ספרטקוס

ספרטקוס (בלטינית: Spartacus; ביוונית: Σπάρτακος; לעיתים נכתב כאספרטקוס) היה מנהיגו המפורסם של מרד העבדים במלחמת העבדים השלישית ("מלחמת הגלדיאטורים") כנגד הרפובליקה הרומית בחצי האי האפניני, בין 73 ל-71 לפנה"ס. צבאו הורכב מגלדיאטורים ועבדים נמלטים, והוא ניצח במספר קרבות את הצבא הרומי הסדיר. מעט מאוד ידוע על ספרטקוס מלבד אירועי המלחמה, ומההיסטוריה שרדו מעט תיעודים הסותרים זה את זה. ואולם, כל המקורות מסכימים כי ספרטקוס היה גלדיאטור לשעבר ומצביא מוכשר.

המרד של ספרטקוס פורש לעיתים קרובות כדוגמה למאבק המדוכאים הנלחמים על חירותם כנגד העבדות שנכפתה עליהם על ידי האוליגרכיה. 
סיפורו של ספרטקוס סיפק השראה לכותבים מודרניים רבים בספרות, פרשנות פוליטית, קולנוע וטלוויזיה.

 מקורותיו 
על פי הכתובים, ספרטקוס היה תראקי שבוי או עריק מן הצבא הרומאי. אחת התאוריות טוענת ששרת כחייל בחיל העזר, שכוחותיו הורכבו מנתיני מדינות כבושות, מאנשי ארצות בעלות ברית או משכירי חרב שהסכימו להילחם למען רומא. פלוטרכוס מתאר אותו כ"תראקי ממלאי-הנוודים". אפיאנוס כתב כי הוא היה "תראקי מלידה, ששירת פעם כחייל עם הרומאים, אבל מאז הפך לאסיר ונמכר כגלדיאטור". פלורוס תיאר אותו כ"אחד משכירי החרב התראקים, שהפך לחייל רומאי, מחייל לעריק ושודד, ולאחר מכן, מתוך התחשבות בכוחו, לגלדיאטור". כמה כותבים מתייחסים בהקשר זה לשבט תראקיה של מאדי, אשר בעת העתיקה היה חלק מאזור השוליים המערביים של תראקיה (דרום מערב בולגריה של ימינו). בנוסף, פלוטרכוס כתב כי אשתו של ספרטקוס, נביאה של שבט מאדי, שועבדה יחד עימו.

 השעבוד והבריחה 
במקורות שונים נטען כי ספרטקוס נידון לאחר שירותו כחייל לעבדות, או שנלקח כשבוי על ידי הלגיונות. ספרטקוס הוכשר בבית הספר לגלדיאטורים (לודוס) ליד קָפּוּאָה, שהיה שייך ללנטולוס בטיאטוס.

ב-73 לפנה"ס היה ספרטקוס חלק בקבוצת של 70 גלדיאטורים שברחו ממכלאות הגלדיאטורים (בלודוס מגנוס), התגברו על השומרים הרומאים בעזרת כלי מטבח, ולאחר מכן השתלטו על מספר קרונות נשק ושריון שנועדו לגלדיאטורים, ותוך כדי שהם נמלטים ניצחו את הכוח הרומאי שנשלח אחריהם. בתחילת דרכם ביצעו מעשי שוד באזור קפואה, בעודם מגייסים עבדים רבים לשורותיהם, למעין צבא סדיר. בהמשך נסוגו למקום מוגן יותר, והתבססו באזור הר הגעש וזוב, שבסמוך לנאפולי.

לאחר שיצאו לחופשי, בחרו הגלדיאטורים הנמלטים בספרטקוס ובשני עבדים גאלים: קריקסוס ואוינומאוס, כמנהיגיהם. עם זאת, מעמדם של קריקסוס, אוינומאוס ומאוחר יותר קסטוס, אינו חד-משמעי, כפי שעולה מן המקורות. אף שהמחברים הרומיים הניחו כי העבדים היו קבוצה הומוגנית, שספרטקוס שימש כמנהיגם, ייתכן כי הם קיימו מבנה היררכי, ששיווה להתארגנות העבדים הספונטנית אלמנטים צבאיים.

ההיסטוריון אפיאנוס העריך את כוחם בכ-70,000 עבדים נמלטים.

 מלחמת העבדים השלישית 
שמאל|ממוזער|250px|נפילתו של ספרטקוס

צבאו של ספרטקוס הביס שני לגיונות רומאים אשר נשלחו לחסלו. כוחותיו של ספרטקוס בילו את החורף על החוף הדרומי בייצור נשק. בשלב זה, רבים מהולכי דרכו של ספרטקוס לא היו לוחמים כשירים. חלקם היו נשים, ילדים וזקנים אשר הצטרפו במהלך מסעו. מטרתם העיקרית של העבדים והעריקים הייתה לחזור לארצות מוצאם אשר שכנו מצפון לאיטליה, או שהיה ניתן להגיע אליהן דרך צפון איטליה. לכן, באביב, צבאו של ספרטקוס צעד צפונה לאזור גאליה. בדרך הוא הביס עוד שני לגיונות. במוטינה (כיום מודנה שבאיטליה), הובס עוד לגיון, של גאיוס קסיוס לונגינוס, המושל של גאליה קיסאלפינה (הממוקמת דרומית להרי האלפים).

נראה היה שספרטקוס התכוון להצעיד את צבאו אל מחוץ לאיטליה לתוך גאליה. אולם, הוא שינה את דעתו, כנראה בלחץ מקורביו, אשר רצו עוד שלל וביזה. יש תאוריות הגורסות כי חלק מן ההולכים בדרכו, שלא היו לוחמים, חצו את הרי האלפים וחזרו לביתם. השאר צעדו בדרכם חזרה דרומה והביסו שני לגיונות נוספים תחת פיקודו של מרקוס ליקיניוס קראסוס, אשר באותו הזמן היה האיש העשיר ברומא. לקראת סוף 72 לפנה"ס, חנה ספרטקוס בעיר רגיום (כיום רג'ו די קלבריה שבאיטליה), השוכנת על מצרי מסינה ומשקיפה על סיציליה.

ספרטקוס ניסה להגיע לעסקה עם שודדי הים הקיליקיים כדי שיעבירו את אנשיו לסיציליה, אולם הדבר לא עלה בידו. בתחילת 71 לפנה"ס כיתרו שמונה לגיונות של קראסוס את צבאו של ספרטקוס בקלבריה. לפי בקשתו של קראסוס, הזעיק הסנאט לשם כך את המצביאים גנאיוס פומפיוס מהיספניה (כיום ספרד), ואת מרקוס טרנטיוס וארו לוקולוס ממוקדון.

ספרטקוס הצליח לפרוץ את שורות קראסוס ולברוח לכיוון ברונדיסיום (כיום ברינדיזי שבאיטליה). צבאו של קראסוס הצליח לעצור את צבא ספרטקוס בלוקניה, וספרטקוס עצמו נהרג בקרב ליד הנהר סילרוס (כיום סלה). הניצולים האחרונים ברחו צפונה, אך נהרגו בידי פומפיוס, אשר בא כאמור מהיספניה.

כששת אלפים מהעבדים שנלכדו נצלבו לאורך ויה אפיה, מקפואה עד רומא. קראסוס מעולם לא נתן את הפקודה להסיר את הגופות, ולכן העוברים בדרך זו נאלצו לראות את הגופות זמן רב לאחר סיום הקרב.

במחנה של ספרטקוס נמצאו כ-3,000 שבויים רומאים בריאים ושלמים. גופתו של ספרטקוס לא זוהתה מעולם.

 מטרותיו 
היסטוריונים קלאסיים היו חלוקים בדעותיהם בנוגע למניעים של ספרטקוס. בעוד פלוטרכוס כותב כי ספרטקוס רק רצה לברוח צפונה אל גאליה קיסאלפינה ולפזר את אנשיו בחזרה לבתיהם, אפיאנוס ופלורוס כתבו כי בכוונתו לצעוד אל רומא עצמה. אפיאנוס גם הוסיף, כי לאחר מכן הוא נטש את המטרה הזאת, שייתכן שהייתה לא יותר מאשר ההשתקפות של הפחדים הרומיים. אף אחת מהפעולות של ספרטקוס אינה מצביעה על כך כי התכוון לבצע רפורמה בחברה הרומית, או שהתכוון לבטל את העבדות.

בהתבסס על האירועים בשנת 73–72 לפנה"ס, המרמזים כי קבוצות של עבדים פעלו באופן עצמאי, וכן הצהרה של פלוטרכוס כי חלק מהעבדים הנמלטים העדיפו לבזוז את איטליה, במקום לברוח דרך האלפים, החוקרים המודרניים הסיקו כי היה פיצול לשני פלגים: אלה תחת ספרטקוס, שביקש להימלט דרך האלפים לחופש, ואלה תחת קריקסוס, שרצה להישאר בדרום איטליה ולהמשיך לפשוט ולבזוז.

 ספרטקוס בזמנים מודרניים 
ספרטקוס שימש השראה רבה למהפכנים ולתנועות מהפכניות בזמנים המודרניים, הידועה מביניהם היא הליגה הספרטקיסטית ברפובליקת ויימר הגרמנית.
 רפאל ג'ובאניולי כתב באטלקית את הרומן "אספרתקוס". ג'ובאניולי לקח חלק במלחמה לשחרור איטליה בצבאו של גאריבלדי שכתב לו מכתב תודה על יצירתו זו שהיוותה עבורו השראה. הספר תורגם לשפות רבות. זאב ז'בוטינסקי תרגם ועבד את היצירה לעברית, והיא מופיעה בסדרה 'כתבים' בהוצאת ערי ז'בוטינסקי והוצאת עמיחי.
 הווארד פאסט כתב את הרומן ההיסטורי "ספרטקוס"  (1951).
 פאסט נשכר כדי לעבד את הרומן לסרט קולנועי, אולם התקשה לעשות זאת. דלטון טרמבו (הידוע יותר תחת הפסבדונים "סם ג'קסון" בעקבות היותו ברשימה השחורה של בית הנבחרים כבעל נטיות קומוניסטיות), נשכר כדי להחליף את פאסט. בעיבוד של טרמבו, ספרטקוס מתואר כסוג של קומוניסט מוקדם אשר נאבק נגד הממסד הרומאי העשיר על ידי שחרור עבדיו.
סטנלי קובריק ביים את הסרט "ספרטקוס" בשנת 1960 בכיכובו של קירק דאגלס.
 הסרט הוצא שוב לאקרנים בשנת 1967, ושוב ב-1991, עם סצנות "משוחזרות" אשר הוצאו מהסרט המקורי בעקבות היותן נמרצות מדי.
 ב-2004 עובד הרומן של פאסט לסרט טלוויזיה בידי רשת USA Network.
 ארתור קסטלר כתב רומן על ספרטקוס בשם "הגלדיאטורים".
 ספרטקוס הוא גם שמו של בלט אשר נכתב בידי המלחין אראם חאצ'טוריאן.
 הספרטקיאדה היא שמה של תחרות הדומה למשחקים האולימפיים, אשר התקיימה במדינות הגוש הקומוניסטי.
 מועדוני הספורט "ספרטק" במזרח אירופה קרויים על שם ספרטקוס.
 בינואר 2010 יצאה סדרת טלוויזיה אמריקאית בשם "ספרטקוס" שמספרת את סיפור חייו.

קישורים חיצוניים

 ספרטקוס, מאמר והטקסט המלא של המקורות הרומיים והיוונים  



הערות שוליים

קטגוריה:תראקיה
קטגוריה:מורדים
קטגוריה:גלדיאטורים
קטגוריה:עבדים
קטגוריה:אישים שחיו במאה ה-1 לפנה"ס
קטגוריה:אישים שחיו במאה ה-2 לפנה"ס