביוגרפיה
 שנותיו הראשונות וצעירותו
נולד בעיירה מז'יבוז' שבפלך פודוליה, ב (כיום באוקראינה). בימיו התחוללה חלוקת פולין, והשטחים הסובבים נמסרו לרוסיה הקיסרית. אמו, פייגה, הייתה בתה של אדל בת הבעל שם טוב. אביו, שמחה, היה בנו של רבי נחמן מהורדנקא (שהיה אחד מתלמידיו הקרובים של הבעש"ט), וקרא לבנו על שם אביו.

גדל באווירה חסידית-קבלית. מנעוריו הרבה להתבודד, להתענות ולהתפלל שעות רבות. הוא התחתן בגיל 13 עם סשיה, בתו של אפרים, חוכר שהתגורר בכפר סטארה אוסאטה , סמוך לסמילה. אחרי חתונתו עבר להתגורר בבית חותנו. כבר ביום חתונתו הכיר את שמעון, תלמידו הראשון ומשמשו.

לא היה לו רב מובהק, אם כי הוא מצטט שיחות של סבו, רבי נחמן מהורדנקא. את רוב תורתו למד באופן עצמאי, תחת השפעת גדולי תנועת החסידות שהיו באים לפקוד את קבר אבי-סבתו, הבעל שם טוב, במז'יבוז'. דודיו רבי אפרים מסדיליקוב ורבי ברוך ממז'יבוז' השפיעו עליו מאוד. רבי ברוך הכיר בו לראשונה כראוי להיות "רבי" לחסידים.

בשנת ה'תק"ן (1790) לאחר מות חותנתו (לפי גרסה אחרת - לאחר מות חותנו) עבר להתגורר בכפר מדבדיבקה  סמוך לעיר צ'יהירין, שם החל לקבל תמיכה קבועה כאדמו"ר מקבוצת חסידים שהתאספה סביבו, והחל להתפרסם לראשונה בין מנהיגי החסידים בדורו כאישיות חשובה. בתקופה זו החלו מחלוקותיו הראשונות עם אדמו"רים אחרים. במדבדיבקה התגורר עד ה'תקנ"ח (1798).

הביקור בארץ ישראל
באותה שנה, 1798, החליט רבי נחמן לנסוע לארץ ישראל. הוא התעכב זמן מה באיסטנבול, והגיע בספינה לחיפה בערב ראש השנה של שנת ה'תקנ"ט, 1798, ושם גם עשה את החג. מסורת מקומית מספרת כי התפלל וטבל בבית כנסת עתיק שנהרס בהמשך ולימים היה השטח עליו הוקם בית הכנסת הדרת קודש. לאחר מכן הלך לטבריה, בה היה כבר מרכז לחסידי הבעל שם טוב, ושהה שם כחצי שנה. הוא ביקר גם בצפת ובבית הכנסת העתיק במירון, אך לא בירושלים. כשעמד לחזור, נקלע לעכו בעת המצור שהטיל עליה נפוליאון בונפרטה בעת מסעו בארץ ישראל. לאחר הרפתקאות רבות עלה על אניית קרב טורקית שבה הפליג עד לרודוס, משם הפליג לגאלאץ וחזר לאוקראינה בדרך היבשה.

הביקור בארץ ישראל היה נקודת מפנה במשנתו. לאחר חזרתו ביקש לא לצטט את אמרותיו מהתקופה שקודם הביקור בארץ. הוא נהג לומר מאז: "כל מקום שאני הולך, אני הולך לארץ ישראל" וכן "מי שרוצה להיות יהודי, אי אפשר כי אם על ידי ארץ ישראל".

עוד טרם שיבתו לביתו במדבדיבקה, נסע לרבי שניאור זלמן מלאדי בניסיון לפשר בינו לבין רבי אברהם מקאליסק, שאצלו שהה בטבריה.

לאחר כשנה נוספת במדבדיבקה, חיתן בחמילניק את בתו הבכורה אדל בחודש אלול ה'תק"ס (1800). כשחזר מהחתונה, נכנס במפתיע עם משפחתו לעיר זלטופול על מנת להשתקע בה, ללא הכנה מוקדמת. העיירה הייתה בתחום השפעתו של רבי יהודה לייב משפולי כבר עשרות שנים קודם לכן, וסכסוך של רבי נחמן עם החזן המקומי התפרץ למחלוקת עזה עם ר' יהודה לייב. בתוך מספר חודשים החל הרב משפולי לגבש חרם רבני על רבי נחמן, והדבר נבלם רק לאחר התערבותם של דודו רבי ברוך ממז'יבוז' ורבי לוי יצחק מברדיצ'ב. בתוך שנתיים נאלץ רבי נחמן לעבור לברסלב שם סייע לו דודו רבי ברוך להתקבל כאדמו"ר.

 ישיבתו בברסלב 
בברסלב הצטרפו אליו רוב תלמידיו המפורסמים, בהם רבי נתן שטרנהרץ מנמירוב, שהפך ליד ימינו. שמה של העיר הונצח בשמה של החסידות מאז. בתקופה זו נהגו חסידיו להגיע אליו לברסלב בשלושה מועדים: ראש השנה, שבת-חנוכה וחג השבועות. נהג לנסוע אל חסידיו במועדים נוספים לצ'יהירין שבמזרח אוקראינה ולטורגוביצה (טירהוויצה ביידיש) שבמזרח פודוליה. שמונה שנות ישיבתו בברסלב היו הפוריות ביותר ובהן מסר את רוב דרשותיו, שיחותיו ומעשיותיו שהתפרסמו.

בקיץ ה'תקס"ג (1803), לאחר פגישה של רבי נחמן עם דודו רבי ברוך, הצטרף גם הוא למתנגדיו, בין היתר עקב התפארות של רבי נחמן על הגעתו כבר בגיל 13 למדרגתו הרוחנית של אבי־סבו, הבעל־שם־טוב. סופר שלאחר התבטאותו זו - דחף אותו הדוד וכמעט הפיל אותו מעליית הגג שבה שהו.

משפחתו

ממוזער|180px|בית קברות יהודי ישן בעיר איזיאסלב באוקראינה, שבו קבורה אשתו הראשונה סאשיה.
סאשיה בת אפרים בר, אשתו הראשונה, ילדה לו שמונה ילדים, מתוכם שלושה נפטרו בינקותם. היא נפטרה באביב ה'תקס"ז (1807) ממחלת השחפת, בעת שהותם אצל רופא באיזיאסלב, וארבעה חודשים לאחר מכן נשא בברודי את אשתו השנייה, בתו של יחזקאל טרכטנברג, ממנה לא נולדו לו עוד ילדים, ושמה אינו ידוע. שלוש מבנותיו זכו להתחתן ולהביא ילדים.
 אדל (ה'תקמ"ז - 1787 ונפטרה בגיל 77, בשנת ה'תרכ"ד - 1864) נישאה בראש-חודש אלול ה'תק"ס - 1800 ליוסף יוסקא אוירבך, בן הרב אברהם דב אוירבך מחמלניק, חתן ר' יעקב יוסף מפולנאה מחבר ספר "תולדות יעקב יוסף". בזיווג שני נישאה לגיסה, יצחק אייזיק רובין מדוברובנה, שהתאלמן משרה אחותה. 
 שרה (נולדה במדבדבקה, ה'תק"ן - 1790, ה'תקצ"ב - 1832), אשת יצחק אייזיק רובין מדוברובנה, בן לייב דובראוניר, שהיה עתיר נכסים ומראשוני חסידי ברסלב.
 מרים (נולדה במדבדבקה, ה'תקנ"ב - 1792). אירוסיה הראשונים היו לשמואל בן ר' משה, בנו של רבי מנחם מנדל מוויטבסק, אך החתן נפטר לפני החתונה. לאחר מותו של ארוסה הראשון, התארסה באלול תק"ס – 1800 לפנחס פייבוש הורוויץ, בן הרב לייבוש סגל מוולוצ'יסק, תלמיד רבי דב בער ממזריטש. בשנת 1809 מרים עברה לגור בארץ-ישראל ונפטרה בה. מאחר שלא היו לה ילדים מבעלה, אחי בעלה ייבם אותה, וממנו נולד לה בן, שנפטר בצעירותו. 
 בת, נולדה בתחילת תקנ"ח - 1798, ונפטרה לאחר מספר ימים
 חיה (נולדה בזלטופול ה'תקס"א - 1801). נישואיה הראשונים היו לזלמן לוברסקי מקרמנצ'וג, בן יעקב יוסף לוברסקי. בנישואיה השניים הייתה אשת הרב אהרן קלוצקר, בן פריידא, בת האדמו"ר רבי שניאור זלמן בעל התניא.
 פייגא (נולדה ה'תקס"ג - 1803, נפטרה בקיץ ה'תקס"ד - 1804)
 שלמה אפרים (נולד בסביבות ראש-חודש ניסן ה'תקס"ה - 1805, נפטר משחפת בראש-חודש סיוון תקס"ו - 1806)
 יעקב (נולד כחצי שנה לאחר פטירת אחיו שלמה אפרים. ברית המילה שלו הייתה בשבת לפני חנוכה ה'תקס"ו - 1806, נפטר בילדותו)

 שנותיו האחרונות 
ממוזער|ציון מקום קבורתו של רבי נחמן מברסלב בעיר אומן שבאוקראינה
בשנותיו האחרונות סבל רבי נחמן ממחלת השחפת. בשנת 1808 הגיע עד העיר לבוב כדי למצוא תרופה ושהה שם לבדו כשמונה חודשים, אך הרופאים לא יכלו לעזור לו. בא' באייר ה'תק"ע פקד אותו אסון נוסף כאשר ביתו ובית מדרשו בברסלב נשרפו כליל. באותו זמן הגיעה הידיעה על אישור לחכירת בית באומן, ולכן נסע לאומן והחל להתגורר שם בתאריך ה' באייר. מספר שנים קודם לכן, בעוברו בעיר, נודע לו סיפור הטבח שערכו שם ההיידמקים ב-1768 ובו נהרגו אלפי יהודים. הוא אמר לתלמידיו שברצונו להיקבר שם.

בזמן זה נמנע רבי נחמן מ"לומר תורה" והחל לספר סיפורי מעשיות משנים קדמוניות. לשיטת שמעון דובנוב הוא עשה זאת מפני ש"כשנחלש כוחו הגופני וגם הרוחני, נמנע רבי נחמן מלומר תורה והיה מספר מעשיות ובדיות". לדעתו הדבר היה ביטוי ל"דברי הזיה מתוך קדחת דתית של איש חולה בגופו וברוחו". גם רפאל מאהלר טען כי "עם התגברות המחלה האנושה... התחיל לספר מעשיות". לעומתם, טען הלל צייטלין כי "כצדיק הדור בראיית עצמו ידע להעריך את האפשרויות התעמולתיות הטמונות בסיפורי מעשיות".

בתקופה זו הכיר את משכילי אומן ובהם הירש בער הורביץ, שיחק עמם שחמט והאזין לסיפורים בגרמנית שהקריאו לו. הוא נפטר שם ממחלת השחפת כעבור חצי שנה, בי"ח בתשרי, בגיל 38. הוא נקבר בבית העלמין הישן של העיר, ולא בחדש, בזכות קשריו עם המשכילים המקומיים.

בניו של רבי נחמן נפטרו בחייו, ואת בנותיו אדל, שרה ומרים לא השיא לחסידי ברסלב. לאחר מותו לא מונה לו יורש, ולכן כונו חסידיו "חסידי המת" (ביידיש "טויטער חסידים").

דיכאון ושינויים במצב רוחו
בעקבות התנודות והשינויים התכופים במצב רוחו של רבי נחמן, העריכו החוקרים כי הוא סבל מדיכאונות קשים וממאניה דיפרסיה. מאבקו בייאוש, רובו ככולו, נראה לדעת החוקרים כמאבקו האישי.

פעם אחת העיד על עצמו כי "בשעה שבאו עליו הייסורים מעוצם הפלגת הצער והכאב המופלג מאוד מאוד, היה כמעט יכול לנשוך עץ בשיניו מעוצם הכאב". עדות זו אודות התפרצות הכאב והסבל משמשת את אברהם יצחק גרין כהוכחה כי ספקותיו לא שככו אצלו לגמרי מעולם.

באחת מניסיונותיו הרבים של רבי נחמן להוכיח כי תאוות המין היא שורש כל ייסורי הנפש, מצטט רבי נחמן "חכמי רפואה" האומרים כי הסירוס הוא תרופה לשיגעון. אברהם יצחק גרין תהה האם הוא ראה לנגד עיניו את מאבקו שלו עם השיגעון כאשר רכש ידיעה מוזרה זו.

כחודשיים לפני פטירתו של רבי נחמן באה עליו תקופת הדיכאון הידועה ביותר. בתקופה זו אמר באחת משיחותיו על הצדיק (ונתכוון בפירוש לעצמו) שלפעמים הוא רק "איש פשוט לגמרי". בזמן כזה אין הוא יודע ולא כלום ואין לו גישה לתורה והוא 

לפי תלמידי רבי נחמן, הוא הסביר שעצבותו חיצונית בלבד, ובאה מכך שהוא סולל דרך חדשה והדרך מלאה בקשיים שצריך לפַנות, ומרוב העמל שלו לפנות שוב ושוב את הקשיים שבדרך, הוא שרוי בדאגה ונראה עצוב. ובלשונו (המצוטטת) של רבי נחמן: "צְרִיכִים לְקַצֵּץ שָׁם אִילָנוֹת הַגְּדֵלִים שָׁם מֵאֲלָפִים שָׁנִים, וְלִהְיוֹת הוֹלֵךְ וָשׁוֹב אָנָה וָאָנָה לְקַצֵּץ וְלַחֲזֹר וּלְקַצֵּץ, כְּדֵי שֶׁיִּהְיֶה הַדֶּרֶךְ כְּבוּשָׁה לָרַבִּים, שֶׁיּוּכְלוּ רַבִּים לֵילֵךְ בְּאוֹתוֹ הַדֶּרֶךְ, וּמֵחֲמַת יְגִיעוֹת כָּאֵלּוּ הוּא בִּדְאָגָה עַל־פִּי רֹב". לטענת תלמידיו, הוא הסביר בהזדמנות אחרת שיש לו לב נשבר ואינו נראה שמח בגלל שהוא נצר לדוד המלך שחיבר את ספר התהילים שרובו תחינות היוצאות מלב נשבר.

מדרכיו ותורתו
ממוזער|הכניסה לציונו של רבי נחמן
רבי נחמן סלל דרכים חדשות בחסידות. הוא הדגיש את הערך של התפילה, ההתבודדות, האמונה התמימה והפשוטה וההימנעות מחקירה פילוסופית, על אף שבסוף ימיו התיידד עם היהודים המשכילים שחיו באומן. הוא הדגיש גם את הצורך להשתוקק לאלוהים, ואמר שלפי גדולתו אין מי שיכול לומר שהוא עובד את האל, אלא העיקר הוא כיסופים וגעגועים. להשתוקקות זו אפשר לזכות בעיקר בעזרת אמונה פשוטה.

לצד הדרשות שנשא בפני חסידיו, כמנהג האדמו"רים בדורו, סיפר גם מעשיות, המתפרשות לעיתים כאלגוריות ומשלים לתורותיו.

הוא הדגיש מאוד את חשיבותה של השמחה, וההתנגדות לייאוש ולעצב אפיינה את תורתו לאורך כל הדרך. דוגמאות לאמרות מפורסמות משלו בעניין זה:





אמרתו "כל העולם כולו גשר צר מאוד, והעיקר - לא להתפחד כלל!" הולחנה על ידי הרב ברוך חייט לשיר "כל העולם כולו", שבוצע על ידי זמרים רבים.

עוד הדגיש את חשיבות ההתקרבות לצדיקים אמתיים ולא מפורסמים של שקר ואמר שאי אפשר לזכות לאמונה אלא על ידי התקרבות אליהם ושהם כלליות הקדושה.

את מרבית הכתבים המיוחסים לו כתב תלמידו הגדול, נתן מברסלב, מתוך שיחותיו שנאמרו בעל פה. עם חיבוריו העיקריים נמנים ליקוטי מוהר"ן, סיפורי מעשיות, ספר המידות ועוד.

בערב ראש השנה האחרון לחייו הדגיש רבי נחמן את החשיבות שהוא רואה בכך שחסידיו יהיו אצלו בחג זה. חסידיו מבינים שכוונתו הייתה לאחר פטירתו. הוא אמר: . ועוד הוסיף, "לא מבעיא (=לא רק) אתם, אלא כל העולם כולו תלוי בראש השנה שלי".

לפני מותו לקח רבי נחמן שניים מתלמידיו הקרובים (הרב אהרן מברסלב, והרב נפתלי מנמירוב) כעדים שימסרו שכל מי שיבוא לקברו, ייתן שם פרוטה לצדקה לעילוי נשמתו ויאמר שם את עשרת המזמורים שבתיקון הכללי, אזי "אפילו אם גדלו ועצמו עוונותיו וחטאיו מאוד מאוד, חס ושלום, אזי אתאמץ ואשתדל לאורך ולרוחב להושיעו ולתקנו", והוסיף "רק שיקבל על עצמו להבא שלא ישוב אל דרכו הרעה".

 פולמוסיו 
רבי נחמן טען שבניגוד לאדמו"רים אחרים, שבנו קהילה ובכך תמה השפעתם, הוא מעוניין רק לגרום לחסידיו לעסוק בעבודת השם. הוא ראה בחלק מאדמו"רים אלה "מפורסמים של שקר", ובעצמו ראה את "צדיק האמת". הדברים קוממו עליו חלק ממנהיגי החסידות בדורו, והמחלוקת עליו תפסה מקום מרכזי בדרשותיו ושיחותיו.

רפואה ורופאים
רבי נחמן התייחס בשלילה לרפואה בתקופתו, וקרא לחסידיו להתרחק מרפואה ורופאים, ולהסתמך רק על אמונה באלוהים, גם במקרי חולי קשים, זאת על אף שהוא בעצמו שהה בלבוב משך כמה חודשים בחיפוש אחרי רופאים ותרופות לרגל מחלת השחפת ממנה סבל. הוא אף התבטא ביחס לרופאים, כי הם שליחיו של מלאך המוות המתקשה לבצע את משימתו בעצמו. יחס שלילי זה לרפואה ולרופאים הוא חריג וקיצוני ביחס למרבית דעות הפוסקים, שהתייחסו בחיוב לרפואה. מנגד זירז את חסידיו לחסן את ילדיהם מפני אבעבועות שחורות עוד בקטנותם, והתבטא על הנמנעים מכך כעל שופכי דמים.

ספריו וליקוטים מתורותיו או אודותיו

ממוזער|שער הספר ליקוטי מוהר"ן, דפוס ראשון
ליקוטי מוהר"ן - הספר העיקרי של תורתו נכתב ברובו הגדול ונערך בידי רבי נתן. וחלקו הראשון של חיבור זה יצא בחיי רבי נחמן שעבר על כתב היד לפני שנמסר למדפיסים. 
ספר המידות - ספר ערכים המבוסס על ספרות חז"ל. נכתב על ידי רבי נחמן עצמו, ונערך ונדפס בידי רבי נתן מספר חודשים לאחר פטירתו.
סיפורי מעשיות - מכיל את המעשיות המרכזיות שסיפר רבי נחמן. יצא לאור כחמש שנים לאחר פטירתו בידי רבי נתן.
שיחות הר"ן - קובץ שיחות. חלקו יצא לאור עם סיפורי המעשיות.
מגילת סתרים - קונטרס סודי שנכתב בשני חלקים בידי רבי נתן, ובו מתועד חזונו של רבי נחמן לגבי אופן ביאת המשיח.
הספר הנשרף והספר הגנוז - ספרים שאבדו בידי ובהוראת רבי נחמן. מלבד החיבורים השלמים הללו, רבי נחמן נהג לשרוף מדי פעם דברים שכתב לשימוש מאגיחיי מוהר"ן רמב או מיסטי,ראו שיחות הר"ן רה וקיימת עדות שלו על שריפת חלק מספר המידות, באות "רפואה", שבו נכתבו תרופות לכל המחלות.חיי מוהר"ן חלק א אות עד גם ביום פטירתו של רבי נחמן מיהר משמשו לשרוף את כל כתביו שנמצאו בידיו.ראו ימי מוהרנ"ת א סה; חיי מוהר"ן קסט; שיחות הר"ן רה; וכן הרצאה של ד"ר אלכסנדרה מנדלבום קופייב, שריפת כתבים באתר יוטיוב, בתוך סדרת הרצאות על סוד הספר בחסידות ברסלב

רבי נחמן תיקן גם את אמירת תיקון הכללי, ליקוט של עשרה פרקים מספר תהילים. הליקוט הודפס בעקבות כך במהדורות רבות.

ספרים נוספים ליקטו מתורתו או נכתבו אודותיו. הבולטים שבהם:
שבחי הר"ן - שבחיו של רבי נחמן ותיאור השתלשלות נסיעתו לארץ ישראל בזמן מלחמת נפוליאון. נכתב בידי רבי נתן ויצא לאור כחמש שנים לאחר פטירת רבי נחמן.
חיי מוהר"ן - ביוגרפיה המבוססת על כתבי רבי נתן ויצאה לאור כ-65 שנה אחרי פטירת רבי נחמן.
ליקוטי עצות - לקט עניינים מעשיים המבוסס על דרשות רבי נחמן וערך רבי נתן.

מתלמידיו
בתחילת כהונתו כאדמו"ר במדבדיבקה, התקבצו סביבו קבוצת חסידים מהעיירה דאשיב  שבמחוז ויניצה. בראשם היה רבי יודל מדאשיב מחשובי העיר. בתקופה זו גם רבי אברהם מפטרבורג שהעלה את דרשותיו המוקדמות של רבי נחמן על הכתב, נכנס לחוג השפעתו. בהמשך, נמנו על חסידיו רבני ערים, בהם הרב יקותיאל, 'המגיד מטורגוביצה', שהיה מבוגר מרבי נחמן בעשרות שנים והרב אהרון רב העיר ברסלב. לאחר שובו מארץ ישראל והמעבר לברסלב הצטרפו תלמידיו המוכרים יותר, הרב נתן שטרנהרץ והרב נפתלי וינברג מנמירוב.

העלייה לקברו

בימי חייו נהגו החסידים להתקהל אצל רבי נחמן בשלושה מועדים: ראש השנה, שבת חנוכה וחג השבועות. רבים מן החסידים נהגו לאחר פטירתו להגיע מדי ראש השנה לקברו בעיר אומן שבאימפריה הרוסית (כיום באוקראינה). עלייה זו לקבר בראש השנה מכונה הקיבוץ באומן. מספר העולים גדל מאוד לאחר נפילת ברית המועצות והקלת הגישה למקום, ובשנים האחרונות מספר העולים מדי ראש השנה מגיע ללמעלה מ-60 אלף איש. למקום מגיעים גם יהודים שאינם חסידי ברסלב, ולעיתים אף שאינם דתיים.
ממוזער|משפט המיוחס לרבי נחמן מברסלב במדבקה על רכב בירושלים

ראו גם
 קבר רבי נחמן מברסלב
 נתן מברסלב
 נ נח נחמ נחמן מאומן
הקיבוץ באומן
חסידות ברסלב

לקריאה נוספת
ספרי מחקר
 אליעזר שטיינמן, כתבי רבי נחמן - חלק א בסדרת באר החסידות, הוצאת כנסת, תל אביב, ה'תשי"א
 יוסף וייס, מחקרים בחסידות ברסלב, בעריכת מנדל פייקאז', ירושלים: מוסד ביאליק, תשל"ה
 מנדל פייקאז' - "חסידות ברסלב: פרקים בחיי מחוללה ובכתביה", ירושלים: מוסד ביאליק, תשנ"ה (מהדורה שנייה מורחבת)
 ארתור גרין, בעל הייסורים - חייו של ר' נחמן מברסלב, הוצאת עם עובד - ספריית אופקים
 צבי מרק, מגילת סתרים: חזונו המשיחי הסודי של ר' נחמן מברסלב, הוצאת אוניברסיטת בר-אילן, תשס"ו
 צבי מרק, מיסטיקה ושיגעון ביצירת ר' נחמן מברסלב, תל אביב: עם עובד ומכון שלום הרטמן, תשס"ד
 צבי מרק, התגלות ותיקון בכתביו הגלויים והסודיים של ר' נחמן מברסלב ירושלים: מאגנס, תשע"א
מלכיאל אליעזר, חוכמה ותמימות, הוצאת משכל
 מיכה אנקורי, מרומי רקיעים ותחתיות שאול - מסע הנפש של רבי נחמן מברסלב, תל אביב תשנ"ה
 צבי מרק, כל סיפורי ר' נחמן מברסלב - המעשיות, הסיפורים הסודיים, החלומות והחזיונות, ירושלים: מוסד ביאליק וידיעות ספרים, תשע"ד.
 רוני בר לב, אמונה רדיקלית, אוונגרד האמונה של רבי נחמן מברסלב, רמת גן: הוצאת בר-אילן, 2017
 רועי הורן (עורך), החיים בגעגוע: קריאת חדשות בסיפורי מעשיות של ר' נחמן מברסלב, תל אביב: ידיעות אחרונות/חמד, 2010
 יעקב אבן-חן, ר' נחמן מבראסלאב - סיפור חייו, הוצאת מבוע, ירושלים, 1981 
 ציפי קויפמן, הולדת האב - ר' נחמן מברסלב והבעש"ט - השפעה והבניה, הוצאת מאגנס, 2020
 צבי מרק, סודות שמים וסודות אדם - רבדים חזיוניים וספרותיים בספר "ליקוטי מוהר"ן" וזיקתם לגאולה ולארץ ישראל, הוצאת אוניברסיטת בר-אילן, רמת גן תשפ"ד.
 יונתן מאיר, שלוש הרצאות על חסידות ברסלב, ירושלים, מכון שוקן למחקר היהדות, תשפ"ד
 יוסף וייס תורת הדיאלקטיקה והאמונה לר' נחמן מברסלב, ירושלים - ברלין, הוצאת בלימה, תשפ"ה.
ספרות תורנית
רבי בצלאל פרידמן, אוצר יראת שמים, - חיבור מקיף בתולדות חיי רבי נחמן מברסלב וחסידיו, הוצאת 'קרן הדפסה דחסידי ברסלב' ירושלים תשמ"ב.
רבי לוי יצחק בנדר, שיח שרפי קודש - ברסלב, כל השיחות והסיפורים ותולדות חיי רבי נחמן מברסלב וחסידיו, הוצאת 'משך הנחל' ירושלים תשמ"ח.
פנחס שדה (עריכה), רבי נחמן מברסלב: תיקון הלב - סיפורים חלומות שיחות, הוצאת שוקן, ירושלים ותל אביב, ה'תשמ"ב (1982)
הרב חיים מנחם קרמר, לעבור את הגשר הצר: מדריך מעשי לתורתו של רבי נחמן מברסלב. תרגם יואל לרנר, מכון נחלת צבי, ירושלים, 2002
מבעיר הלבבות בהוצאת קרן רבי ישראל דב אודסר
שי צ'רקה, פתקאות מהשמים, הוצאת מודן (קומיקס)
 ר' נחמן מברסלב: תורות, שיחות, סיפורי מעשיות, סדרת "עם הספר" של הוצאת ידיעות אחרונות, 2009.
הרב אריה קפלן, חידוש כמוני לא היה בעולם, תרגום לעברית 2019.
רן ובר, להיות בשמחה, הוצאת אלומות, 2018 

קישורים חיצוניים


כתביו ומשנתו
 כל ספרי רבי נחמן מברסלב עם אפשרויות חיפוש
 מקור חכמה - אתר ללימוד חסידות ברסלב
 מאגר של כתביו וכתבי תלמידיו בהלכה ברורה
 הרב אליעזר שלמה שיק, פעולת הצדיק, חיבור מקיף על תולדות חייו, הוצאת 'היכל הקודש' ירושלים תשל"ז


 תולדות חייו, אתר דעת
 קונטרס צאצאי ונכדי רבינו נחמן מברסלב זיע"א, תשע"ו ודיון על פרטים בקונטרס, פורום אוצר החכמה



מאמרים אודות הגותו
 תגית מאמרים אודות משנתו זמינים לצפייה באתר ספריית אסיף.
 יהודה ליבס, החידוש של ר' נחמן, באתר האוניברסיטה העברית בירושלים
 אוסף מאמרים על רבי נחמן מברסלב, אתר דעת
 אביחי צור, על הנהגה, אותנטיות ורמיה עצמית - על 'המפורסם של שקר', מוסף 'שבת' של העיתון מקור ראשון, פרשת תזריע, כז אדר ב תשע"א, 31.1.2011. המאמר בהרחבה: התגלות הלב.

 תומר פרסיקו, גילויים חדשים על חייו, תשוקותיו, ושאיפותיו של ר' נחמן מברסלב בספרו החדש של ד"ר צבי מרק, בלוג באתר "רשימות", 1.9.11
 תערוכה וירטואלית לציון 200 שנה לפטירת רבי נחמן מברסלב באתר הספרייה הלאומית
  רבי נחמן מברסלב: צער העולם וכסופי משיח – שתי מסות מאת הלל צייטלין, הקדמה וההדרה: יונתן מאיר, יריעות, ה, הוצאת אורנה הס ומוסד ביאליק, ירושלים תשס"ו
 דודו ליברמן וליאור טל שדה, פרקי פודקאסט על תשובה במשנת רבי נחמן והיבטים קיומיים במשנתו של רבי נחמן, קולות של רוח, גלי צה"ל, ספטמבר 2019 ופברואר 2020

 רות נצר. על הקבצן העוור ב'שבעת הקבצנים' של ר"נ מברסלב. בתוך: נפש הספרות - מסות על ספרות ושירה במבט יונגיאני. כרמל. 2021
 אליעזר מלכיאל, מסע אל הסוד: בעקבות מסעו של רבי נחמן לארץ ישראל, סדרת יהדות כאן ועכשיו, ידיעות אחרונות, תל אביב 2007
 דן מירון, השפעתו של נפוליאון על חייו של ר' נחמן | חלק א' | חלק ב' | חלק ג' | חלק ד' | חלק ה' | חלק ו' | חלק ז' | באתר הארץ, ספטמבר 2023 

וידאו ומדיה
 כאן 11 - תאגיד השידור הישראלי, רבנו: סדרת דוקו בשלושה חלקים: , , 
 הרב מנחם מנדל פומרנץ 'מראה מלוטשת', סיפור חייו ומשנתו של רבי נחמן מברסלב

הערות שוליים

*
*
קטגוריה:אדמו"רים
קטגוריה:חסידות ברסלב
קטגוריה:רבנים אוקראינים
קטגוריה:משפחת הבעל שם טוב
קטגוריה:מחברי ספרי חסידות
קטגוריה:ניסיונות עלייה לארץ ישראל
קטגוריה:אישים שהונצחו על מדליות ישראל
קטגוריה:נפטרים משחפת
קטגוריה:עולים לארץ ישראל במאה ה-18
קטגוריה:ילידי 1772
קטגוריה:נפטרים ב-1810