תפילת אבינו מלכנו

שמאל|ממוזער|250px|פרוכת לימים הנוראים עליה כתוב "אבינו מלכנו פתח שערי שמיים לתפילתינו"
שמאל|ממוזער|250px|"אבינו מלכנו שמע קולנו" גרסת התנועה ליהדות מתקדמת, ישראל, מלחין: מקס ינובסקי. הקלטה חיה בתפילת שחרית של יום כפור בהיברו יוניון קולג'- מכון למדעי היהדות, ירושלים, תשס"ה. סולנית: תלמידת חזנות ג'ניפר שטראוס-קליין ומקהלת תלמידי החזנות של הקולג'. מנצח: ד"ר ג'יי שיר, פסנתרן: גרגורי שיפרין. מאוסף ספריית השמע והמוזיקה על שם בלה והרי ווקסנר.
"אָבִינוּ מַלְכֵּנוּ" היא תפילה יהודית הכוללת כארבעים בקשות ותחינות, אשר כולן פותחות בפנייה אל האל במילים "אבינו מלכנו". התפילה נאמרת בעשרת ימי תשובה ובתעניות.

מקור התפילה
מקור התפילה בתלמוד מסכת תענית שם מסופר שהחכמים גזרו תענית ציבור ורבי אליעזר התפלל אך לא ירדו גשמים, ולכן החליפו רבי עקיבא ואמר: "אבינו מלכנו חטאנו לפניך. אבינו מלכנו אין לנו מלך אלא אתה", ומיד החל הגשם לרדת. בעין יעקב הובאה התפילה בנוסח אחר: "אבינו מלכנו, אבינו אתה; אבינו מלכנו אין לנו מלך אלא אתה; אבינו מלכנו, חטאנו לפניך; אבינו מלכנו, למענך רחם עלינו; אבינו מלכנו, עשה עמנו למען שמך". הכלבו כותב: "וכשראו הדור שנענה באותה תפילה, הוסיפו עליו דברי בקשות ותחנונים, וקבעום לעשרת ימי תשובה". דבריו אלו צוטטו בבית יוסף.

תפילת אבינו מלכנו מופיעה כבר בסדר רב עמרם גאון, הסידור הקדום ביותר שהגיע לידינו. דברים דומים מופיעים גם בסידור רש"י. לעומת זאת, הרב מרדכי יפה כותב ב'לבוש': "שהוא נתייסד מפי ר' עקיבא כנגד ברכות אמצעיות של שמונה עשרה" וניכר מדבריו שהוא מייחס את תיקון התפילה עצמה לרבי עקיבא.

במשך השנים נוספו על ידי מחברים שונים לתפילת אבינו מלכנו בקשות נוספות וחזורים רבים שיצרו הבדלי נוסחאות בין העדות השונות. מסתבר שסיבת ההוספות הייתה הרדיפה שעברו היהודים במקומות גלותם השונים. בימי התלמוד כללה התפילה כבר תשעה עשר חרוזים וניכר בהם שאיפה לכלול בהם חרוזים על פי סדר תפילת שמונה עשרה. בימי הגאונים התפילה כללה כבר עשרים ותשעה חרוזים.

מועדי אמירת התפילה

תפילת אבינו מלכנו נאמרת בעשרת ימי תשובה, מיומו הראשון של ראש השנה ועד יום הכיפורים, כולל ימים אלה. התפילה נאמרת מיד לאחר חזרת הש"ץ בתפילת שחרית ובתפילת מנחה. אצל הספרדים והתימנים גם ביום הכיפורים התפילה נאמרת בשחרית ובמנחה בלבד. אולם אצל האיטלקים התפילה נאמרת ביום הכיפורים גם בתפילת נעילה ואצל האשכנזים אומרים אותה ביום הכיפורים גם בנעילה וגם לאחר הסליחות בתפילת ערבית, ויש חילוקי מנהגים בקהילות האשכנזים אם לאומרה במנחה של יום כיפור. האשכנזים נוהגים שלא לומר אבינו מלכנו בערב יום הכיפורים, אלא אם יום הכיפורים חל בשבת, שאז אומרים אבינו מלכנו בתפילת שחרית של ערב יום הכיפורים.

אמירה בתעניות
כבר בסדר רב עמרם גאון מופיע רצף קצר של 2–3 בקשות אבינו מלכנו בתחילת סליחות לתענית ציבור: "ויש שמתחילין: אבינו מלכנו אבינו אתה, אבינו מלכנו אין לנו מלך אלא אתה, אבינו מלכנו רחם עלינו, סלח לנו אבינו כי חטאנו ...". אולם נוהג לומר את תפילת אבינו מלכנו בתענית ציבור לא מופיע כלל אצל הראשונים וגם לא בסידורים עד המאה ה-18. עם זאת, בכל בו כתוב "ועוד העם נהגו לאמרו במקצת מקומות בשני ובחמישי לפני תחינה". תפילת אבינו מלכנו בתענית ציבור (למעט תשעה באב) מופיעה בסידורים של מנהג אשכנז המזרחי ושל הרבה סידורי נוסח ספרד החסידי החל מסוף המאה ה-19, ונזכרת אצל בעל ערוך השולחן ויש שטענו שכבר הגר"א אמרה. ביתר הקהילות לא התקבל מנהג זה.

בחלק מקהילות האיטלקים והרומניוטים נהוג לומר את התפילה גם בהושענא רבא.

הרב יקותיאל יהודה הלברשטאם, האדמו"ר של חסידות צאנז-קלויזנבורג, תיקן בשנת תשכ"ט לומר אבינו מלכנו בכל ימות החול.

אמירה בשבת
קיימת מחלוקת בין הגאונים והראשונים באשר לאמירת אבינו מלכנו בשבת. יש שסברו שאין לאומרו בשבת בשל האיסור לבקש את צרכיו של האדם בשבת; אלו שחלקו, סברו שאיסור זה חל רק על אדם פרטי אך לא חל על תפילה השייכת לכלל הציבור. קיימת גם עמדת ביניים של הר"ן, שאין לאומרו בשבת, אך ביום הכיפורים שחל להיות בשבת אומרים אותו כיוון ש"אם לא עכשיו אימתי".

בנוסח איטליה ומרבית קהילות הספרדים נהוג לאומרו גם בשבת, אך משמיטים כל מקום שמוזכר חטא ועון. ביתר קהילות הספרדים ורוב קהילות גאורגיה, וכן אצל התימנים אין אומרים אותו בשבת, אך אומרים ביום הכיפורים שחל בשבת. בנוסח אשכנז (ונוסח ספרד), אין אומרים אותו כלל בשבת ואפילו ביום הכיפורים שחל בשבת, למעט תפילת נעילה, הנאמרת כבר לאחר שקיעת החמה, וגם נחשבת להזדמנות האחרונה להתפלל טרם צאת יום הכיפורים. בעל ערוך השולחן כותב שהסיבה איננה איסור לאומרו אלא להיכר שהוא שבת, שכן ממילא הוא כבר נאמר בעשרת ימי תשובה. גם בנוסח קטלוניה לא אמרוהו בשבת, ולא ברור לגבי יום כיפור שחל בשבת.

תוכן התפילה
התפילה מורכבת משורות המתחילות במילים "אבינו מלכנו", למשל:

.

בנוסחים קדומים מופיעים 20–25 שורות. בנוסח האשכנזי המזרחי הנוכחי יש 44 שורות, לעומת מנהג אשכנז המערבי שיש בו רק 38 שורות. יש גם נוסחאות מקומיות שנדפסו בקונטרסים שהוציאו קהילות מסוימות.

רבי יצחק אייזיק מטירנא ואחריו הרב מרדכי יפה בספר לבוש החור מתארים הקבלה בין שורות תפילת אבינו מלכנו לברכות האמצעיות של תפילת שמונה עשרה.

במחזור קארפינטראץ ישנם פיוטי רשויות קצרים הנאמרים לפני תפילת אבינו מלכנו.

נהוג לשנות את המילה "כתבנו" בחמש שורות אמצעיות של התפילה ל"חתמנו" בתפילת נעילה.

מנהגים

במנהג אשכנז המזרחי נוהגים לפתוח את הארון בכל פעם שאומרים אבינו מלכנו; בקהילות אשכנז המערבי, פותחים את הארון רק בשחרית של ראש השנה ובתפילות יום כיפור, אבל במנחה של ראש השנה ובתפילות עשרת ימי תשובה, אין פותחים את הארון כלל. בקהילות אשכנז המערבי נוהגים שהחזן אומר כל משפט ואחריו הקהל, כאשר חלק מהמשפטים נאמרים במנגינה קצרה וחלקם במנגינה מיוחדת. בנוסח אשכנז המזרחי נהוג ברוב הקהילות שאת התחלת וסוף התפילה אומר כל אחד לעצמו, אולם מספר שורות באמצע התפילה אומר החזן והקהל חוזרים אחריו כל שורה בנפרד; המנהג הרווח הוא כיום לומר כך תשע שורות באמצע. בעבר היה מנהג לומר רק את חמשת פסוקי כתבנו ביחד חזן וקהל ובספר מטה אפרים כתב שנהגו לומר חזן וקהל החל מ"אבינו מלכנו קרע רוע גזר דיננו", כלומר שבע שורות נאמרו במתכונת של חזן אומר וקהל חוזר. היה מי ששיער שהאמירה המשותפת של חלק מהפסוקים נובע מהרצון למנוע טעות בגלל בלבול בין הנוסח של עשרת ימי תשובה לזה של תעניות ציבור. היו שיצאו נגד מנהג זה לומר רק את הפסוקים האמצעיים בקול חזן וקהל כי הוא מראה שמחשיבים את הבקשות האמצעיות הפרטיות מעל לבקשות הכלליות שבשאר חלקי תפילת אבינו מלכנו. אחרים קראו להחזיר את המנהג הישן לומר את כל התפילה במתכונת חזן-קהל בטענה שהמנהג התבטל מחמת עצלות. הרב צבי הירש שפירא מציין מנהג עתיק שהיו אומרים את אבינו מלכנו ביחד כל הקהל ביחד בנעימה ולא במתכונת של חזן וקהל חוזר אחריו.

במקומות רבים נהוג לשיר את השורה האחרונה: "אבינו מלכנו חננו ועננו כי אין בנו מעשים". לעומת זאת, היו שכתבו שיש לומר פסוק זה בלחש כאדם המתבייש מחדלון מעשיו, בדומה לאמירת תחנון, וכן נוהגים בקהילות אשכנז המערבי.

לעומת זאת, בקהילות הספרדיות אומר החזן את כל הקטע בקול רם, בדומה ליתר התפילה. ביחס לציבור המתפללים ישנם שני מנהגים נפוצים אצל הספרדים: יש נוהגים שאת מרבית התפילה לא אומר הציבור אלא עונים "אמן" על כל שורה, ורק על מקצת השורות חוזר הקהל בקול רם, אך יש נוהגים שהקהל אומר את כל התפלה בלחש ביחד עם החזן. יוסף היינימן משער שבעבר היה נהוג שהחזן אומר את הבקשות והקהל היה עונה אחריו "אבינו מלכנו", ומעין זה נהוג אצל חלק מהתימנים.

הבית יוסף כותב שאין לומר בראש השנה את השורה "חטאנו לפניך" כיוון שלא אומרים וידוי בראש השנה, ויש הנוהגים כך, אך יש נוהגים לאומרו גם בראש השנה.

אצל קהילות האשכנזים, נאמרת תפילת אבינו מלכנו ביום כיפור בין סוף תפילת נעילה לתקיעת השופר. אצל חלק מהקהילות מקפידים לסיים את תפילת נעילה לפני שקיעת החמה כדי לומר ברכת כהנים לפני השקיעה, ומקפידים שלא לתקוע בשופר לפני צאת הכוכבים. מנהג זה יוצר מרווח של כ-18 דקות לאמירת תפילת אבינו מלכנו וישנן קהילות בהם נוהגים למלא את המרווח באמירת התפילה שורה אחר שורה על ידי החזן והקהל לסירוגין ובשירת חלק מהבקשות.

לחנים
קטעים בודדים מן התפילה זכו במהלך השנים לניגונים בהם:
 , לחן של בעל התניא.
 . לחן של שלמה קאליש מחסידות בעלז.
 . לחן של חיים בנט.
, לחן של שלמה קאליש.
  (ועוד) לחן של מקס ינובסקי - ידוע בביצועם של ברברה סטרייסנד, דוד ד'אור ואחרים.
  - מרדכי בן דוד.

במסורת החזנות הספרדית-ירושלמית וכן בכמה מקהילות טורקיה והבלקן החזן מבצע אלתור שירתי במקאם חוסיני (ולעיתים אף במקאם חיג'אז) על ארבעת הקטעים האחרונים.

לקריאה נוספת
 יום טוב ליפמן צונץ, מנהגי תפילה ופיוט בקהילות ישראל, האיגוד העולמי למדעי היהדות, ירושלים תשע"ו, עמודים 120-122
 יעל לוין, "'אבינו מלכנו': תפילה ותוספת", מקור ראשון, כ"ט באלול תשע"ג, 4 בספטמבר 2013, מוסף ראש השנה, עמ' 14–15.

קישורים חיצוניים




 הרבה פרופ' דליה מרקס, תפילת אבינו מלכנו וגלגוליה, קובץ שיעורים לימים הנוראים, בית אבי חי, אתר יו טיוב




 סידור מקופנהגן מן המאה השמונה עשרה, עם הפיוט "אבינו מלכנו", באתר הספרייה הלאומית

הערות שוליים

אבינו מלכנו
קטגוריה:ימים נוראים