אברהם חלפי

250px|ממוזער|לוחית זיכרון על ביתו של חלפי ברח' ישראלס 10 בתל אביב
250px|ממוזער|שיר משירי חלפי באנדרטה לנופלים במערכות ישראל בצלפון
אברהם חלפי (17 במרץ 1906, כ' באדר ה'תרס"ו – 8 ביוני 1980, כ"ד בסיוון ה'תש"ם) היה משורר ושחקן תיאטרון ישראלי. חבר בסגל השחקנים של תיאטרון האוהל ותיאטרון הקאמרי.

ביוגרפיה
חלפי נולד בעיר לודז' בפולין לשמואל ולפייגה חלפי.

בשנת 1914, עם פרוץ מלחמת העולם הראשונה, עברה משפחתו ל, תחילה למינסק ואחר כך לאומן. חלפי למד בגימנסיה רוסית ושיחק בלהקת חובבים. ב-1922 חזר עם משפחתו לפולין, לעיר ברסט ליטובסק.

ב-31 ביולי 1924 עלה לארץ ישראל באונייה קוריניליהחלפי עצמו, במכתב לאברהם שאנן (מכון גנזים, אוסף 448 / סימול 4376), כתב שעלה ב-1925.. בהגיעו לארץ הצטרף ל"גדוד העבודה" ועסק בחקלאות ובבנייה. ב-1925 התקבל לסטודיו של תיאטרון אֹהֶל, קולקטיב שהקימה ההסתדרות ושחקניו עבדו לפרנסתם בסלילת כבישים, ואת תפקידו הראשון על הבמה קיבל בהצגה "דייגים" שהועלתה ב-5 במרץ 1927. חלפי המשיך להיות בקולקטיב "אֹהֶל" עד שנת 1952, אז פרש ושנה אחר כך עבר לתיאטרון הקאמרי. הופעת הבכורה של חלפי בקאמרי הייתה ב-28 ביוני 1953, הוא גילם את התפקיד ראשי נאסר א-דין בהצגה "תעלולי נאסר א- דין".. בקאמרי גילם כשישים תפקידים שונים, כאשר בין תפקידיו הידועים נמנים: הפָּקיד אקאקי אקאקייביץ' בשמצ'קין בהצגה "האדרת" (1956) והאישון בהצגה "עוץ לי גוץ לי".

ב-1972 שיחק בתפקיד הראשי בסרט "פלוך" בבימויו של דן וולמן, על פי תסריט מאת חנוך לוין.

בשנת 1926 החל חלפי לכתוב שירה, ועד 1932 כתב בשפה הרוסית, כשהוא חותם על שיריו "א. אדם חלפי". שיריו הראשונים בעברית פורסמו ב-1933 בכתב העת "כתובים", ובשנת 1939 יצא לאור קובץ ראשון משיריו "מזווית אל זווית". בגיל 29, בשנת 1935, נישא לרופאה ילידת וינה, אנטוניה שולטס (בורשטיין), אך נפרד ממנה כשנה לאחר הנישואין (על פי העתקי תעודות מארכיון המדינה). זמן קצר לפני מותו התחתן עם השחקנית הצעירה כרמלה גיא (חלפי).

חלפי נפטר בתל אביב ב-8 ביוני 1980 בגיל 74 ונקבר בבית העלמין קריית שאול.

אחיו הצעיר הוא המשורר שמשון חלפי, אביה של המשוררת רחל חלפי. אחותו היא פנינה קונסטנטינר-גלעד.

שירתו
החל מאמצע שנות ה-30 נמנה חלפי עם חבורת המודרניסטים "קבוצת שלונסקי-אלתרמן", ושיריו התפרסמו בעיתון "דבר" ובכתבי עת. החל מקום המדינה זכתה שירתו להערכה רבה יותר מאשר קודם לכן.

דן מירון כתב: "לכל אורך התפתחותה עומדת שירת חלפי בסימן של כפילות: קביעות והמשכיות לעומת שינוי והתחדשות. שירה זו בלתי משתנה מבחינה תמטית. מתחילתה ועד סופה היא נותרה שירה הגותית-קונטמפלטיבית, שבה תוהה ״אני״ מבודד, ״חולם בסתר יחידותו״ כפי שניסח זאת המשורר, מושלך אל תוך חלל נפשי-קיומי לא מוגדר או הרוס, צופה מתוכו בעצמו, ומחפש ללא הרף דרכים ליציאה מעצמו אל הזולת האנושי, ואל ״אינפניו״ של אלוה, שיותר משהוא קיים הוא מבוקש... נגעה שירתו בעצבים החשופים של ציבור הקוראים יותר משעשתה זאת שירתם של בני דורו וקבוצתו."

ארכיונו מצוי במכון גנזים אשר בבית אריאלה בתל אביב.

 שיריו המולחנים 
ביולי 1948 התפרסם בעיתון "במחנה" שיר מפרי עטו, "שיר הכד", בסמוך לפרסום מילות השיר הוא הולחן על ידי מרדכי זעירא.

לזמר אריק איינשטיין היה קשר מיוחד לחלפי ששימש סנדקו בברית המילה ושהיה חבר לעבודה של אביו, השחקן יעקב איינשטיין. ב-1988, הוציא איינשטיין אלבום משירי אברהם חלפי. על מצבתו של איינשטיין חרות שירו הקצר ונטול הכותרת של חלפי: "אני מצמצם את עצמי כדי נקודה אלמונית, שלא להטריד בגופי מלכויות".

לבקשתו של אריק איינשטיין הלחין מיקי גבריאלוב את "שיר על התוכי יוסי" שחלפי כתב בשנת 1935.

יוני רכטר הלחין כמה משיריו של חלפי ובהם: "עטור מצחך", "סתו יהודי", "צער לך", "שיר על יונה בְּחלוני" ועוד.

מילות "עטור מצחך" נכתבו בידי חלפי בסוף שנות החמישים של המאה ה-20. השיר הולחן כ-20 שנה לאחר מכן בידי יוני רכטר, ופורסם לראשונה ב-1977 במסגרת אלבומו של אריק איינשטיין "ארץ ישראל הישנה והטובה חלק ג'". השיר נחשב לאחד מהשירים הידועים והבולטים ביותר בזמר העברי. הסרט "חייו מלאי שיר" של אורי משגב (2014) עוסק בכתיבת השיר.

פרסים
 1963 – פרס קוגל
 1970 – פרס אוסישקין
 1972 – פרס ואלנרוד
 1973 – פרס הלוי (על פעילותו החשובה ורבת התועלת לתיאטרון לילדים ונוער)
 1978 – פרס חומסקי לשירה

ספריו
 מזווית אל זווית, תל אביב, הוצאת "יחדיו", תרצ"ט 1939
 שירי האני העני, הקיבוץ המאוחד, 1951
 כאלמונים בגשם, שירים, הקיבוץ המאוחד, תל אביב תשי"ט 1958
 מול כוכבים ועפר, מבחר שירים, הקיבוץ המאוחד, תשכ"ב 1962
 אינפניו ההולכים לקראתי, שירים, הקיבוץ המאוחד, תל אביב תשכ"ו 1966
 שירים, מבחר, ציורים ג'ורג' שמש, עקד, תשכ"ח 1968
 בצל כל מקום, שירים, עקד, תל אביב תש"ל 1970
 נילי וטלי ורני טפשוני, לילדים, כתב אברהם חלפי, צייר אבי מרגלית, ספרית פועלים, תל אביב תשל"ד 1973
 מאשפות ירים, שירים, הקיבוץ המאוחד, תל אביב תשל"ד 1974
 ישן וגם חדש, הקיבוץ המאוחד, תל אביב 1977

 לאחר מותו
 שירים מן הזמן החשוך, הקיבוץ המאוחד, תל אביב תשמ״ד 1984.
 שבעה גמדים ועוד שירי ילדים , לילדים, אברהם חלפי, הובא לדפוס על ידי שמשון ורחל חלפי, צייר יעקב גוטרמן, הקיבוץ המאוחד, תל אביב 1986
 שירים (2 כרכים), הקיבוץ המאוחד, תשמ"ז 1986-תשמ"ח 1988
 שנינו אהבנו שירת כוכבים, שירים מאת אברהם חלפי, תרגם ליידיש יוסף ארליך, עיטר מנשה קדישמן, מכון הברמן למחקרי ספרות, לוד, תשנ"א 1991

לקריאה נוספת
 יאירה גנוסר, פורטרט של איש בכובע, עיתון דבר, 26 ביוני 1986
 צבי לוז, שירת אברהם חלפי: מונוגרפיה, הביאה לדפוס: לאה שניר, הוצאת הקיבוץ המאוחד, 1994

קישורים חיצוניים

 יצירות אברהם חלפי, בפרויקט בן יהודה




 כתבות ומאמרים על יצירתו של אברהם חלפי, מתוך בלוג "הספרנים", הספרייה הלאומית




 שרון עידן ויענקל'ה פרוינד, שירים וראיונות (שעה ראשונה, שעה שנייה), רשת ב', 1 באוקטובר 2012.
 ישראל כהן, אחרי מיטתו של א. חלפי, מאזנים, תש"מ (מתוך פרויקט בן-יהודה)





 ביאורים 

הערות שוליים

קטגוריה:ישראלים ילידי פולין
קטגוריה:אנשי העלייה הרביעית
קטגוריה:משוררים ישראלים
קטגוריה:משוררים כותבי עברית
קטגוריה:משוררים ששיריהם הולחנו
קטגוריה:שחקני תיאטרון ישראלים
קטגוריה:שחקני תיאטרון אהל
אברהם
קטגוריה:זוכי פרס משה הלוי
קטגוריה:זוכי פרס קוגל
קטגוריה:אישים הקבורים בבית הקברות קריית שאול
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1906
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-1980