טונגה

ממלכת טונגה (בטונגאית: Puleʻanga Fakatuʻi ʻo Tonga) או בקיצור טוֹנְגָה () היא מדינת איים בפולינזיה שבדרום האוקיינוס השקט, בערך בשליש הדרך בין ניו זילנד להוואי, מדרום לסמואה וממזרח לפיג'י. טונגה היא ארכיפלג של כ- 170 איים אלמוגים ואיים געשיים, מתוכם 36 מיושבים. האיים מתחלקים לשלוש קבוצות עיקריות: הקבוצה הדרומית, הכוללת את האי העיקרי טונגטפו (Tongatapu) בו נמצאת בירת האיים נוקואלופה (Nuku'alofa), הקבוצה המרכזית חאפאי (Ha'apai) והקבוצה הצפונית ואוואו (Vava'u).

שטחם הכולל של איי טונגה הוא כ-750 קמ"ר והם המפוזרים בקו מוארך מצפון לדרום על פני 700,000 קמ"ר. נכון לשנת 2021 אוכלוסיית טונגה מונה 104,494 כש-70% מהם מתגוררים באי הראשי, טונגטפו, רובם בבירה, נוקואלופה.

טונגה חברה בחבר העמים ובאומות המאוחדות מאז 1999.

 אטימולוגיה 
בשפות פולינזיות רבות, כולל טונגאית, המילה tonga גזורה מהמילה fakatonga שפירושה דרומה, כיון שהארכיפלג של טונגה הוא הקבוצה הדרומית ביותר מבין קבוצות האיים שבמערב פולינזיה.

 היסטוריה 
ממוזער|270px|סאלוטה טופו השלישית הייתה מלכת טונגה מ-1918 עד 1965.  בתמונה: סאלוטה טופו השלישית וצבא טונגה חודשים לאחר שממלכתה הכריזה מלחמה נגד גרמניה הנאצית.

 היסטוריה עתיקה 
על פי ממצאים ארכיאולוגיים, טונגה, יחד עם סמואה היו האיים הראשונים שיושבו באזור פולינזיה במאה ה-9 לפנה"ס על ידי יורדי ים מעמי הלפיטה.

כבר במאה ה-15 לפנה"ס החלו יורדי ים אוסטרונזים, בני תרבות לפיטה, לנדוד ברחבי אוקיאניה מארכיפלג ביסמרק למערב פולינזיה. המקום הראשון בו התיישבו, בפולינזיה, היה באי טונגטפו שבטונגה, ולאחר מכן התפשטו צפונה לסמואה לאורך מסדרון שייט טבעי. מדידות פחמן רדיואקטיבי מחפירות אחרונות ב-4 אתרים באיי ואוואו הצפוניים של טונגה ובכפר נוקולקה (Nukuleka) שבטנגאפו, מעידות על התיישבות באיים בבמאה ה-9 לפנה"ס. 

עם השנים פיתחו המתיישבים החדשים זהות אתנית נפרדת, שפה משלהם, תרבות ומבנה חברתי חדש שהפך להיות לתרבות של העם הטונגי ולתרבות הפולינזית. הערכה היא שהמקום בו החלה ההתפתחות התרבותית החדשה היא בכפר נוקולקה, דבר שנתן לה את הכינוי - " ערש פולינזיה". 

החל מהמאה ה-10 לספירה נשלטה טונגה על ידי שושלת של מלכים ומלכות קדושים, הטאי טונגה.טאי טונגה הראשון הידוע היה אהואייטו, אשר החל את שושלת המלוכה הזו בסביבות השנים 900-950 לספירה. על פי אגדות טונגיות, נאמר שהוא היה בנו של האל טנגלואה ואישה טונגית. וכל משפחות המלוכה הטונגיות הם צאצאיו.

באותה העת החלה האימפריות בסמואה ופיג'י לדעוך ומלכי טונגה החלו להתפשט ברחבי האוקיינוס השקט עד שיצרו אימפריה ששלטה על כל פיגי', סמואה, איי קוק, ניואה וואליס ופוטונה  וחלקים ממלזיה ומיקרונזיה.את בירתם הם קבעו במואה (Muʻa) שבאי טונגטפו שבטונגה.

אימפריית טואי טונגה הגיעה לשיאה במאות 13 - 16, תחת מנהיגים כמו מומו ובנו טואיטאטואי (הטואי טונגה ה-11) האימפריה הצליחה להתרחב ולהשפיע באזור בזכות הצי הקיסרי המתקדם והקאנו הכפולים המותאמים למסעות למרחקים. האימפריה שלטה בעיקר על השטח הימי של האיים, יותר מאשר על האיים עצמם, מה שנקרא - תלסוקרטיה. 

מהמאה ה-15 החלה דעיכתה של האימפריה עקב לחצים פנימיים, שלטון עריץ של חלק מהשליטים, מלחמות בתוך המשפחה השלטת ונסיונות התנקשויות בשליטים. אבל האימפריה לא קרסה לחלוטין  והמשיכה לגבות מיסים מנתיניה באיים האחרים. העיד על כך גם קפטן ג'יימס קוק שביקר באי בשנת 1777 ותיעד את מה שראה על מעמדם וסמכותם של מלכי טואי טונגה.

במאות ה-15 עד המאה ה-18 התרחשו מלחמות אזרחים באיי טונגה שאופיינו באי שקט פנימי והחלשות המערכת מסורתית. זו גם התקופה בה החלו להגיע חוקרים, מיסיונרים וסוחרים אירופאים. במאה ה-18 גרמו מלחמות האזרחים לפירוקה של טונגה עד עלייתו של המלך טאופאהאו הראשון, הוא ג'ורג' טופו הראשון , ששלט בין השנים 1845 - 1893, והיה למלך הראשון של טונגה המודרנית. המלך ג'ורג' טופו הראשון איחד את איי טונגה, כונן חוקה מודרנית, והבטיח את עצמאותה של טונגה כממלכה פולינזית ריבונית, תוך שימור תרבותה הייחודית מול השפעות קולוניאליות.

 אירופאים ראשונים בטונגה 
האירופאיים הראשונים שהגיעו לטונגה היו שני חוקרים הולנדים שחיפשו נתיב סחר חדש לאינדונזיה, סביב דרום אמריקה, שמטרתם הייתה להימנע מהנתיב שהיה בשליטת החברה ההודו מזרחית ההולנדית. החוקרים היו וילם סחאוטן ויעקב לה מאיר, שהקיפו את כייף הורן והגיעו, במקרה, לאיי ניואס הצפוניים של טונגה במאי 1616. 27 שנים אחר כך, ב-1643 ביקר החוקר ההולנדי אבל יאנסזון טסמן Abel Janszoon Tasman באי הראשי טונגטפו, במהלך מסעו סביב אוסטרליה וטסמניה (שנקראה על שמו).

עם זאת, קשר מתמשך עם האירופאים החל רק יותר מ-125 שנים מאוחר יותר, ב-1767, כאשר החוקר והנווט, קפטן סמואל וואליס עגן בניואטופוטפו. אחריו הגיעו סוחרים וחוקרים מהולנד, בריטניה, צרפת וספרד והביאו לטונגה סחורות סחר חדשות רבות - ומחלות. רק בסוף המאה ה-18, עם הגעתו של הקפטן האנגלי ג'יימס קוק (1728–1779) השיגו האירופאיים דריסת רגל בטונגה. קפטן קוק כינה את האיים 'האיים הידידותיים' בגלל 'אופיים העדין והידידותי של אנשי האיים'. אלא שבאותו הזמן זממו מנהיגי האיים לתקוף את אנשי הצי של קוק ולהרוג את מלחיו. באותם שנים הגיע לאזור גם קצין הצי הספרדי אלסנדרו מלאספינה, ב-1793, ומיפה את אזור האיים.

ב-28 באפריל 1789, התרחש המרד המפורסם על הספינה הבריטית, באונטי, במי האוקיינוס שבין קבוצות האיים חאפאי ונומוקה שבטונגה. לאחר המרד נסחפו קפטן ויליאם בליי ו-18 אנשי צוות נאמנים ונחתו באי הטונגני טופואה, שם הותקפו על ידי תושבי האי. איש צוות אחד הוכה למוות, אך בליי ואחרים נמלטו והפליגו בסירה פתוחה ובסופו של דבר הגיעו לטימור בהודו המזרחית ההולנדיות.

בשנת 1806 הגיעה לטונגה ספינה אנגלית בשם "פורט-או-פרינס". קבוצת לוחמים טונגים שהתחזו לסוחרים עלו על הספינה, הרגו את אנשיה ושבו נער אחד, וויל מרינר, בן 15. הנער נמסר למלך המקומי וגודל כלוחם בשם 'טוקי אוקמאה' (גרזן הברזל). אחרי ארבע שנים באי הצליח וויל להימלט ובשובו לאנגליה כתב, בעזרתו של סופר אחר, ספר על הרפתקאותיו באי: : An Account of the Natives of the Tonga Islands in the South Pacific Ocean.

למרות שחוקרים ונוסעים אירופאיים הגיעו לטונגה כבר מהמאה ה-17, הרי מסיונרים נוצריים הגיעו רק החל מאמצע המאה ה-18. אילו סייעו לחזק את ההשפעה הפוליטית הבריטית לאחר שצורפו לחברת המיסיונרים של לונדון ב-1747. אחריהם הגיעו מיסיונרים ווסליאניים, מתודיסטים, שהמירו במהירות את דתם של האוכלוסיה ועד אמצע המאה ה-19 הפכו רוב הטונגאנים לנוצרים, כולל המלך טאופאהאו שהתנצר ב-1831 ושינה את שמו לג'ורג' טופוי הראשון - על שם מלך אנגליה, ג'ורג' השלישי.

 הממלכה הטונגואית המודרנית 
כאמור, בשנת 1875 הסתיימה מלחמת אזרחים ארוכה עם עלייתו לכס המלוכה של טאופאהאו (ששינה את שמו לג'ורג' טופו הראשון אחרי התנצרותו). בשנות מלכותו אישרה ממלכת טונגה את חוקתה הראשונה. בשנים שלאחר מכן חתמה טונגה על הסכמים עם גרמניה וארצות הברית, בהם הוכרה ריבונותה של טונגה. 

טונגה היא המדינה היחידה בדרום האוקיינוס ​​השקט שמעולם לא הייתה תחת שלטון קולוניאלי, אבל בשל קשיים פנימיים היא ניהלה משא ומתן עם בריטניה ובשנת 1900 על הסכם חסות. ב-18 במאי 1900, בתקופת שלטונו של המלך ג'ורג' טופו השני (1893–1918), הפכה טונגה למדינת חסות בריטית אך ניתן לה חופש מלא בענייני פנים. בריטניה קיבלה את הזכות להקים תחנות פחם בתמורה להגנה על טונגה מפני פלישה ולטיפול בענייני החוץ של המדינה. 

בזמן מלחמת העולם השנייה הייתה טונגה הייתה בין עשר המדינות הראשונות שהכריזו, כבר בספטמבר 1939, מלחמה על גרמניה הנאצית. ימים ספורים לאחר הפשיטה היפנית על פרל הארבור, 7 בדצמבר 1941, הכריזה טונגה מלחמה על יפן וכוח ההגנה הטונגני התכונן להגן על מולדתו מפני פלישה אפשרית. אזרחי נוקואלופה פונו והצבא מילא את חופי טונגטפו בגדרות תיל ותעלות. האמריקאים תכננו לכבוש את טונגה,יחד עם סמואה, קלדוניה החדשה ופיג'י, באופן לא רשמי, כדי להגן עליהם ועל קווי התקשורת בין אמריקה, הוואי ואוסטרליה. הדבר לא קרה, אבל במהלך המלחמה שירתו חיילים טונגים תחת פיקוד בעלות הברית, לחמו ביפנים באיי שלמה, וכוחות ניו זילנדיים וארה"ב הוצבו בטונגטפו, ששימשה כנקודת ספנות חשובה. בשיתוף פעולה הדוק עם ניו זילנד הקימה טונגה כוח הגנה מקומי של כ-2,000 חיילים שפעל באיי שלמה.

בין השנים 1918 ל-1965 שלטה בממלכה המלכה סאלוטה טופו השלישית,  ואחריה מלך בנה, המלך טאופאאהאו טופוו הרביעי. טופו הרביעי הצליח להשים הסכם חדש בשנת 1968 שצמצם את השליטה הבריטית, ועד שב-4 ביוני 1970 זכתה טונגה בעצמאות מלאה.

בשנת 2008 הודיע המלך ג'ורג' טופו החמישי, כי הוא מוותר על רוב סמכויותיו בתור המונרך האבסולוטי של טונגה ומסיים מאות שנים של מונרכיה אבסולוטית וב-18 במרץ 2012 הוא נפטר בבית חולים בהונג קונג. כיום טונגה היא מונרכיה חוקתית, בה המלך מייצג את המדינה באופן סמלי בעוד השלטון מתנהל על ידי ראש ממשלה דמוקרטי.

החל ממרץ 2012 מכהן טופו השישי - אהואטו אונואקיאוטונגה טוקוהאו, כמלך טונגה, אחרי שכיהן כראש ממשלה ושר בממשלת טונגה וכנציב העליון של טונגה באוסטרליה מ-2008 - 2012. 

 פוליטיקה 

טונגה היא מונרכיה חוקתית לפיה המלך הוא ראש המדינה והמפקד העליון של הכוחות המזוינים. ראש ממשלת טונגה ממונה על ידי המלך מבין חברי הפרלמנט לאחר שזכה בתמיכת רוב חבריו. הסמכות המבצעת נתונה בידי קבינט השרים. הסמכות המחוקקת נתונה בידי המלך בפרלמנט, והסמכות השיפוטית נתונה בידי בית המשפט העליון.ראש ממשלה הנתמך על ידי פרלמנט שנבחר ברובו מאז 2010. עם זאת, המלך שומר על סמכויות חשובות, כולל הסמכות להטיל וטו על חקיקה, לפזר את הפרלמנט ולמנות פקידים שיפוטיים. זכויות האזרח מוגנות בחוק, ובכל זאת ישנן הפרות ובעיות הכוללות שחיתות רשמית וחוקי קרקעות המפלים נשים.

מאז ה-18 במרץ 2012 מכהן טופו השישי - אהואטו אונואקיאוטונגה טוקוהאו, כמלך טונגה. הוא ידוע כבעל דעות שמרניות יותר מאשר אחיו המנוח וקודמו, ג'ורג' טופו החמישי. עד סוף המאה ה-20 היה המלך ממנה את ראשי הממשלה ולרוב מקרב בני משפחת המלוכה או האצולה בלבד. מתחילת המאה ה-21 החלה תהליך של דמוקרטיזציה של השלטון, במיוחד בעקבות הרפורמות של 2010. מאז הפך תהליך המינוי לדמוקרטי יותר.

 חלוקה מנהלית 

מבחינה מנהלית, טונגה מתחלקת לחמישה מחוזות: טונגטפו, חאפאי, אוה, ואוואו וניואס. מחוז טונגטפו הוא הגדול ביותר. שטחו 274 קמ"ר ומספר תושביו, נכון לשנת 2021 הוא 74,320 תושבים. בירתו - נוקואלופה. 

 צבא וביטחון 
הכוחות המזויינים של טונגה, של הוד מלכותו ( His Majesty's Armed Forces - HAMF) משמשים כצבא הממלכה ותפקידם להגן על הריבונות ובטחון המדינה, לשמור על הסדר האזרחי, לתת סיוע לאוכלוסיה בעת הצורך ולהגן על מלך טונגה, בשיתוף פעולה בטחוני בנלאומי. הצבא הוא מקצועי ואין במדינה גיוס חובה.

צבא טונגה שלח 40 חיילים כחלק מהכוח האמריקאי למלחמת עיראק למספר חודשים במהלך שנת 2004. משלחות נוספות נשלחו בשנים 2007 וחזרו בשנת 2008, כל אלו ללא אבדות. בשנת 2010 שלחה המדינה כ-200 חיילים למלחמת אפגניסטן, במחוז הלמנד.

 יחסי חוץ 
ממוזער

הממשל בטונגה פיתח בשנים האחרונות יחסים דיפלומטיים וכלכליים ענפים עם מדינות אסיה בשנת 2021 השיגה סין השפעה רבה בטונגה על ידי מימון פרוייקטים של תשתית כולל ארמון מלכותי חדש. יחד עם זה שומרת טונגה על יחסים לבביים עם ארצות הברית, אוסטרליה וניו זילנד. דווקא היחסים עם בריטניה ידעו עליות ומורדות. בשנת 2006 סגרה בריטניה את הנציבות העליונה שלה בטונגה ורק 2020 היא הקימה אותם מחדש. טונגה חברה בארגונים רבים של המדיניות באוקיינוס השקט טונגה אירחה את פגישת מנהיגי פורום איי האוקיינוס ​​השקט (PIF) באוגוסט 2024 וכיהנה כיו"ר עד ספטמבר 2025. כיום היא חברה בטרויקה של PIF.

 יחסי טונגה-ישראל 

בין ישראל וטונגה ישנם יחסים דיפלומטיים רשמיים שכוננו בשנת 1977, 7 שנים אחרי שטונגה קיבלה את עצמאותה. למרות שלישראל אין נציגות דיפלומטית קבועה, הרי שגרירות ישראל בניו זילנד מייצגת גם את טונגה. שתי המדינות מכירות זו בזו ושוררת ביניהן יחסי ידידות חמים. על אף המרחק הרב בין שתי המדינות פעמיים נערכו שני ביקורים ממלכתיים בטונגה: הנשיא חיים הרצוג ב-1986 ולאחר כן, ב-2011 ביקר ראובן ריבלין כיו"ר הכנסת במטרה לקדם את העזרה של מדינת ישראל בטיפול במחלת הסוכרת הנפוצה בטונגה. כמו כן,  בשנת 2009 ביקר מלך טונגה, ג'ורג' טופו החמישי בישראל בביקור שחלקו רשמי וחלקו פרטי. בשנת 2012 ביקר המלך ג'ורג' טופו החמישי בירושלים ונפגש עם יו"ר הכנסת, רובי ריבלין, ולאחר המפגש הם ביקרו יחד באקדמיה למוסיקה ומחול בירושלים, שם בדק המלך קבלת ייעוץ והכוונה להקמת בית ספר גבוה למוסיקה במדינתו.

 כלכלה 
ממוזער|עובדים בעיבוד קופרה בטונגה, 1967

לטונגה יש כלכלה קטנה ופתוחה התואמת אי קטן ומרוחק. החקלאות היא עמוד התווך של הכלכלה הטונגית. הגידולים החשובים באיים הם דלעת, קוקוס, בננות ופולי וניל, קסאווה, תירס, אבטיחים, אננס, לחם, לימונים ועגבניות.

על פי הנתונים של הסוכנות הלאומית לסטטיסטיקה משנת 2022, עיקר הייצוא המקומי הוא של מוצרי ירקות, בעלי חיים, מוצרים מהחי, דגים, עץ, שעם וחומרי קליעה. עיקר היצוא הוא לניו זילנד, ואחריו ארצות הברית, אוסטרליה וטיוואן. לעומת זאת, היבוא כולל מצורים מינרליים, מזון מוכן, משקאות, משקאות חריפים, טבק, מכונות, מכשירים מכניים וחשמליים, כלי רכב, מטוסים וציוד תחבורה. עיקר הייבוא נעשה מניו זילנד, סינגפור, סין, ארצות הברית ופיג'י.

הארכיפלג מייבא הרבה יותר ממה שהוא מייצא. כתוצאה מכך, הוא סובל מגירעון סחר כרוני, שצפוי להימשך בשנים הקרובות למרות סיוע בינלאומי משמעותי. בשנת 2022, טונגה ייצאה סחורות בשווי 14 מיליון דולר לעומת יבוא בשווי 245 מיליון דולר. באשר לשירותים, היצוא הגיע ל-44 מיליון דולר, עדיין נמוך בהרבה מהיבוא (113 מיליון דולר - נתוני ארגון הסחר העולמי).

תיירות היא מקור ההכנסות השני בגודלו באיים. לטונגה היו 53,800 מבקרים בשנת 2015. אך עדיין המדינה נאלצת לייבא חלק ניכר ממזונה, בעיקר מניו זילנד. המדינה תלויה בסיוע חיצוני ובהעברות כספים מטונגנים מעבר לים כדי לקזז את גירעון הסחר שלה. הממשלה מדגישה את פיתוח המגזר הפרטי, מעודדת השקעות, ומקדישה כספים מוגברים לבריאות ולחינוך. כוח העבודה דובר האנגלית והמשכיל של טונגה מציע שוק עבודה בר קיימא, והאקלים הטרופי מספק אדמה פורייה. אנרגיה מתחדשת וכרייה בים עמוק מציעות גם הן הזדמנויות להשקעה.

הממשלה מתמודדת עם אבטלה גבוהה בקרב צעירים, אינפלציה מתונה, לחצים לרפורמה דמוקרטית והוצאות גוברות על שירות המדינה.

סיומת האינטרנט של המדינה -  .to - מאפשרת דומיינים כגון כמו go.to .move.to jump.to. מכירת דומיינים בסיומת  .to מכניסה מט"ח לכלכלת טונגה. 

 גאוגרפיה 

טונגה היא ארכיפלג המורכב מ-150 איים קטנים באוקיינוס השקט. האיים שהיו ידועים בעבר בשם "איי הידידות", נמצאים מזרחית לאיי פיג'י באוקיינוס השקט הדרומי. 36 מהאיים מאוכלסים. רוב האיים הם הרי געש, כמה מהם - איי אלמוגים. האיים העיקריים הם טונגטפו ואוה וקבוצות האיים העיקריות הן חאפאי, ואוואו וניואס.

 אקלים 
טונגה שוכנת באזור אקלים משווני, כלומר אזור בעל משקעים רבים והפרשי טמפרטורות בין עונה לעונה הם קטנים וכך אף ההבדלים בטמפרטורה בין יום לבין לילה.

 אסונות טבע 
האיים נמצאים באזור בו פוגעות סופות טרופיות.

ב-13 בפברואר 2010 פקד את הארכיפלג רעש אדמה בעוצמה של 6.3 בסולם ריכטר.

בשנת 2022 התפרץ הר הגעש הונגה טונגה.

 דמוגרפיה 

נכון ליולי 2016, גרים במדינה כ-106,000 תושבים. מעל ל-70% מתושבי האי מתגוררים באי הגדול טונגטפו. 98% מהתושבים הם ממוצא אתני משולב של פולינזים ומלנזים.

 דתות 
90% מהאוכלוסייה היא נוצרית. הזרמים הנוצריים המרכזיים הם:
 36% משתייכים לכנסייה המתודיסטית המקומית.
 18% מורמונים
 15% קתולים
 12% משתייכים לכנסייה לאומית נוספת.

 ראו גם 
 אימפריית טואי טונגה

קישורים חיצוניים

הערות שוליים

*
קטגוריה:מדינות העולם
קטגוריה:מדינות איים
קטגוריה:מדינות חסות בריטית לשעבר
קטגוריה:מדינות וטריטוריות דוברות אנגלית
קטגוריה:מדינות החברות בחבר העמים הבריטי
קטגוריה:מדינות שהוקמו ב-1970