שטיח

ממוזער|שמאל|200px|ייבוש שטיחים במפעל כפרי, (עמק אוריקה, מרוקו)
ממוזער|שמאל|200px|מחצלות קש (קטורי, יפן)
שטיח הוא יריעה או בד שעיבו אותו בקשרים מחוטים או קרעי בדים או ארוגים בנול, המיועדים לפרישה על הרצפה או לתלייה על קיר.

יש המבחינים בין שטיח למחצלת על פי גודלם, כשהראשון בהם גדול יותר והשני עשוי לרוב מקש או קנים ומשמש אף לכריכה או כמחיצה.

מקורם של שטיחי קשרים עשויים בעבודת יד הוא כנראה מונגוליה או טורקסטן בין האלף ה-4 לפנה"ס לאלף ה-2 לפנה"ס.

אריגת שטיחים הוכנסה לראשונה לספרד במאה ה-10 לספירה בידי המורים. מסעות הצלב הביאו לאירופה שטיחים טורקיים, שם שימשו לתלייה על קירות או כיסוי לשולחנות.

עם פתיחת דרכי המסחר במאה ה-17 הגיעו שטיחים פרסיים לראשונה למערב אירופה, אך רק במאה ה-18 החל שימוש נפוץ בשטיחים ככיסוי לרצפות.

פרט למטרות נוי, שטיח עשוי לשמש להפחתת רעשים ואובדן חום דרך הרצפה.

קיימים שני סוגי שטיחים עיקריים: שטיחים קילים, הארוגים שתי וערב ושטיחי קשירה, שהם אריגים שעליהן נקשרות לולאות-לולאות חוטים או קרעי בדים בצפיפות גבוהה.

הארצות העיקריות המייצרות שטיחים עשויים בעבודת יד כיום הן איראן, טורקיה, פקיסטן, סין, טורקמניסטן ואפגניסטן.

שטיח מקיר לקיר הוא כיסוי המחובר לרצפה, העשוי בדרך כלל מאריגה עבה - לעיתים קרובות מצמר אך גם כותנה, קנבוס, קש, או כל תחליף סינתטי - ומודבק על פי רוב לשכבת בסיס עשויה שתי וערב. לאחר מכן נגזר ונתפר להתאמת המידות ומחוזק לרצפה במסמרים, סיכות או דבק.

שטיחים ביתיים נהוג לנקות על ידי שימוש בשואב אבק. בעבר היה נפוץ יותר השימוש בחובט שטיחים.
 היסטוריה 

אחד השטיחים הקדומים הידועים הוא שטיח פאזיריק, המתוארך למאות ה-5–6 לפנה"ס. הוא נארג בטכניקת קשרים על פני מערכת של חוטי שתי מתוחים.

 שטיחים אשוריים: מאות 7–9 לפנה"ס 

חפצי טקסטיל שימשו באשור הקדומה לא רק לצרכים שימושיים אלא גם לביטוי תרבותי, סמל מעמד ועושר. מחקר מאת Stephanie Dalley מצביע על כך שהאשורים נחשבו לבעלי מומחיות גבוהה בייצור טקסטיל באזורם. לצד צמר ופשתן, נעשה שימוש גם בסיבי משי וכותנה. טכניקות ייצור כללו רקמה, צביעה ודגמים חוזרים – יסודות שהשפיעו על עיצוב השטיחים בעתיד.

המסחר בטקסטיל באשור כלל רכישת בדים ממקומות שונים באימפריה, דבר שתמך בהפצת התרבות האשורית והשפיע על מבני סחר עתידיים.

העיצובים בטקסטיל האשורי שימשו לאיתות על מעמד חברתי, דת וזהות פוליטית.

 תקופת הרנסאנס ועד המאה ה-19 

בין המאה ה-14 למאה ה-19, השטיחים מילאו תפקיד חברתי, תרבותי וכלכלי משמעותי. סחר רחב התקיים בין אירופה לבין אזורי העולם האסלאמי, ובעיקר יובאו שטיחים ממקורות עות'מאניים, ספאווים וממלוכיים. השטיחים יוצרו בעיקר במצרים, איראן ואנטוליה, אך גם באירופה עצמה נעשו ניסיונות חיקוי, במיוחד באיטליה ובצרפת.

ברבות מהיצירות האמנותיות מתקופת הרנסאנס, מופיעים שטיחים כסמלי סטטוס חברתי גבוה.

האוסף של האספן Joseph V. McMullan כולל שטיחים אסלאמיים מהמאה ה-15 עד ה-19 ממקורות שונים, בהם מצרים, טורקיה, איראן והקווקז. שטיחים אלה נאספו במקור בידי בתי מלוכה אירופאיים.

האוסף כולל שטיחים בטכניקות קשר טורקי ופרסי. העיצובים התפתחו מדגמים גאומטריים פשוטים למוטיבים מורכבים כגון פרחים וסמלים של גן עדן.

שטיחים בולטים נוצרו בקהיר (הממלוכים), באושאק ובגורדס (טורקיה), וכן בערים מרכזיות באיראן כמו איספהאן, חוראסאן, סולטנאבד וקרמן.

 שטיחים פרסיים במאה ה-19 

במאה ה-19, הפך ייצור השטיחים באיראן לענף כלכלי מרכזי. הביקוש משווקים אירופאיים ואמריקאיים הביא לפריחת המסחר, אך גם להחמרת תנאי העבודה. לעיתים קרובות נעשה שימוש בעבודת נשים וילדים, בעיקר בכפרים ובקרב קהילות נוודיות. התרחבות הסחר גררה הקמת מפעלי ייצור בבעלות זרה, שאימצו שיטות תעשייתיות, ובכך צמצמו את מקומן של טכניקות מסורתיות. טכנולוגיות חדשות כגון נול מכני וטכניקת הג'אקרד שינו את אופי התעשייה.

המוטיבים העיצוביים המשיכו לשקף מסורות איראניות עתיקות ולשמש ביטוי לזהות תרבותית.

 עבודה ומבנים חברתיים 

לאורך התקופות, תעשיית השטיחים נשענה על מבנים חברתיים מגוונים. ברנסאנס פעלו גילדות של בעלי מלאכה, בעוד שבאיראן של המאה ה-19 פעלה התעשייה במסגרת מפעלים ולעיתים תוך ניצול עובדים.

באשור הקדומה, הוזמנו בדים יוקרתיים לשימוש הארמונות והמקדשים, דבר ששיקף את מעמד הטקסטיל כמוצר יוקרתי.

שטיחי סמרטוטים 
בארצות רבות ניצלו קרעי טקסטילים ישנים ליצירת שטיחים. הדוגמאות הראשונות באירופה הן מהמאה ה-18 ומיפן מהמאה ה-19. בסקנדיביה יש מסורת של סגנון אריגה הנקרא ryer שבה מושכים לולאות של קרעי בדים דרך בד ארוג ועל ידי כך יוצרים בד המזכיר פרוות חיה.

שיטה נוספת היא קליעת צמות מקרעי בדים, ואת הצמות הללו תופרים בצורות שונות לשטיח.

בארצות הברית ארגו ואורגים שטיחי סמרטוטים על נולי מסגרות. ומשתמשים בהם לקישוט, בחדרי שינה חדרי ילדים ובמטבחים. השטיחים קלים לניקוי [כביסה במכונה]. הם נוחים להתאמה לרהיטים אחרים. ממוזער|שמאל|200px|חדר תצוגה במוזיאון השטיחים הלאומי של אזרבייג'ן

ראו גם
גובלן
שטיח אדום
אריגה
מוזיאון השטיחים הלאומי של אזרבייג'ן

קישורים חיצוניים


 הערות שוליים 

*
קטגוריה:טקסטיל
קטגוריה:עיצוב פנים
קטגוריה:רצפות