צור הדסה

צור הדסה היא מועצה מקומית בפרוזדור ירושלים, הממוקמת כ-12 ק"מ דרומית-מערבית לירושלים, בגובה כ-730 מטרים מעל פני הים, בירת יישובי המזלג. המועצה שוכנת סמוך לכביש 375, מערבית לביתר עילית, כקילומטר אחד מערבית ל. היא בנויה בחלקה על שלוחת הר כיתרון. ביישוב מתגוררים כ-12,091 תושבים (נכון לדצמבר 2023).

גאוגרפיה
האזור בו שוכנת המועצה הוא אזור מיוער, ובו שמורות טבע ופארקים מוכרזים. בצפון: פארק בגין, שמורת הר גיורא ושמורת נחל שורק. בצפון־מערב: פארק עצמאות ארצות הברית ושמורת נחל דולב. במערב: יער מטע. בדרום־מערב, בצמוד ליישוב, נמצאת שמורת סנסן, הכוללת את הר כיתרון, הר סנסן, וח'רבת סנסן.

שם
במקור נקרא היישוב על שם הסתדרות הנשים הציוניות באמריקה "הדסה" בשל קרבתו לבית החולים הדסה עין כרם.

היסטוריה
היישוב הוקם ב-1960 כמרכז שירותים ליישובי מועצה אזורית האלה: מבוא ביתר, מטע, בר גיורא, ונס הרים, ובו גם שכנו משרדי המועצה ובית ספר אזורי. בשנת 1963 החל לפעול במקום מפעל "מקשת כסף", שנסגר לאחר כשנה. הבתים שנבנו נותרו ריקים ולא נמצאו מתיישבים שהסכימו לבוא לגור במקום שהיה ליד הגבול. הצעה לקבוצת אקדמאים מירושלים לעבור לגור במקום נדחתה על ידיהם בגלל הריחוק מירושלים. רק בשנת 1964 נמצאו מתיישבים ראשונים שהסכימו לעבור לגור בצור הדסה, ובתחילת אוגוסט 1964 פורסם שביישוב מתגוררות 5 משפחות. מתיישבים נוספים הצטרפו לאורך שנות ה-60. הבתים במקום הושכרו למתיישבים, תוך שלטענתם הובטח להם שמדובר על שכירות כמו בעלות, והם השקיעו כספים בשיפוץ הבתים השכורים.

בתחילת 1970 היו בצור הדסה 36 משפחות, ביניהן משפחתו של אהוד אולמרט. בשנת 1972 הועברה הבעלות על היישוב לידי מועצה אזורית מטה יהודה, כדי שישמש לייעודו המקורי כמרכז לנותני שירותים ליישובי האזור, יישובי המזלג. במקביל הוכנו תוכניות להקמת יישוב פרברי בסמוך ליישוב. בשנת 1979 שונה רשמית ייעוד היישוב ממרכז שירותים לשכונה פרברית. באותה עת התגוררו במקום כ-200 נפשות.

המעבר לא פתר את בעיות היישוב, והתושבים התלוננו על ריחוק, העדר שירותים בסיסיים וחוסר יכולת להרחיב את בתיהם באופן חוקי. בשנת 1983 התאפשר לתושבים לרכוש את הבתים בהם גרו ורבים מהבתים הורחבו. באותה שנה אישרה המועצה הארצית לתכנון ובנייה את הרחבת היישוב בכ-2,000 תושבים, ודחתה את ההצעה להרחיב את היישוב בכ-10,000 תושבים עד שנת 2010, בין השאר כדי למנוע עזיבה של ירושלים על ידי אוכלוסייה יהודית ובגלל התנגדות המועצה האזורית מטה יהודה ליישובים גדולים בתחומה.

בשנת 1985 שווקו 65 מגרשים ביישוב לבנייה עצמית לבני מושבים. לאחר שלא הייתה התעניינות, נחתם הסכם עם קבוצה של ירושלמים, שהתאגדו בעמותה להתיישבות בערכי תנועת העבודה, על העברת ההרחבה לידי העמותה. העמותה, שנקראה העמותה להתיישבות בצור הדסה, בנתה את הבתים במשותף וגייסה חברים נוספים להתיישבות. הבנייה של ההרחבה התבצעה בסביבות שנת 1990, ועד אז תואר המקום כ"כפר זעיר ונידח". שיווק הבתים של העמותה נמשך לפחות עד אמצע 1992.

בשנת 1993 פורסם תוכנית מתאר לשכונת הר כיתרון, עבור עד 370 יחידות דיור.

בשנים 2004–2008 נוספו ליישוב 158 יחידות דיור חדשות. בשנים 2009–2013 נוספו רק מעט דירות חדשות ביישוב ובשנת 2013 עמדה אוכלוסיית היישוב על כ-7000 תושבים.

באוקטובר 2014 החלו רשות מקרקעי ישראל ומשרד הפנים לקדם תוכנית להקמת יישוב עירוני חדש בשם "בת הרים" בשטח של כ-14 אלף דונם, שיכילו את צור הדסה ומבוא ביתר, ולכלול עד 20 אלף יחידות דיור ו-100 אלף תושבים. שר הפנים גלעד ארדן התנגד למהלך.

בעשור השני של המאה ה-21 החל פרויקט בנייה ואכלוס של שכונת הסנסן ב-1, שכוללת כ-1,100 יחידות דיור על שטח של כ-350 דונם. נכון ל-2022 מתקיימות עבודות להקמת שכונת סנסן ב-2 שכוללת כ-500 יחידות דיור נוספות.

ב-14 באפריל 2022, שרת הפנים איילת שקד חתמה על החלטה עקרונית להקים רשות מקומית עצמאית בצור הדסה, עם תאריך יעד של 14 באפריל 2023. באוקטובר 2022 הקדימה השרה שקד את ההכרזה על המועצה המקומית. בעקבות זאת עתר הוועד המקומי לבג"ץ בדרישה לעכב את ההפיכה למועצה מקומית עד שיימצא מקור תקציבי למימון המועצה המקומית. התנגדות היישוב להגדרתו כמועצה מקומית נובעת מחוסר מקורות מימון עצמיים, אין בו אזור תעשייה משמעותי או מנועי צמיחה אחרים. במרץ 2023 הוציא בג"ץ צו זמני שאסר על הקמת המועצה. במאי 2023 דחה בג"ץ את העתירה וב-23 במאי 2023 הודיע שר הפנים משה ארבל על מינוי תומר מוסקוביץ ליו"ר הוועדה הממונה של המועצה.

שכונות
 השכונה הוותיקה: נקראת גם צור הדסה הישנה, מאוכלסת בעיקר על ידי אנשים מבוגרים ומקימי היישוב.
 שכונת הר כיתרון: ממוקמת במערב היישוב, בנויה כולה מבתים פרטיים על חלק מדרך קדומה שהובילה מכביש 375, שהיה דרך רומאית, לכיוון יישוב קדום בשם ח'רבת גֶרֶס - (ח'רבת ג'וּרִיש) על פסגת הר כיתרון, שם נמצאים המשך הדרך הקדומה, שרידי מבנים, בורות סיד, גתות, בורות מים ומערות קבורה.
 שכונת העמק: נקראת גם צור הדסה החדשה. השכונה החלה להיבנות לקראת סוף 1998.
 שכונת הסנסן: בשכונה שווקו 1,100 יחידות דיור, החל משנת 2011. הבתים הראשונים אוכלסו בשנת 2016, אך בניית רוב הבתים בשכונה החלה רק משנת 2016 ואילך.

צור הדסה הוא היישוב השלישי בגודלו בפרוזדור ירושלים (אחרי ירושלים עצמה ומבשרת ציון).

חינוך
במועצה ישנם 4 בתי ספר יסודיים: שני בתי ספר ממלכתיים בשם "צורים" ו"הדסים", בית ספר ממלכתי-דתי בשם "לביא" ובית ספר ממלכתי משלב בשם "מעיינות".
בנוסף יש ביישוב תיכון שש-שנתי, בית החינוך השש-שנתי אור ברנקו וייס, השוכן בקריית החינוך על יד שכונת העמק.

כמו כן, פועלים בצור הדסה שבט צופים בשם "פסגות" (הוקם בשנת 2003), וסניף של תנועת בני עקיבא.

טבע
גן בוטני צור הדסה הוא גן בוטני לצמחי בר ארץ-ישראליים מחבלי הארץ הים-תיכוניים. הגן אינו מגודר, ופתוח לביקורים בכל ימות השנה ובכל שעות היממה. הגן הוקם ב-2016 בידי מתנדבים תושבי היישוב, בתמיכת הוועד המקומי, והוא ממוקם במדרון הצפוני של ראש נחל סנסן, המדרון היורד מהר כיתרון. הגן ייחודי בכך שהוא משמר במידה רבה את אופיו הטבעי של המקום- הפיתוח בו מוגבל, וכך הוא נותן למבקר תחושה שהוא משוטט בשטח בר טבעי, ועם זאת, הוא מזמן לו מפגש עם מגוון צומח עשיר. ההתערבות בשטח כוללת פריצת שבילים, שתילה וזריעה של מיני צמחים הגדלים בחבלים הים-תיכוניים של ארץ ישראל (חרמון, גולן, גליל, כרמל, גלבוע, שומרון, יהודה, השפלה ומישור החוף) שלא נמצאו בו באופן טבעי, שילוט צנוע והשקיה מעטה עבור צמחים המצויים בשלבי קליטה.

בגן, שגודלו דונמים אחדים, צומחים מאות מיני צמחים שרובם גדלו בשטח מאז ומתמיד, ויש בו גם פעילות בעלי חיים. הוא כולל את כל צורות הצומח - עצים, שיחים, מטפסים, בני שיח, עשבוניים רב שנתיים, חד שנתיים, גאופיטים, טפילים, טחבים ושרכים (שרכרך ריחני, דנדנה רפואית). בין המינים המקוריים בשטח גם אחדים נדירים - טופח כדורי, תמריר בינוני (חד שנתיים, ולכן הופעתם לא סדירה) ופרט אחד של סחלב קדוש.

שטח הגן נמצא על המפנים המזרחי והדרומי. חלקו התחתון שטוח למדי וכולל אזורים של קרקע עמוקה ושלולית חורף. באזור זה נוף הצומח הוא בתה וגריגה. חלקו העליון מאופיין במדרונות מעט תלולים יותר, טרשים ומדרגות סלע, ושם ישנם גם טלאים קטנים של חורש סבוך.

לאורך השנים הוכנסו לגן מינים רבים למדי של צומח ארץ ישראלי, שרובם נקלטו. ביניהם מינים נדירים (בוצין אופקי, שום החורשים, מרווה רחבת גביע, בן חצב החורש) ומינים בולטים ומיוחדים כגון שושן צחור (טרם הגיע לפריחה), איריס הארגמן, מרווה כחולה, אצבוע אירופי, רומוליאה צידונית ועוד.

 גן יובל 
במרכז היישוב, בוואדי שבין שכונת הר כתרון ושכונת המאה, ממוקם גן יובל שהוקם בשנת 2013 ביוזמת משפחת יוחנן ולזכרה של יובל יוחנן. ועד היישוב הכיר בגן כמרכז פנאי לתושבי היישוב, והוא מהווה מוקד תרבות עיקרי ביישוב, ובין השאר מתקיימות בו הופעות חיות.

ארכאולוגיה
ממוזער|מערכת מערות הקבורה בחורבה
ממערב ליישוב נמצאות הריסות הכפר העתיק חורבת גרס, שזוהתה על ידי הארכאולוג בועז זיסו כגרסה, עיירה יהודית עתיקה שנחרבה על ידי הרומאים, והוזכרה על ידי ההיסטוריון יוספוס. במקום נמצאו 3-4 מקוואות, מערכת מסתור ומערות קבורה.

קישורים חיצוניים


 ישראל קמחי ומאיה חושן, עיר חדשה בהרי ירושלים, צור הדסה - עיר או יישוב קהילתי, מכון ירושלים לחקר ישראל, 1998



הערות שוליים

*
קטגוריה:ישראל: מועצות מקומיות
קטגוריה:ישראל: מועצות מקומיות במחוז ירושלים
קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1960
קטגוריה:יישובי המזלג