ליל כל הקדושים

שמאל|ממוזער|250px|ג'ק-או-לנטרן
ליל כל הקדושים או האלווין (באנגלית: Halloween) הוא חג עממי בעל שורשים פגאניים הנחגג בליל 31 באוקטובר, ערב יום כל הקדושים בנצרות המערבית. החג נהוג בעיקר באיים הבריטיים ובצפון אמריקה, אולם הפך נפוץ בארצות רבות בעולם בזכות תרבות הפופ האמריקאית. יש הסוברים שמקור החג אלילי, וראשיתו ביום הקציר הקלטי , ועם המאות הוא נוכס ושונה על ידי הנצרות. מנגד, יש חוקרים הגורסים שהתפתח מתחילתו כחג נוצרי.

פעילויות ליל כל הקדושים כוללות משחקי תעלול או ממתק, מסיבות תחפושות, נשיאת עששיות דלועים (ג'ק-או-לנטרן), הדלקת מדורות, תפיסת תפוחים בגיגית מים, משחקי חיזוי ומתיחות וסיפור מעשיות מפחידות. הקישור בין החג לרוחות המתים הביא לכך שביום זה משודרים, בייחוד בארצות הברית, סדרות וסרטי אימה. נוצרים מקיימים את ההיבטים הדתיים במסורת ליל כל הקדושים, כמו תפילה בכנסייה והדלקת נרות על קברים, בעוד שהיבטיה הפופולריים נחווים כחגיגה חילונית עבור כל היתר. במסורת הנצרות המערבית זהו אחד המועדים בהם נמנעו מבשר, ועל כן מאכלי החג המסורתיים הם צמחוניים: תפוחים מסוכרים, תפוחי קרמל, לביבות, ועוגות נשמה.

 מקורות החג 
 מקורו הנוצרי 
מקורו הנוצרי של החג הוא היותו ערב "יום כל הקדושים" המצוין ב-1 בנובמבר. כבר במאות הראשונות לספירת הנוצרים צוין על ידי הכנסיות הנוצריות השונות "חג הקדושים", שהוקדש לזכר כל הקדושים ומי שמצאו את מותם בשל אמונתם בנצרות. מועד החג לא היה אחיד עד המאה השביעית לספירה הנוצרית, בתקופתו של האפיפיור בוניפקיוס הרביעי. האפיפיור חנך בתאריך 1 בנובמבר את הפנתאון ברומא, שהיה קודם היכל פגאני, והקדישו כ"כנסיית מרים הקדושה של הקדושים המעונים". מאז מצוין "יום כל הקדושים" בכל שנה ב-1 בנובמבר. התאריך נבחר, כפי הנראה, גם בשל קרבתו לחג הפגאני הקלטי שצוין בצפון אירופה. ערבו של אותו יום הוא 31 באוקטובר, שהוא מועד החג הקלטי. בהיותו ערב "חג כל הקדושים" הוא קרוי "ליל כל הקדושים".

 מקורו האירי 
מקורו האירי של החג נשען, ככל הנראה, על חגיגות השנה החדשה בימי הקלטים - סאווין, שהאמינו כי בלילה זה עולם הרוחות קרוב ביותר לעולם החיים, ולכן ניתן לראות בו את רוחות המתים. מכשפות ובעלי כוחות על טבעיים אחרים עדיין נזכרים בכל רחבי אירלנד בשעה שילדים בתחפושות מפחידות שונות סובבים בחוצות ונושאים בידיהם עששיות אופייניות לחג - דלועים מנוקבים שפרצוף מפחיד גולף בצדם האחד ונר דולק מאיר בתוכם.

כפי הנראה, גם מקור המנהג להתחפש בליל כל הקדושים נובע מהחג הקלטי. מחשש שהרוחות ייכנסו באדם, הקלטים התחפשו לרוחות ושדים על מנת לבלבלם.
מסיבות ליל כל הקדושים (בעיקר לילדים) כוללות משחקים, כגון תפיסת תפוחים מתוך גיגית מים או כשהם תלויים על חוט. מטרת המשחק היא לתפוס תפוח בשיניים בלבד בלי שימוש בידיים.

 מקורו האיראני 
יש הגורסים כי החג הקלטי הושפע מחג אופייני הקשור למעבר העונות והוא דומה מאוד למנהג ״קאשוק זני״ ("Qashoq zani" (قاشق‌زنی)) שהוא מנהג איראני הדומה ל"תעלול או ממתק" (Trick-or-treat) של חג ליל כל הקדושים, המתקיים במהלך חגיגות צ'הארשנבה סורי (הפסטיבל של האש) בליל יום רביעי האחרון של השנה האיראנית, כלומר ביום שלישי בלילה. ילדים וצעירים מתחפשים, מכסים את פניהם בבגד עליון (בדרך כלל ב-chador), ומשתמשים בכף כדי להכות בצלחת או קערה או סיר קטן העשויים על פי רוב ממתכת, תוך שהם הולכים מדלת לדלת ומבקשים ממתקים, אגוזים או פירות מהשכנים.
 ההתחלה: הטקס מתחיל בערב, כאשר צעירים מתחפשים בכיסוי מלא לגוף, לובשים כיסוי ראש ומכסים את פניהם.
 הפעולה: הם נושאים כלי קטן ומכים בו עם כף שנקרא בפרסית qashoq/ghashogh, תוך שהם הולכים בשכונה ודופקים על דלתות בתים.
 התוצאה: בעלי הבתים ממלאים את הקערה בממתקים, אגוזים, פירות או מתנות אחרות, ונותנים אותם לילדים.
 המטרה: המנהג נועד לשמח את הילדים, להתכונן לחגיגות ראש השנה האיראני (Nowruz), להרחיק רוחות רעות ואנרגיות שליליות ולהביא מזל טוב. האיראנים הקדמונים האמינו כי רוחות אבותיהם באים לבקרם בתפר שבין סוף השנה לתחילתה ולכן חשוב היה להם לברכם ולבקש ברכתם ולהתחיל את השנה באופן חיובי.
 במסגרת הטקס הזה יש גם מנהג ״שאל אנדאזי״ שבו נהוגה קשירת צעיפים צבעוניים והעברתם מקומה לקומה ובהם שמים הפתעות וגם קפיצה מעל מדורות קטנות.
 המשטר האיראני של אנשי הדת אינו רואה חגים טרום אסלאמיים אלה בעין יפה ואף אוסר על כך, אולם לא הכיבוש הערבי האסלאמי במאה השביעית ואף לא המהפכה האסלאמית ב-1979 הצליחו לעקור משורש חגים עתיקים אלה. ברור שבמרוצת הזמן הסממנים החיצוניים כגון קישוטים ותחפושות השתנו או נעלמו אך הבסיס נותר בעינו.
 מלבד קווי הדמיון הרבים יש הבדל מהותי שהוא התאריך שבו נחוג החג - עונת הסתיו לעומת עונת האביב באיראן.
 כמו חג המולד שהושפע מפולחן המיתראיזם שנדד מאיראן לרומא וליוון, כך גם האלווין הקלטי קיבל הכשר נוצרי במרוצת הזמן והפך לחג המזוהה עם הנצרות והקדושים הנוצריים.

 סמלים 
לאורך השנים התפתחו מסורות, סמלים וחפצים הקשורים ליל כל הקדושים. בין הקישוטים הידועים ביותר הם ג'ק-או-לנטרן: עששית העשויה מדלעת, רוטבגה או לפת שרוקנו מתוכנם, כאשר פרצוף מפחיד נחתך בצידן האחד ונר דולק מאיר בתוכם. נהוג להניח את הג'ק-או-לנטרן על חלונות או דלתות הבתים. מנהג זה נפוץ במיוחד בחג ליל כל הקדושים באמריקה הצפונית.

הדימויים המודרניים של ליל כל הקדושים מגיעים ממקורות רבים, ביניהם אסכטולוגיה נוצרית, מנהגים לאומיים, יצירות ספרויות גותיות (כמו הרומנים פרנקנשטיין ודרקולה) וסרטי אימה קלאסיים (כגון פרנקנשטיין והמומיה) אלמנטים של עונת הסתיו, כמו דלועים, קליפות תירס ודחלילים, נפוצים גם הם. בתים מעוטרים לרוב בסמלים מסוג זה בתקופת ליל כל הקדושים. בין היתר, מוצגות תמונות ליל כל הקדושים שכוללות נושאים של מוות, רוע ומפלצות וחיות אגדיות. שחור, כתום ולפעמים סגול הם הצבעים המסורתיים של ליל כל הקדושים.

חברות רבות כמו חברת בייסטל, אילופ, בע"מ ובן קופר, בע"מ מייצרות קישוטים לכבוד החג, בשלל צורות וסוגים.

מנהגי החג
בארצות הברית, בקנדה ובמרבית בריטניה כוללות חגיגות ליל כל הקדושים מספר אלמנטים: בתים מקושטים ברוח החג, כולל דלועי ג'ק-או-לנטרן בחזית הבית ומוטיבים מסרטי אימה שונים; הילדים מתחפשים לדמויות מעוררות פחד - החל מרוחות רפאים ועד דמויות מודרניות מסרטי קולנוע - יוצאים לאסוף ממתקים ולעיתים מתחרים זה בזה על התחפושת הטובה ביותר; סוכריות דלעת וסוכריות תירס מהוות חלק עיקרי במכירות הממתקים בתקופת החג. באולמות הקולנוע בארצות הברית נפוצה מסורת של סרטי אימה היוצאים בסמוך לליל כל הקדושים וסדרות טלוויזיה אמריקאיות רבות מקדישות פרק ברוח החג שמשודר בסמוך (לרוב לפני) החג. הסדרה משפחת סימפסון ידועה במיוחד בפרקי חג כל הקדושים שלה, המופקים כבר 25 שנים ברציפות. מנהג נוסף הוא מצעדים בהם בדרך כלל יופיעו גם בובות גדולות - דוגמאות לכך הן מצעד ליל כל הקדושים בכפר בניו יורק ומצעד ליל כל הקדושים ברוטלנד.

תעלול או ממתק

עם השנים צברה פופולריות המסורת של "תעלול או ממתק" (בתרגומים אחרים: "תעלול או גמול" או "ממתק או ברדק", באנגלית: "Trick or treat") והיא נחשבת מאז לאחת מהמסורות העיקריות בחג. לפי המסורת, הילדים יוצאים בתחפושות מפחידות לרחובות, עוברים מבית לבית, דופקים על הדלת ואומרים "תעלול או ממתק!". אם האדם שנמצא בבית לא נותן לילדים ממתקים, הם מעוללים לו תעלול כלשהו, זורקים ביצה על הבית, או כורכים נייר טואלט סביב הבית.

 מאכלים אופייניים 
ממוזער|213x213px|דלועים למכירה במהלך ליל כל הקדושים|ימין
בערב כל הקדושים, עדות מערביות נוצריות רבות מעודדות התנזרות מבשר, דבר שהוביל למסורת של מאכלים צמחוניים הקשורים ליום זה.
ממוזער|240x240px|תפוח מסוכרמכיוון שבחצי הכדור הצפוני ליל כל הקדושים מתקיים בסמוך לעונת קטיף התפוחים, תפוחים מסוכרים (המכונים תפוחי טופי מחוץ לאמריקה הצפונית), תפוחי קרמל ותפוחי טאפי  הם מאכלים נפוצים של ליל כל הקדושים. הם מיוצרים על ידי גלגול תפוח שלם בסירופ סוכר ולעיתים קרובות מצופים גם באגוזים.

בתקופה מסוימת, ממתקי תפוחים הוענקו בדרך כלל לילדים כחלק מתעלול או ממתק, אך המנהג דעך במהירות בעקבות שמועות נרחבות כי ישנם אנשים שהטמינו פריטים כמו סיכות וסכיני גילוח בתפוחים בארצות הברית. אף על פי שיש עדויות לאירועים כאלה, מקרי הדיווח אודותיהם מעטים. מעבר לכך, מקרים ממשיים הקשורים למעשים האלה נחשבים לנדירים ביותר ומעולם לא גרמו לפגיעה קשה. עם זאת, הורים רבים הניחו שפרקטיקות כאלה זוכות לתשומת לב בגלל תקשורת ההמונים. בשיא התבהלה שנגרמה כתוצאה מכך, כמה בתי חולים הציעו לבצע צילומי רנטגן בחינם עבור ילדים במטרה למצוא עדויות לכך. כמעט כל מקרי הממתקים המורעלים המוכרים, נגרמו כתוצאה ממעורבות של הורים שהרעילו את הממתקים של ילדיהם.

אחד המנהגים הידועים ביותר באירלנד הוא אפייה (או לעיתים קרובות יותר בימינו, רכישה) של ברמברק (באירית: báirín breac); לחם מהיר בתוספת סולטנות וצימוקים. הלחם מזוהה עם ליל כל הקדושים במדינה ונהוג להטמין בתוכו פריט כלשהו. יש ששמים בלחם תליון, בדרך כלל של מרים, אם ישו. המאכל מקביל לעוגת המלך.
ממוזער|222x222px|עוגת ליל כל הקדושים דמוית ג'ק-או-לנטרן

להלן רשימת מאכלים הקשורים לליל כל הקדושים:
 ברמברק (אירלנד)
 טופי מדורה (בריטניה הגדולה)
 תפוחים מסוכרים/תפוחי טופי (בריטניה הגדולה ואירלנד)
 תפוחים מסוכרים, סוכריות תירס וסוכריות דלעת (אמריקה הצפונית)
 שוקולד
 מאנקי נאטס (בוטנים עם קליפותיהם) (אירלנד וסקוטלנד)
 תפוחי קרמל
 פופקורן קרמל
 קולקנון (אירלנד)
 עוגת ליל כל הקדושים
 דברי מתיקה/סוכריות
 ממתקים דמויי גולגולות, דלועים, עטלפים, תולעים וכולי.
 זרעי דלעת קלויים
 תירס מתוק קלוי
 עוגות נשמה
 פאי דלעת

 ברחבי העולם 

ממוזער|257x257px|תצוגה של ליל כל הקדושים בקובה, יפן
המסורות והחשיבות של ליל כל הקדושים משתנות מאוד בין המדינות המציינות אותו. בסקוטלנד ובאירלנד, המנהגים המסורתיים שלו כוללים ילדים שמתחפשים בתחפושות של ליל כל הקדושים ועורכים מסיבות, בעוד שבאזורים אחרים באירלנד מדליקים מדורות וזיקוקים. בקנדה, ההוצאה על ממתקים בליל כל הקדושים היא השנייה בגודלה לאחר חג המולד. ליל כל הקדושים שם תואר כ"זמן לתרומות וצדקה". בזמני החג, קוויבק מציעה סיורים בחלקים מהעיר העתיקה ובתי הקברות ההיסטוריים שבה. בארצות הברית, שם מסורת פוריטנית מתמשכת הגבילה קיום של חגים רבים, ליל כל הקדושים לא נחשב כחג עד המאה ה-19. ההגירה הטרנס-אטלנטית של קרוב לשני מיליון אירים בעקבות רעב תפוחי האדמה הגדול באירלנד הביאה את החג למדינה. בתחילת המאה העשרים, ליל כל הקדושים הפך לליל ונדליזם, עם הרס רכוש ואכזריות לבעלי חיים ולאנשים. עם זאת, ליל כל הקדושים הוא החג השני הפופולרי ביותר במדינה מבחינת סחר בקישוטים, מכירות ממתקים ומכירת תלבושות. איגוד הקונדיטורים הלאומי (NCA) דיווח בשנת 2005 כי 80% מהמבוגרים האמריקאים תכננו לחלק ממתקים במסגרת תעלול או ממתק.

אירועי החג נמצאים במרכז עלילה של מספר סרטים מסוגות שונות כמו מ"יובי יציל את האלווין" (סרט אימה קומי) או "Babysitter Massacre" שהתפתח לסדרה של מספר סרטים.

באוקטובר 2022 ברובע איטוון בסיאול שבקוריאה הדרומית יצאו המונים לחגיגות בהם אירע האסון בחגיגות ליל כל הקדושים בסיאול, שאירע לאחר 3 שנות הפסקה בגלל מגפת הקורונה ובו נהרגו 158 אנשים ונפצעו כ-200. הנשיא יון סוק-יאול הכריז על תקופת אבל לאומית.

 יחס היהדות לחג 
על פי היהדות ליל כל הקדושים נחשב לחג פגאני, ולכן בישראל לא היה נהוג לחגוג אותו. עם זאת, במרוצת השנים החלו ברים, מסעדות, פאבים, עסקים ומקומות אחרים בישראל, לקיים מסיבות ליל כל הקדושים, בעקבות חיקוי ואימוץ של התרבות המערבית רק כ"סיבה למסיבה", ללא הפן הערכי. בנוסף לכך, קיים דמיון מסוים בין ליל כל הקדושים לבין פורים שכן, בשניהם לובשים תחפושות, מחלקים ממתקים וכו'.

 דילוגי סוכות 
בשנת 2012, פורסם כי קהילות יהודיות בארצות הברית, אנגליה ודרום אפריקה אימצו את מנהג תעלול או ממתק כחלק מחג הסוכות, במה שנקרא "דילוגי סוכות", תוך שהן מחקות את מנהג האלווין ומניחות ממתקים ומאכלים בסוכות, והילדים והמבוגרים כאחד אוספים אותם. על פי "הארץ" נאמר כי "בארצות הברית, שם נחוג החג מעט לפני ליל כל הקדושים, הדילוגים (בין הסוכות) הם פיצוי-מה לילדים היהודים שאינם מורשים להשתתף באירועי ה"תעלול או ממתק" המסורתיים". מנהג זה נצפה גם בערים בישראל, מאז 1997. 

הצטרפות מנהג "תעלול או ממתק" של חג "ליל כל הקדושים" לחג הסוכות, מהווה צעד נוסף של "פיצוי" לילדים יהודים באמריקה. כאשר הצעד הראשון התווסף לחג החנוכה בו אימצו את מסורת נתינת המתנות לילדים מחג הקריסמס. במנהג החדש נותנים לילדים מתנה קטנה בכל יום בו מדליקים את החנוכיה, ומתנה אחת גדולה בסוף החג כאשר כל החנוכיה דולקת (כלומר, סך של 8 מתנות במהלך חג החנוכה).

 ראו גם 
 צ'יזבט
 ליל השטן
 דזיאדי
 פסטיבל הדלעת של ניו המפשייר
 ליל ולפורגה
 ויל-או'-דה-ויספ
 יום הסאסי
 מיתוס הממתקים המורעלים

קישורים חיצוניים





 ביאורים 

 הערות שוליים 

*
קטגוריה:אירועי ליל כל הקדושים
קטגוריה:חגים אמריקאיים
קטגוריה:אירועים בחודש אוקטובר
קטגוריה:מועדים נוצריים
קטגוריה:לילות מיוחדים