שלמה אבן גבירול

250px|ממוזער|תחילתה של הקינה "בימי יקותיאל אשר נגמרו" מאת שלמה אבן גבירול על יקותיאל אבן חסאן, שהוצא להורג בשנת 1039; כתב יד מהמאה ה-19, מתוך אתר הספרייה הלאומית.
רבי שלמה בן יהודה אִבְּן גַבִּירוֹל (1021 – 1058) היה משורר ופילוסוף יהודי בתור הזהב של יהדות ספרד. מגדולי המשוררים שקמו בספרות העברית לדורותיה. כתיבתו העמוקה, העשירה, המורכבת והמליצית מאופיינת בשוני וייחוד רב.

 ביוגרפיה 
שלמה אבן גבירול נולד במאלגה שבדרום ספרד.. אביו היה ככל הנראה דמות פוליטית בקורדובה, אולם בעקבות מלחמות השלטון בעיר ב-1013, שהביאו לגירוש יהודי העיר, הוא נאלץ לעבור למאלגה טרם הולדתו של אבן גבירול. הוריו של אבן גבירול נפטרו כשהיה צעיר, והוא נותר יתום.

בתור הזהב של ספרד המוסלמית, צמח מעמד של יהודים אמידים שהחזיקו חצרות שכללו אמנים שונים ובהם משוררים. פטרונו של אבן גבירול היה יקותיאל אבן חסאן שדאג לצרכיו ובין השניים שררה הערכה הדדית. בתקופה זו חי אבן גבירול בסרגוסה. (אחד מכינויו של אבן גבירול הוא "המשורר מסרגוסה" בשל פעילותו האמנותית הענפה כאשר שהה בעיר.) במות פטרונו חיבר עליו אבן גבירול שלוש קינות. הקינה 'בימי יקותיאל אשר נגמרו' היא הארוכה שבהן. היא חוברה לקראת יום השנה למותו (בשנת 1040), ונראה שנועדה לקריאה בציבור.

מספר שנים לאחר מות פטרונו בהתנקשות, כשהוא בן 25, אבן גבירול נאלץ לעזוב את סרגוסה. ב-1045 הוא עבר להטאיפה של גרנדה, שם היה רבי שמואל הנגיד (הווזיר הגדול של הממלכה) נותן החסות שלו. בהמשך היחסים בין השניים הידרדרו, כפי שאף משתקף בחלק משיריו של גבירול. לאחר מכן נדד אבן גבירול בין ערים שונות.

בחייו סבל אבן גבירול מחולאים שונים, ובעיקר ממחלת עור קשה, ככל הנראה שחפת העור. רבים משיריו עוסקים בייסורים שעברו עליו. כך לדוגמה, בשירו "כאבי רב" הוא הצהיר: "כאבי רב ומכתי אנושה, וכוחי סר ועצמותי חלושה, ואין מנוס ואין מברח לנפשי, ואין מקום תהי לי בו נפישה". אבן גבירול נפטר בוולנסיה. ישנה סתירה בין המקורות באשר לשנת מותו. ישנה השערה כי קברו נמצא בעיר סגונטו. על פי אגדה, ככל הנראה דמיונית, טורקי או ערבי שקינא בו על כישרונותיו הרגו בספרד וקברו תחת עץ תאנה, ומשהתאנה חנטה את פירותיה מוקדם חקרו וגילו כי גופו טמון תחתיה, הרוצח הודה באשמתו ונתלה על ידי השלטון.

יצירתו
יצירתו של אבן גבירול כוללת שימוש משוכלל בשפה העברית, מקוריות אינטלקטואלית ויכולת מרשימה לבטא בתוך הסד הנוקשה של כללי השירה של זמנו רגשות אישיים המרגשים את הקורא גם היום. כדרכם של משוררי ספרד, שירתו מכילה שירת חול, הכוללת שירי יין, חשק, טבע ועוד, ושירת קודש הכוללת שירים פילוסופיים-רוחניים כמו יצירת המופת כתר מלכות.

שלמה אבן גבירול לא מיעט בערך עצמו. פעמים רבות כתב על מעלתו בחכמה ולעיתים אף בהשוואה לבני דורו - "והנני ושש עשרה שנותי, וליבי בָן (=קנה בינה) כלב בן השמונים", "בין כל פתלתול וסכל, ליבו כלב תחכמוני".

יצירותיו בשירה ובפיוט הן רבות, ואחת החשובות בהן היא השירה הרוחנית-פילוסופית כתר מלכות, זוהי יצירה פיוטית ארוכה המתארת את האל, את הבריאה ואת האדם העומד בפני בוראו. היא אינה רק פילוסופיה בטורי שירה, אלא יצירה אישית המתארת גם תחושות עזות. פרופסור ישראל לוין כתב על היצירה: "בהכרתי ראיתיו כשיר הקודש העברי החשוב ביותר שלאחר התקופה המקראית; שאין עוד שיר בודד אחד שמשקף כמוהו - בהיקפו, בתכניו העשירים, ברוחב דעתו, בעמקות רעיונותיו, בעוצמת הביטוי למגוון גילוייה של החוויה הדתית ובערכיו השיריים - האסתטיים - את עולמה הרוחני של יהדות ספרד המוסלמית; שהוא איננו רק "אחת היצירות המופלאות ביותר של השירה ההגותית בספרות העולם" (כפי שסבור יצחק משה אלבוגן, "התפלה בישראל..." עמ' 259), אלא גם של השירה הלירית. ככל שרבו עייונַי בו גבר רצוני להקדיש לו מחקר מיוחד ומפורט - ואת פרי עבודתי הממושכת אני מגיש בזה לקורא כספר".

בין יצירותיו הידועות בסדורי אשכנז קינת "שומרון קול תתן" הנאמרת בתשעה באב ביום ובלילה, "שעה נאסר וגם נמסר" בסליחות לשבעה עשר בתמוז, ופיוט שני זיתים לשבת חנוכה. בנוסח אשכנז המזרחי, נתקבלו פיוטי אהבה על הלכות ציצית וקריאת שמע לשבתות שלח וואתחנן, וכן נתקבלו פיוטי גאולה על שעבוד מלכויות לשבתות ספירת העומר.

יצירתו המפורסמת בתחום הלכתי-למחצה היא ה"אזהרות" לשבועות, כשהאזהרות שהוא כתב זכו אף לפירושים, כמו "זוהר הרקיע" של רשב"ץ ו"נר מצווה". ש"י עגנון וחיים נחמן ביאליק העריצו את כתיבתו של אבן גבירול והושפעו ממנה עמוקות. בסיפור הקצר של עגנון, "הסימן", מתואר מפגש מיסטי בין המספר ובין שלמה אבן גבירול. במאמר/מסה "לכנוסה של שירת ספרד" תיאר חיים נחמן ביאליק את שירת ספרד, אבן גבירול ושאר כותביה/יוצריה כך: .

 ספר מקור חיים 
אבן גבירול הוא היחיד מבין הפילוסופים היהודיים שהאריך לבסס את התפיסה הנאופלטונית המטאפיזית. כך, הוא כתב את החיבור הפילוסופי החשוב "מקור חיים" (שנשמר רק בלטינית בשם "Fons Vitae") העוסק במטפיזיקה. הספר עוסק בחלוקה בין חומר וצורה, ובנקודות מסוימות הוא חולק על אריסטו. על פי הספר, בכל הבריאה ישנו חומר משותף שהצורה מחלקת; אף לשכלים הנבדלים יש חומר וצורה. עד לחומר הקדמון הנושא את הצורה, החומר הוא הפוטנציאל והצורה היא הדינמיקה. אבן גבירול מבסס את המיצוע של שכל-נפש-טבע. בעניין יצירת יש מאין, האדם הוא ממוצע בין סופיות בזמן לבין אינסופיות. הרצון עומד בין הבורא לבין הנברא. הספר נלמד רבות בקרב הסכולסטיקה הנוצרית והשפיע רבות על מלומדים נוצריים. לאורך השנים הספר השתמר בלטינית בלבד, בקרב הכנסייה, ומחקריו של החוקר שלמה מונק, שהוכיחו שהספר נכתב בידי אבן גבירול, עוררו סנסציה. הספר זמין כיום גם בעברית.

על חשיבות הספר ועל התיזה המרכזית שלו עמד החוקר היהודי-גרמני יוסף קסטיין, כשב-1931 כתב עליו את הדברים הבאים:

"[...]'מקור החיים', זה השם שקרא לחיבורו הפילוסופי, שבו הקים סולם-מעלות בין העצם העליון ומחויב-המציאות עד ליצור השפל שבשפלים. העולם הגדול והעולם הקטן משועבדים לחוק אחד ולכח אחד. 'הכח (של רצון אלהים) מגיע עד לקצות הבריאה השפלה שבשפלות'. וכשם שהעצם האלהי אוצל כח, החודר וממלא את הכל, למן החומר ההיולי ועד לקטן יצורי-החיים, כך אוצלים חיי האדם את השאיפה הנצחית אל אלהים, שהוא 'מקור החיים' ".

אבן גבירול כתב גם את "ספר תיקון מידות הנפש", המתאר את המידות הטובות והרעות ונכתב במקור בערבית.

ספר נוסף שנכתב על ידי אבן גבירול הוא "מבחר הפנינים" - לקט של אמרות מוסריות, אשר על פי החוקרת שרה כ"ץ, ייתכן שנכתב כעבודה מקדימה לספר תיקון מידות הנפש. בעבר יוחס ספר זה לרבי ידעיה הפניני.

מורשתו והנצחתו

בשנת 2009 הקליטו ברי סחרוף ורע מוכיח אלבום של שירי אבן גבירול, בשם "אבן גבירול, אדומי השפתות". עוד יצא ב-2009 האלבום "אלמליח-לרוז-שטרית", אלבום משותף למיכה שטרית, וליאור אלמליח שכולל שירי משוררים, בין היתר גם של אבן גבירול.

המלחין המודרני האמריקני זוכה הגראמי ארון ג'יי קרניס הוציא ב-2009 אלבום ששמו "Symphony of Meditations", שהסימפוניה בו מושפעת משירתו של אבן גבירול ומולחנת למילות שיריו של אבן גבירול בלבד.

בשנת 2012 יצא במסגרת פרויקט עבודה עברית דיסק בשם "יהודה הלוי פינת אבן גבירול" המכיל שלושה משירי אבן גבירול. המשורר נתן יונתן כתב סונטה בשם "אבן גבירול" המנסה לפענח רבדים שונים מדמותו הגאונית, המיוחדת/השונה והמסתורית/האניגמטית של שלמה אבן גבירול.

בשנת 1970 הקימה עיר הולדתו מאלגה פסל ברונזה של דמותו מעשה ידי הפסל האמריקני המילטון ריד ארמסטרונג. העיר ציינה את המאורע בחגיגות יובל ובימי עיון ביצירותיו, בהשתתפות מלומדים מרחבי העולם.

על שמו קרוי כפר גבירול ברחובות, רחוב אבן גבירול בתל אביב וכן רחובות בערים נוספות. כיום בית הספר של הקהילה היהודית במדריד קרוי על שמו של שלמה אבן גבירול.

האישה שברא

בשנת 1629 יצא לאור ספרו של רבי יוסף שלמה דלמדיגו, "מצרף לחכמה", שבו מסופר: "וכן אמרו על ר״ש בן נבירול שברא אשה והייתה משרתת לו, וכאשר הלשינוהו למלכות הראה להם שלא הייתה בריאה והחזירה לקדמותה לחתיכות וחוליות עץ שמהם נבנית. וכדומים הרבה שמועות בפי הכל ובפרט בארץ אשכנז”."

בסיפור "עידו ועינם" ש"י עגנון הרחיב מעט אגדה זו, וסיפר על דבר בריאת האישה: "נשמע הדבר בין הבריות והגיע אצל המלך. ציווה המלך להביא לפניו את האשה. ראה אותה ונכנסה אהבתה בלבו. לא השגיחה היא בו. הלכו והביאו את רבי שלמה בן גבירול. בא והראה לו למלך שאינה בריאה שלימה, אלא חוליות של עץ שמהן נבנתה האשה."

בעקבות סיפורו של יוסף שלמה דלמדיגו המחזאית יוספה אבן-שושן כתבה וביימה את המחזה "כתר מלכות", שהוצג בפסטיבל עכו 1994, ושיחקו בו איילת גבאי-יגודה ויעקב שבילי. ב-2001 שכתבה מחדש את המחזה, שעלה בגלגולו החדש בשם: "בריאה", בתיאטרון לה מאמא בניו יורק, בבימויה של גאולה עטר, ובכיכובם של ויקטור עטר ומירה עוואד.

 משיריו 

 ראו גם 
 שירת ימי הביניים של יהדות ספרד
 תור הזהב של יהדות ספרד
 משה אבן עזרא

לקריאה נוספת
בקטלוג הספרייה הלאומית מאות פריטים של אבן גבירול. ספרי שירי חול ושירי קודש, פילוסופיה ופרשנות. אבן גבירול הוא אחד היוצרים העבריים האהודים והנפוצים ביותר.

להלן כותרי ספרים שנכתבו עליו ועל יצירתו:
 חיים נחמן ביאליק, יהושע חנא רבניצקי, שירי שלמה בן יהודה אבן גבירול, מקובצים על פי ספרים וכתבי יד, סדורים, מוגהים ומבוארים על ידי ח.נ. ביאליק, י.ח. רבניצקי, (אוצר שירת ישראל בספרד, כרך א'-ז'), הוצאת דביר, תל אביב, (שנת הוצאה לא ידועה).
שניאור זק"ש, שירי השירים אשר לשלמה בן גבירול, שירי רשב"ג מוגהים ומבוארים, פריז 1868.
 יעקב שלנגר, הפילוסופיה של שלמה אבן גבירול, הוצאת מאגנס, ירושלים, תש"ם.
 נחמיה אלוני ודב ירדן (כינסו וערכו), קובץ שירי חול לרבי שלמה אבן גבירול, על פי כתבי יד מן הגניזה ומקורות אחרים, ירושלים: תשכ"ט-1969.
 שרה גלוזמן, המשורר מסרגוסה סיפור חייו של המשורר שלמה בן יהודה אבן גבירול הוצאת ראובן מס ירושלים 1987
 זאב ברויאר, שירת הקודש של ר' שלמה אבן גבירול – תוכן וצורה, הוצאת מאגנס, ירושלים, תשנ"ג,
 דב ירדן, יי שעה לחשי ורחשי: פיוט חדש לר' שלמה אבן גבירול, ירושלים: תשכ"ט-1969.
 דב ירדן, פשטים חדשים בשירי החול לרבי שלמה אבן גבירול, ירושלים: מוסד הרב קוק, תשמ"א-1981.
 דב ירדן (כינס וערך), קובץ שירי קודש לרבי שלמה אבן גבירול, על פי כתבי יד מן הגניזה ומקורות אחרים, ירושלים: תשכ"ט-1969.
 דב ירדן, מליצתי בדאגתי הדופה, לרבי שלמה אבן גבירול, ירושלים: מוסד הרב קוק, תשל"ו-1976.
ישראל לוין (עורך), שלמה אבן גבירול: שירים (סדרת שירת תור הזהב), ההוצאה לאור של אוניברסיטת תל אביב, 2007.
ישראל לוין, כתר מלכות לרבי שלמה אבן גבירול, כולל מהדורה ביקורתית של כתר מלכות עם הקדמה, פירוש וחילופי נוסח, הוצאת אוניברסיטת תל אביב, 2005.
ישראל לוין, הסוד והיסוד: מגמות של מסתורין בשירתו של שלמה אבן גבירול, לוד, מכון הברמן למחקרי ספרות, תשמ'ו 1986.
שניאור זק"ש, רבי שלמה אבן גבירול וקצת בני דורו, פריז תרכ"ו (1866).
שניאור זק"ש, חידות ר' שלמה בן גבירול ופתרוניהן, "אוצר הספרות" פריז 1892
י. נ. שמחוני, רבי שלמה בן גבירול, בתוך "התקופה", ספר עשירי, ורשה: שטיבל תרפ"א (1921)
דוד כהנא, חיי שלמה בן גבירול, בתוך "השילוח" 2, אוקטובר 1896; "השילוח" 1, דצמבר 1896.
קלמן שולמן, רבי שמואל הנגיד ור' שלמה אבן גבירול, בתוך "ספר תולדות חכמי ישראל", חלק ראשון, וילנה תרל"ט.
 אליעזר שביד, הפילוסופים הגדולים שלנו – הפילוסופיה היהודית בימי הביניים, ר' שלמה אבן גבירול, הוצאת ידיעות ספרים, תל אביב, 2007, עמ' 80–99
 מנחם לורברבוים, נוצחנו בנעימותו: תורת האלוהות כפואטיקה ביצירה היהודית האנדלוסית, מכון בן-צבי לחקר קהילות ישראל במזרח, תשע"א
 עזרא פליישר, "גלגוליו המופלאים של שיר ידידות לשלמה אבן גבירול", מחקרי ירושלים בספרות עברית ג, תשמ"ג 
 א. מור, שלמה אבן גבירול: האיש ושירתו, תל אביב 1950
חיים ברודי, חיים שירמן וישראל בן-דוד, שירי החול, של ר' שלמה אבן גבירול, מכון שוקן למחקר היהדות שליד בית המדרש לרבנים באמריקה, ירושלים תשל"ה-1974
אליעזר דודוביץ': 'מקור חיים' והמסורת הפילוסופית היהודית: משנתו הפילוסופית של ר' שלמה אבן גבירול לאור הגותם של ר' סעדיה גאון ור' יצחק הישראלי - בחינה השוואתית, עבודת דוקטורט, אוניברסיטת בן-גוריון בנגב, באר-שבע 2019.

קישורים חיצוניים

 יוסף קלוזנר, רבי שלמה אבן גבירול: האדם, המשורר, הפילוסוף באתר פרויקט בן-יהודה

 הרב אורי שרקי, רבינו סעדיה גאון, בעל חובות הלבבות, רבי שלמה אבן גבירול, בעל הכוזרי ועוד, מתוך הסדרה "מבוא לתורה שבעל פה", אתר מכון מאיר. 
 ר' שלמה אבן גבירול באתר הפיוט והתפילה
 פיוטי ר' שלמה אבן גבירול באתר הזמנה לפיוט.
 אלי אשד, האישה המלאכותית של שלמה אבן גבירול, מגזין "יקום תרבות", פברואר 2012
 רפי שיניאק, "נפש אשר עלו שאוניה": לבחינת מקומו של שלמה אבן גבירול בהוראת הספרות בחינוך העברי בארץ מראשיתו, דפים 42, 2006, עמ' 112–153
 מירה שטרית, המשורר ובת-השיר: עיון משווה בין שירת ר' שלמה אבן גבירול ור' טדרוס הלוי אבולעפיה, שנתון שאנן, כרך ה', תשנ"ט, עמ' 75–99


 שירמן, חיים, & כותר (1979). לתולדות השירה והדראמה העברית : מחקרים ומסות מוסד ביאליק, כרך ראשון, עמ' 97







 זאב הרוי, האם ר' שלמה אבן גבירול כתב את אדון עולם?, תרביץ פח

מכּתביו:


 ספר "תיקון מידות הנפש" המיוחס לאבן גבירול
 ביאליק ורבניצקי, שירי שלמה בן יהודה אבן גבירול, הוצאת דביר, תרפ"ח-תרפ"ט








 מבחר הפנינים



  הקלטות של שיריו באתר הארכיון






 הערות שוליים 

*
קטגוריה:פילוסופים יהודים ספרדים
קטגוריה:סופרים יהודים ספרדים
קטגוריה:פילוסופים יהודים בימי הביניים
קטגוריה:משוררים יהודים בימי הביניים
קטגוריה:משוררים כותבי עברית
קטגוריה:מחברי ספרי מניין המצוות
קטגוריה:פייטני ספרד
קטגוריה:אישים שעל שמם שכונות בישראל
קטגוריה:ראשוני ספרד
קטגוריה:סרגוסה: רבנים
קטגוריה:ילידי 1021
קטגוריה:נפטרים ב-1058
קטגוריה:מחברי כתר מלכות
קטגוריה:יהודי ספרד במאה ה-11