עבד אל-מאלכ דהאמשה

עבד אל-מאלכ דהאמשה (בערבית: عبد المالك الدهامشة; נולד ב-4 במרץ 1945) הוא פוליטיקאי ערבי-ישראלי שכיהן כחבר הכנסת ויו"ר מפלגת רע"ם בכנסות ה-14 עד ה-16.

ביוגרפיה
עבד אל-מאלכ דהאמשה, בן כפר כנא, למד משפטים באוניברסיטה העברית וקיבל תואר במשפטים בשנת 1968. בשנת 1969 הוא הוסמך כעורך דין. הוא ייצג חשודים בביצוע מעשי חבלה והעלה טענות על מכות ועינויים כלפי עצורים.

ביולי 1971, מספר ימים לאחר שהתחתן, נעצר בחשד שעמד בראש חולייה שעסקה בהנחת מטעני חבלה ברחבי ישראל. מכריו הגיבו בתדהמה למעצרו והעלו את הסברה שמדובר על התנכלות כלפיו בגלל טענותיו נגד המשטרה. לקראת סוף יולי הודה בבית המשפט כי היה בקשר עם החולייה, הגם שלא השתתף בפעילותה והתנתק ממנה מספר חודשים לפני המעצר. הוא גם מסר לחוקריו שמות של חשודים נוספים. בעקבות ההודאה שלו, התנערו ממנו ידידיו שבתחילה יצאו להגנתו.

במאי 1972, נדון לעשר שנות מאסר, מהן שלוש על תנאי, על גיוס חברים לחולייה. הוא הוחזק במאסר בבית הסוהר שטה והיה דובר של האסירים הביטחוניים בכלא. בעת מאסרו התקרב לדת וחזר בתשובה. לאחר תום מאסרו הושעה מלשכת עורכי הדין לעשר שנים, תקופה שקוצרה לחמש שנים על ידי בית המשפט העליון בגלל הסחבת בטיפול בתיקו. בתחילת 1980 התמודד בבחירות לראשות מועצת כפר כנא. על עברו טען שנקלע לפרשה שלא מרצונו, ושלא הזדהה עם הפת"ח. הוא טען שהוא יקפיד לפעול רק על פי החוק. בשנת 1980 הוא ייסד סניף של התנועה האסלאמית בכפר כנא.

לאחר תום השעייתו מלשכת עורכי הדין, חזר לייצג נאשמים בעבירות ביטחוניות, בהם אנשי חמאס. בין השאר הוא ייצג את אחמד יאסין. בנוסף ייצג מסתננים לישראל. במקביל היה יועץ משפטי של התנועה האיסלאמית. כן כיהן כחבר בוועד ההורים הארצי.

דהאמשה היה מחברי התנועה האיסלמית שתמכו בתחילת שנות ה-90 בהתמודדות לכנסת, ובבחירות לכנסת ה-14 הוא נבחר לכנסת מטעם רע"ם, שהתמודדה אז לראשונה לכנסת. הוא המשיך לכהן גם בכנסת ה-15 וה-16. על פי דרישתו ניתן תפקיד של סגן יושב ראש הכנסת למפלגות הערביות ובכנסת ה-16 הוא כיהן כסגן יושב ראש הכנסת. במהלך כהונתו הוא נהג להתייעץ בנושאים עקרוניים עם השייח' עבדאללה נימר דרוויש. הוא יצא במשלחת של הכנסת לטורקיה עם דן תיכון ובכך היה חבר הכנסת הערבי הראשון שיצא במשלחת רשמית של הכנסת לחוץ לארץ. בשנת 1999 הוא הגיע להסכם עם מאיר שיטרית על פיו סיעתו תמנע בהצבעה על התקציב כדי שהתקציב יעבור, ובתמורה יבוטל מס רכוש על קרקע, שהציק במיוחד לערבים שהחזיקו ברוב האדמות הפרטיות במדינת ישראל.

ועדת אור קבעה שדהאמשה עודד בניית בתים בלתי חוקיים, קרא לאלימות כלפי כוחות הביטחון כדי למנוע הפקעת אדמות, הריסת בתים ופגיעה במסגדים, הציג את אירועי אוקטובר כחלק מהאינתיפאדה השנייה וכמלחמה כוללת נגד ישראל, עודד את האסירים הביטחוניים וככלל שלהב את הרוחות בקרב ערביי ישראל. הוועדה לא המליצה על נקיטת צעדים כלשהם נגדו בשל העובדה שהוא נבחר ציבור.

חבר בפלג הדרומי של התנועה האסלאמית. בבחירות לכנסת ה-18 הוצב במקום ה-115 והאחרון ברשימת רע"מ-תע"ל לכנסת.

גר בכפר כנא, נשוי ואב לחמישה. גיסו הוא תאופיק זיאד.

עמדותיו המדיניות
דהאמשה תלה את תמונתו של השייח' אחמד יאסין בביתו, שיבח את מעשיו וכינה אותו "אדם מצוין" ו"אדם גדול ושוחר שלום". על פעולות הטרור של החמאס אמר דהאמשה, כי הארגון אינו שולח מחבלים מתאבדים משום שהוא ביסודו ארגון פוליטי, ומי שעושה את "הדברים האלה" הם ארגונים צבאיים.

דהאמשה התבטא מספר פעמים בשבח המאבק האלים נגד מדינת ישראל. בביקורו בסוריה ב-1997 אמר: "האומה הערבית תנצח בזכות החרב בדרכה לכבוד המיוחל ולניצחון ונחזור לארץ מולדתנו מורמי ראש. הניצחון יגיע בזכות הג'יהאד של האומה הערבית". בריאיון עיתונאי ב-1999 הסביר כי המתאבדים "נאלצים להתפוצץ" משום שהמתנחלים הורגים בהם.

ביולי 2000, בעת ביקורו במסגד אל-אקצא בהזמנת המופתי של ירושלים מטעם הרשות הפלסטינית, הצהיר דהאמשה כי הוא מוכן להיות "בראש השהידים בהגנה על אל-אקצא". שבועיים לפני פרוץ האירועים האלימים באוקטובר 2000 השתתף בכינוס של ועדת המעקב בכפר מנדא ואמר בין היתר: "נשבור ידיים ורגליים לשוטר שיהרוס בית ערבי. הציבור הערבי עובר תקופה קשה. אנו עומדים בפתחה של אינתיפאדה חדשה, גדולה ועממית של ערביי ישראל". במהלך האינתיפאדה השנייה השמיע דברים דומים במספר הזדמנויות וחזר על נכונותו להיות שהיד. בעקבות התבטאויות אלה נמנה דהאמשה עם מוזהרי ועדת אור ונמצא אשם במרבית הסעיפים נגדו, אולם בשל היותו בעל תפקיד נבחר לא הוסקו נגדו מסקנות אישיות.

לאחר הפצצת תחנת מכ"ם סורית שבה נהרגו שלושה חיילים סורים, שלח דהאמשה מכתב תנחומים לנשיא סוריה חאפז אל-אסד ובו הביע את צערו על "נפילתם במות קדושים" של שלושה "מבני העם הסורי... במהלך התקפה נפשעת של הממשלה הפשיסטית בישראל... אשר פניה למלחמה והיא מסרבת ללכת בדרך השלום". הוא הוסיף כי "הדבר הזה מחייב התלכדות ערבית כדי לשים קץ למעשיה הקיצוניים של ישראל". המכתב נשלח על נייר מכתבים רשמי של הכנסת בשם "בני-עמנו 'ערביי הפנים' של 1948". את כתובתו תיאר דהאמשה כ"נצרת, פלסטין 1948". בהמשך פנה דהאמשה למלך ירדן וביקש ממנו לבטל את ביקורו המיועד של שר החוץ הירדני בישראל במחאה על התוקפנות הישראלית.

בשנת 2006 שיבח את חטיפת גלעד שליט בידי החמאס.

בספטמבר 2024 התארח בערוץ "מכאן" של תאגיד השידור הציבורי והכחיש את מעשי הטבח שביצע חמאס ב-7 באוקטובר והצדיק את המתקפה כלגיטימית מבחינת החוק הבינלאומי. בעקבות כך הודיעו בערוץ כי הוא לא יוזמן שוב לערוץ.

 קישורים חיצוניים 





הערות שוליים

קטגוריה:חברי הכנסת מטעם מד"ע-רע"ם
קטגוריה:חברי הכנסת מטעם הרשימה הערבית המאוחדת (רע"ם)
קטגוריה:אנשי התנועה האסלאמית
קטגוריה:חברי הכנסת הארבע עשרה
קטגוריה:חברי הכנסת החמש עשרה
קטגוריה:חברי הכנסת השש עשרה
קטגוריה:חברי כנסת ערבים
קטגוריה:עורכי דין ערבים ישראלים
קטגוריה:פעילי הרשימה המשותפת
קטגוריה:ראשי מפלגת רע"ם
קטגוריה:כפר כנא: חברי הכנסת
קטגוריה:סגני יושב ראש הכנסת בכנסת השש עשרה
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1945