אצטדיון טדי

אצטדיון טֶדִי הוא אצטדיון כדורגל אשר ממוקם בקריית הספורט של ירושלים בשכונת מלחה, והוא מכיל 31,733 מקומות ישיבה דבר ההופך אותו לאצטדיון הפעיל הגדול בישראל. האצטדיון נקרא על שם ראש עיריית ירושלים לשעבר, טדי קולק, ומשמש כמגרשן הביתי של קבוצות הכדורגל של בית"ר ירושלים והפועל ירושלים.

מלבד משחקי הקבוצות העירוניות של ירושלים, מארח האצטדיון לעיתים גם משחקים בין-לאומיים של נבחרת ישראל ומשחקים כגון שלבי גמר גביע המדינה. כמו כן, אירח האצטדיון את טקסי הפתיחה של המכביה בשנים 2001, 2013, 2017 ו-2022 וטקס הסיום ב-2017. בנוסף, האצטדיון היה אחד מארבעת האצטדיונים שאירחו את יורו 2013 עד גיל 21 ואף אירח את משחק הגמר של הטורניר.

היסטוריה
רקע היסטורי
בראשית שנות ה-70 יזם ראש העירייה טדי קולק, תוכנית להקמת קריית ספורט לאומית שבמרכזה אצטדיון כדורגל על "רכס שועפאט" (בשטח בו הוקמה לאחר מכן שכונת "רמת שלמה") במטרה להחליף את מגרש קטמון ואצטדיון ימק"א המיושנים, ששכנו במרכזי השכונות. תכנון הפרויקט השאפתני החל בשנת 1971. בשלב א', בנובמבר 1971, אושרה הקמתו של אצטדיון כדורגל בו 23,000 מקומות ישיבה, עם אפשרות הרחבה ל-50,000 מקומות. ב-1973 הוגשה התוכנית להקמת קריית ספורט לאומית המתאימה לסטנדרטים אולימפיים, וכוללת אצטדיון כדורגל, היכל ספורט, 3 בריכות שחייה, ומגרשי אימונים. עבודות הסלילה של כביש הגישה לאצטדיון החלו ב-1976, ולאחר השלמת התכנון וקבלת האישורים הכריז קולק, בשנת 1977, על תחילת עבודות ההקמה, ובמקביל החל מאבק של הקהילה החרדית בירושלים נגד התוכנית. גיוס הכספים להקמת הפרויקט ארך מספר שנים ולבסוף סוכם שהממשלה תכסה מחצית מעלות ההקמה וקרן ירושלים את מחצית השנייה, באמצעות תרומות. עבודות התשתית באזור החלו בשנת 1979, אך סיעת אגודת ישראל בעיריית ירושלים החלה להפעיל לחץ להפסקת העבודות, ואיימה לפרוש מהקואליציה העירונית. לאחר שהעבודות נמשכו פרשה מהקואליציה העירונית, ובנוסף פנתה לראש הממשלה מנחם בגין שיתערב במשבר. בגין הסכים להקפיא את העבודות ולהפסיק את המימון הממשלתי לפרויקט. תחילה הוסכם על הפסקה של חודשיים כדי לדון שוב בתוכנית ולמצוא מיקום חלופי. מנכ"ל משרד הפנים, חיים קוברסקי, הציע שהאצטדיון יוקם באזור הר חומה. בינואר 1980, העבירה מועצת עיריית ירושלים החלטה שאתר בקרבת שכונת שועפט (רכס שועפט) מועדף להקמת האצטדיון ושיש להמשיך בעבודות, אך סיעת הליכוד בראשות ראובן ריבלין הצטרפה למתנגדים לתוכנית, והעבודות לא חודשו.

המאבק נגד הקמת האצטדיון
לאחר שהתוכנית ברכס שועפאט בוטלה, אותר בשנת 1984 שטח בדרום מערב ירושלים, סמוך לשכונת מלחה, כמיקום חלופי, זאת כחלק מתוכנית כוללת לפיתוח האזור שכללה את הקמת קניון ירושלים והגן הטכנולוגי. במהלך אישור התוכנית בוועדה המחוזית לתכנון ולבנייה התארגנה קבוצה של תושבים, בראשות שר הפנים יצחק חיים פרץ ממפלגת ש"ס, תושב שכונת בית וגן הסמוכה, להגיש התנגדויות לתוכנית. בנוסף הגיעו עשרות חרדים לכל דיון, מבלי להגיש התנגדות עניינית, כדי לגרום לסחבת בדיוני הוועדה. דיוני הוועדה נמשכו שנתיים, ובאפריל 1987 אושרה לבסוף התוכנית. עם זאת, שר הפנים פרץ סירב לחתום על אישורה מתוקף סמכותו כשר הפנים, וכך גם אריה דרעי, שהחליף אותו בתפקיד ב-1988. באותן שנים (בין 1986 ל-1989) עברה קבוצת בית"ר ירושלים לשחק באצטדיון בלומפילד בתל אביב מאחר שאצטדיון ימק"א שהכיל רק 4,500 מקומות ישיבה לא אושר לשימוש.

בשנת 1988 הגישה עיריית ירושלים עתירה לבג"ץ במטרה לאלץ את דרעי לחתום על אישור התוכנית, לאחר שאושרה בכל ועדות התכנון על פי חוק. בינואר 1989, קיבל בג"ץ את עתירת העירייה, בנימוק שההתנגדות של דרעי לוקה בחוסר סבירות, ונסללה הדרך להקמת האצטדיון. בפברואר 1989, חתם מנכ"ל משרד הפנים על האישור הסופי לתוכנית.

הקמת האצטדיון
הקמת האצטדיון החלה ב-1989 בידי חברת "מוריה" במימון הקרן לירושלים, עיריית ירושלים והמועצה להסדר ההימורים בספורט. לקראת סיום העבודות הוחלט לקרוא לאצטדיון "אצטדיון טדי", כהוקרה על מאמציו של קולק להקמתו. האצטדיון נחנך ב-14 בספטמבר 1991 במשחק במסגרת המחזור הראשון של הליגה הלאומית לעונת 1991/1992 בו גברה הפועל תל אביב על הפועל ירושלים בתוצאה 0–3. כובש השער הראשון במשחק, ולמעשה בתולדות האצטדיון, היה משה סיני. ב-14 בינואר 1992 נערך משחק ידידות לכבוד חנוכת האצטדיון בין נבחרת ירושלים, שהורכבה משחקני בית"ר והפועל ירושלים, לבין קבוצת אולימפיק מרסיי מצרפת.

הרחבה ושיפוץ
בעת פתיחתו, הכיל האצטדיון כ-14,500 מקומות ישיבה בשני יציעים – מערבי ומזרחי. בשנת 1998 הושלמה הקמתו של היציע הצפוני בו כ-8,000 מקומות ישיבה. מאחר שאצטדיון סבל מטעות בתכנון, כך שבחלק ממקומות הישיבה לא היה ניתן לראות היטב את כל חלקי כר הדשא, כר הדשא הוגבה ב-2 מטר, על מנת לשפר את זווית הצפייה. הגבהת משטח הדשא גם אפשרה להרחיב את המגרש למידות הבין-לאומיות המקובלות, בהתאם לתקנון הכדורגל האירופי בנוסף, נבנו באצטדיון מקומות ישיבה מיוחדים לנכים ומוגבלים. שיפוץ זה הושלם בנובמבר 1999, בעלות של כ-8.5 מיליון שקל.

ב-27 בינואר 2010 החליטה עיריית ירושלים להכין תוכנית חדשה להרחבת האצטדיון, כאשר מספר המושבים הוגדל ל-31,733 שרובם נוספו על ידי בניית יציע רביעי מצידו הדרומי. רוב השיפוץ הושלם לקראת משחקי המכביה ה-19 ומשחקי אליפות אירופה בכדורגל עד גיל 21 בשנת 2013, שאירח האצטדיון כולל משחק הגמר. שדרוג האצטדיון כלל מלבד בניית היציע הרביעי הגבהת כר הדשא ב-1.6 מטר, החלפת מושבי האצטדיון הצבעוניים במושבים מתקפלים בגוון כחול אחיד, הקמת אולם למסיבות עיתונאים, חדרי עבודה לצוותי תקשורת, חניות לקבוצות ולאורחים, שדרוג התאורה והתקנת שני לוחות תוצאות חדשים שגודל כל אחד כ-60 מ"ר. ב-3 ביוני 2013 נחנך היציע הדרומי. שדרוג האצטדיון הביא לדירוגו בקטגוריה 4 בדירוג האצטדיונים של אופ"א.

בתחילת 2014 עבר ניהול האצטדיון מרשות הספורט בעיריית ירושלים לידיה של חברת אריאל הירושלמית המנהלת את מתקני הספורט ואתרי המופעים בירושלים ואחראית גם להפקת אירועי תרבות מטעם העירייה.

בשנת 2015 במסגרת מוקדמות יורו 2016, האצטדיון אירח לראשונה משחק רשמי של נבחרת ישראל לאחר שהאצטדיון אירח בעבר מספר משחקי ידידות.

בשנים 2016–2017 הותקן מערך פאנלים סולאריים על גג האצטדיון שבאמצעותו ניתן לייצר כ-686 קילוואט לשעה.

בשנת 2018 הושלמו עבודות להתקנת מערכת כריזה חדשה, שיפוץ ספסלי השחקנים, מסדרונות חדרי ההלבשה ומנהרת השחקנים.

בשנים 2020–2021 הושלמה הקמת הגג ביציע הדרומי, וכן התקנת פאנלים סולאריים עליו. בנוסף הושלמה התקנת תאורת לד חיצונית היקפית באצטדיון והקמת 8 תאי אח"מים חדשים ביציע המערבי.

בשנת 2022 הושלמה החלפת 6,700 הכיסאות הישנים שנותרו ביציע הצפוני, במושבים חדשים בצבע כחול אחיד לכלל האצטדיון, וכן הוחלפה התאורה הישנה במגרש במערכת תאורת לד חכמה ראשונה מסוגה בישראל.

בשנת 2023 הושלמה החלפת המסכים הישנים במסכי צפייה חדשים אשר הותקנו על גגות היציעים הצפוני והדרומי.

בשנת 2024 הושלם שיפוץ חדר ההלבשה וחדר העיתונאים והוספת ג'קוזי וסאונה יבשה למתחם.

בשנת 2025 הושלם שיפוץ אזור האח"מים החדש ביציע המערבי הכולל סגירת חזית האצטדיון ליצירת טרקלין אירוח וכניסה משודרגים, משרדים, קומת אירוח השחקנים והשופטים והכנה למוזיאון ספורט.

שיפוצים ושדרוגים
במקביל לעבודות השדרוג וכחלק מהפיתוח העסקי הנרחב של קריית הספורט של ירושלים, חברת אריאל, המנהלת ומפעילה את אצטדיון טדי, מקדמת בחלקו הצפוני של טדי שדרת מסחר חדשה שתכלול מסעדה ומתחמי מזון מהיר, שיעמדו לרשות באי האצטדיון לפני ואחרי המשחקים וכן לשימוש תושבי העיר.

בנוסף, במהלך עונת 2025/6 צפויה השלמת שלוחת מלחה בפרויקט הקו הירוק של הרכבת הקלה בירושלים שכולל תחנה בלב קריית הספורט במלחה, לצד היציע הצפוני באצטדיון. לרכבת הקלה אף מוקם דיפו תחזוקה מדרום מזרח האצטדיון על שטח ששימש בעבר כחניון אוטובוסים.

שימושים נוספים
מלבד משחקי הכדורגל של קבוצות הספורט בירושלים ונבחרות ישראל, האצטדיון משמש לאירועי ספורט נרחבים ואירח לא פעם אמנים לאירועים והופעות מוזיקליות.

ביניהם אירועי פתיחת משחקי המכביה, שאירח האצטדיון ב-2001, והחל מ-2013 הוא החליף את אצטדיון רמת גן המיושן כאצטדיון לטקס הפתיחה.

בנוסף האצטדיון מארח הופעות של זמרים מובילים במדינה כמו למשל של עדן בן זקן ופאר טסי 2024.

באצטדיון צולמו קטעים מתוכנית הטלוויזיה האלופה, וכן פרק הפתיחה של העונה השנייה של המרוץ למיליון.

לעיתים האצטדיון משמש עבור אירועים מטעם מפלגת ש"ס.

מבנה האצטדיון וסביבתו
ממוזער|האצטדיון מואר בכיתוב „תודה לך הנשיא טראמפ” (Thank you president Trump) בעקבות הסכם חמאס–ישראל שהביא לסיום מלחמת שבעה באוקטובר, 12 באוקטובר 2025
האצטדיון ממוקם בקרית הספורט של ירושלים ובסמוך להיכל הספורט פיס ארנה ומרכז הטניס של העיר וגשר להולכי רגל מחבר בינו למתחם קניון עזריאלי ירושלים-מלחה. הוא מכיל 31,733 מקומות ישיבה והוא הפך רשמית לאצטדיון הגדול ביותר בישראל לאחר שאצטדיון רמת גן קיבל אישור לאכלס אך ורק את היציע המערבי. באצטדיון מותקנת מערכת תאורה סולארית מתקדמת, ומוצבים בו שני מסכי ענק ששטח כל אחד מהם 60 מ"ר.

בסמוך ליציעים המערבי והמזרחי ישנם מגרשי חנייה, ומסביב לאצטדיון קיימים מספר חניונים אשר נמצאים במרחק הליכה כגון חניון אגד, חניון הגן הטכנולוגי וחניון גן החיות.

מתחת ליציע המזרחי של האצטדיון תוכנן לקום מטווח אולימפי, אך עקב חוסר תקציב הוא לא הוקם והשטח נשאר ריק. אחר כך הוקם במקום "מרכז הספורט הירושלמי" ובתוכו מרכז לאמנויות לחימה, מכון כושר, סטודיו לריקוד, בריכה הידרותרפית לטיפולים, סטודיו לטאקוונדו, וכן קיר טיפוס גדול בגובה 21 מטר ובשטח קיר של מעל 700 מ"ר. בנוסף סמוך לשער 22 באצטדיון פועלת גלריה לאמנות.

לצד האצטדיון פעל חניון אוטובוסים שפונה כדי להקים בו דיפו לרכבת הקלה והוחלף בחניון ממזרח לארנה בשם חניון בנבנישתי שנועד תחילה להקמת מרכז שחייה אולימפי וקאנטרי קלאב גדול. תוכניות מתאר עתידיות מייעדות סביב האצטדיון בינוי רב למשרדים, מלונאות, מסחר, מגורים ועוד.

בצמוד לאצטדיון מדרום נמצאת תחנת משנה של חברת החשמל, שנחנכה ביולי 1970⁩, במטרה להגדיל את אספקת החשמל לירושלים. תוכניות חדשות דנות בפינוי המתחם ששטחו כ-23 דונם, והקמת מגרשי אימונים לבית"ר ירושלים במתחם עד 2030.
 יציעי האצטדיון 
+יציעשעריםכניסותתכולההערותיציע מערבי5–91–5כ-7,000במשחקי בית"ר ירושלים יושבים ביציע זה לרוב אוהדיה המתונים של הקבוצה, ולכן הוא נחשב לפחות קולני מבין שאר היציעים. בחלקו העליון של היציע ממקומת עמדת השידור ומתחתיה נמצאים תאי צפייה VIP, ומתחתיהם נמצא יציע הכבוד של האצטדיון, בו מוצבים כיסאות מרופדים וקיימת אפשרות להשכרת מסכים אישיים לצפייה במשחק. בנוסף ביציע זה ממוקמים יציע העיתונאות וחדרי התקשורת.יציע צפון מערבי10–126כ-8,000היציע נפתח רק במשחקים עם קהל רב של בית"ר ירושלים ונבחרת ישראל.יציע צפוני13–157–10יציע זה הוקם בשנת 1999. ביציע זה ממוקם קהל החוץ במשחקי ביתר ירושלים מאז פתיחת ליגת העל 25/26 לאחר שארגון "JLM CASUALS" עבר ליציע הדרומי בצורה קבועה לאחר פתיחת המנויים ליציע הדרומי.יציע צפון מזרחי16–1711–12היציע נפתח רק במשחקים עם קהל רב של בית"ר ירושלים ונבחרת ישראל.יציע מזרחי18–2113–16כ-7,500במשחקי בית"ר ירושלים, ביציע זה ממוקמים חברי ארגון לה פמיליה. יציע זה נחשב לקולני מאוד ביחס לשאר היציעים, בהם הקהל ביציע מעודד את הקבוצה עם אביזרי עידוד ופירוטכניקה שונים. במשחקי הפועל ירושלים זהו היציע היחיד שנפתח לאוהדי הקבוצה.יציע דרומי1–4, 22–2317–28כ-9,200היציע שונה בבנייתו משאר היציעים, כאשר הוא בנוי ללא חלוקה למפלסים. כמו כן גם מספר המושבים ביציע גדול משמעותית משאר היציעים. ביציע זה ממוקם גוש עידוד "JLM CASUALS". גוש עידוד שמטרתו לקדם את העידוד של הקהל ביציעי טדי בחסות "לה פמיליה".
לאחר אירועי שבעה באוקטובר, הפך יציע זה גם ליציע משפחות, עבור בני משפחותיהם (מקרבה ראשונה) של אוהדי בית"ר שנרצחו או נפלו בטבח שבעה באוקטובר ומלחמת חרבות ברזל.

משחקים בין-לאומיים באצטדיון 
 תאריך  המשחק  תוצאה  מסגרת  מספר צופים12 בפברואר 1992 ישראל –  חבר המדינות  2-1  ידידות  2,00029 בנובמבר 1994 ישראל –  קפריסין  3-4  ידידות  4,00020 בספטמבר 1995 ישראל –  אורוגוואי  1-3  ידידות  8,00022 בינואר 1997 ישראל –  יוון  1-1  ידידות  50015 באפריל 1998 ישראל –  ארגנטינה  1-2  ידידות  14,00024 בפברואר 1999 ישראל –  לטביה  0-2  ידידות  6,0009 בפברואר 2005 ישראל –  קרואטיה  3-3  ידידות  4,00014 בנובמבר 2012 ישראל –  בלארוס  2-1  ידידות  8,000 31 במרץ 2015   ישראל –  בלגיה  1-0  מוקדמות יורו 2016  29,750 13 באוקטובר 2015   ישראל –  קפריסין  2-1  מוקדמות יורו 2016  25,300 9 באוקטובר 2016   ישראל –  ליכטנשטיין  1-2  מוקדמות מונדיאל 2018  9,000 9 באוקטובר 2017   ישראל –  ספרד  1-0  מוקדמות מונדיאל 2018  28,700 16 בנובמבר 2019   ישראל –  פולין  2-1  מוקדמות יורו 2020  16,700 19 ביוני 2023   ישראל –  אנדורה  1-2  מוקדמות יורו 2024  13,300

גלריית תמונות

לקריאה נוספת
 רון עמיקם, מאיר גבאי ורוני דיאון, אני אוהב אותך בית"ר, מדיה 14, 2007
 הדרבי של ירושלים אשר מתקיים בדרך כלל באצטדיון טדי

קישורים חיצוניים

 אצטדיון טדי, באתר הרשמי של בית"ר ירושלים
 אצטדיון טדי, באתר האוהדים של בית"ר ירושלים


הערות שוליים

קטגוריה:ישראל: אצטדיונים ומתקני ספורט לאומיים
קטגוריה:בית"ר ירושלים
קטגוריה:הפועל ירושלים
טדי
קטגוריה:מלחה