תימן

שמאל|ממוזער|300px|מפה של תימן
300px|שמאל|ממוזער|המצב הפוליטי בתימן (מתעדכן)

תֵּימָן (בערבית: ٱلْيَمَن, בתעתיק חופשי: אַל-יַ֫מַן), או בשמה הרשמי הרפובליקה התימנית (בערבית: ٱلْجُمْهُورِيَّة ٱلْيَمَنِيَّة, בתעתיק חופשי: אַל-גֻ'מְהוּרִ֫יַּה (אַ)ל-יַמַנִ֫יַּה) היא מדינה מזרח-תיכונית בחצי האי ערב, בדרום-מערב אסיה. היא גובלת בדרום ובדרום-מזרח במפרץ עדן ובים הערבי, במזרח ובצפון-מזרח בעומאן, בצפון ובצפון מערב בערב הסעודית, ובמערב בים האדום.

תימן היא המדינה השנייה בגודלה בחצי האי ערב. שטחה 527,970 קמ"ר, ואורכו של קו החוף שלה 2,000 ק"מ. שטחה כולל יותר מ-200 איים, הגדול שבהם הוא סוקוטרה.

אזור תימן הוא מהמרכזים העתיקים ביותר של ציוויליזציה במזרח התיכון. הרפובליקה התימנית כיום היא מהמדינות הפחות מפותחות בעולם ורוב אוכלוסייתה מתגוררת באזורים כפריים או שבטיים. השפה הרשמית בתימן היא הערבית.

דת המדינה היא האסלאם ווהמדינה חברה בליגה הערבית ובארגון לשיתוף פעולה אסלאמי. עם איחודה של הרפובליקה בשנת 1990, נבחר עלי עבדאללה סאלח לנשיאה הראשון. ההיסטוריה המודרנית של המדינה רצופה קונפליקטים ומלחמות אזרחים. בשנת 2011 החל בה גל מחאות אלימות, המהווה חלק ממחאות האביב הערבי באזור.

בהמשך העשור נכנסה תימן למלחמת אזרחים שהובילה למשבר הומניטרי חריף. בתחילת שנת 2020 מדורגת תימן במקום הראשון ברשימת מעקב החירום העולמית של ארגון ה-IRC .

היסטוריה

תימן היא מדינה בעלת היסטוריה ארוכה מאוד, בין הארוכות במדינות המזרח התיכון.

בין המאה ה-12 לפנה"ס, ובין המאה ה-6 לספירה, היו בתימן כמה ממלכות: מעין, קתבאן, אווסאן וחמיר. ממלכות אלו חלשו, בין השאר, על המסחר בין תימן להודו ולסין, והתבססו בעיקר על חקלאות. לבסוף, היו ממלכות אלה תחת שלטונן של אתיופיה ופרס. חלק מהחוקרים ממקמים את ממלכת שבא באזור זה.

האסלאם הגיע לתימן בשנת 628, בתקופת חייו של מוחמד. לאחר שהמושל הפרסי בודהן המיר את דתו לאסלאם, המירו את דתם שיח'ים נוספים, יחד עם שבטיהם. ולכן במאה ה-7 הח'ליפים המוסלמים החלו להשתלט על האזור של תימן והאזור הפך לפרובינציה רחוקה. לאחר שהתפרקה הח'ליפות נשלטה צפון תימן הקדומה על ידי אימאמים ממספר שושלות, בעיקר אימאמים משושלת הזיידים. האימאמים, שהיו מוסלמים שיעים, ייסדו את השלטון התאוקרטי בתימן שהחזיק מעמד עד הזמנים המודרניים.

במאה ה-11 השתלטו הח'ליפים הסונים ממצרים על מרבית צפון תימן, אך בפועל, נשאר הכוח בידי השושלות הגדולות כמו הזיידים, הנג'אחים, הסולייחים ואחרות. עד אמצע המאה ה-15 העיר מוח'א על חופי הים האדום הפכה לנמל הקפה המרכזי בעולם (על שמה נקרא המשקה "מוקה").

צפון תימן הייתה, למשך תקופה קצרה ושוב במאה ה-19, חלק מהאימפריה העות'מאנית, אולם הכוח האמיתי נשאר כשהיה בידי האימאמים משושלת הזיידים. בדרום תימן שלטו הבריטים מאז 1832 על נמל, ששימש את אוניות המסחר שעברו בין המזרח למערב. בהמשך גדלה חשיבות האזור בעיני הבריטים עם פתיחת תעלת סואץ, והשפעתם באזור דרום תימן הלכה וגברה לאחר שהושגו הסכמים עם השליטים המקומיים ובריתות הגנה נכרתו בין הצדדים.

צפון תימן קיבלה את עצמאותה מהאימפריה העות'מאנית בשנת 1918, בתום מלחמת העולם הראשונה. הבריטים, שהקימו אזור חסות באזור עיר הנמל הדרומית עדן במאה ה-19, עזבו בשנת 1967 ובאזור קמה דרום תימן. שלוש שנים מאוחר יותר אימצה ממשלת דרום תימן את הקומוניזם והתקרבה לברית המועצות. לאחר 20 שנות עוינות התאחדו שתי המדינות בשנת 1990. תנועת פורשים דרומית שקמה בשנת 1994 דוכאה במהירות. בשנים שלאחר מכן התנהלה מלחמה קשה בצפון המדינה בין ממשלת תימן לשבטים שיעים קיצוניים הרוצים להקים מדינה עצמאית שיעית שאינה מכירה בשבטים הסונים (החות'ים ובכלל). שבטים שיעים אלה ממומנים על ידי איראן שמנסה לייצא את המהפכה השיעית. אותם שיעים קיצונים אף גירשו משפחות יהודיות מבתיהם תוך איום שירצחו אותם אם לא יעזבו את מקום מושבם. נשיא תימן, עלי עבדאללה סאלח (אף הוא שיעי), דאג באופן אישי למלט את המשפחות היהודיות למקום מבטחים, בעיקר בעיר הבירה.

בשנת 2011 פרצו הפגנות גדולות בתימן נגד הנשיא עלי עבדאללה סאלח. ההפגנות התרחשו במסגרת גל המחאות בארצות ערב והחלו בהשראת המהפכה בתוניסיה וההפיכה במצרים, ועם חלוף הזמן גברו למחאות המוניות, שביתות, עימותים עם הצבא ואף למלחמת אזרחים בין תומכי הנשיא למתנגדיו. ב-3 ביוני הופגז ארמונו של הנשיא סאלח על ידי מתנגדיו והוא נפצע באורח בינוני. סאלח הוטס לערב הסעודית השכנה כדי לקבל טיפול רפואי לפציעותיו. בזמן היעדרותו הוחלף סאלח בסגנו, עבד רבו מנסור האדי. ב-23 בספטמבר חזר סאלח לתימן ושב לכהן כנשיא. ב-23 בנובמבר חתם סאלח בטקס שנערך בערב הסעודית בחסות בית המלוכה הסעודי ובנוכחות מנהיגי האופוזיציה בתימן על הסכם העברת סמכויות לסגנו אל האדי.

ב-25 בפברואר 2012 הושבע סגן הנשיא של סאלח, עבד רבו מנסור האדי, לנשיא החדש של תימן.

אולם, מעבר השלטון לא עבר חלק עקב מאבקי כוחות בין החות'ים לבין קבוצות אחרות בצפון תימן במקביל לפעילות טרור מצד לוחמי אל קאעידה. בספטמבר 2014, כבשו לוחמים חות'ים שטחים נרחבים מצנעא, והכריזו על הקמת "ממשלת אחדות" הכוללת ייצוג למיעוטים. בינואר כבר שלטו המורדים החות'ים כליל על אל-חודיידה וצנעא. ב-20 בינואר 2015 השתלטו המורדים החות'ים על הבירה צנעא, פרצו אל ארמון הנשיאות והכניסו את הנשיא עבד רבו מנסור האדי למעצר בית. כעבור מספר ימים האדי נאלץ להתפטר עם ממשלתו. המורדים הכריזו על "ניצחון המהפכה". ב-26 במרץ 2015 פתחה קואליציה של מדינות ערביות ומוסלמיות, בהובלת ערב הסעודית, במבצע סופה נחרצת, שמטרתו להדוף את החות'ים ולהחזיר את השלטון לידי ממשלו של האדי.

פוליטיקה

המערכת המשפטית מבוססת על השריעה (חוקי דת האסלאם), החוק הטורקי, המשפט המקובל (החוק האנגלי), והחוקים השבטיים השונים הנהוג בכל אזור ואזור. ממשלת תימן לא חתמה על אמנת בית המשפט הפלילי הבין-לאומי, וללא אשרורה, אין המדינה נכללת תחת סמכות שיפוטו. בראש הרשות השופטת בתימן נמצא בית המשפט העליון במדינה.

בראש הרשות המבצעת עומד הנשיא (עבד רבו מנסור האדי; הוא נמצא בתפקידו מ-25 בפברואר שנת 2012, וכיהן כנשיא בפועל כשהנשיא הקודם עלי עבדאללה סאלח נפצע בארמונו), ותחתיו מכהן ראש הממשלה (מוחמד בסינדוואה).

הרשות המחוקקת מורכבת מפרלמנט, שהוא בית נבחרים חד-ביתי, בעל 301 מושבים. חברי הפרלמנט נבחרים בהצבעת אזרחי המדינה, לתקופת כהונה של חמש שנים. יושב ראש הפרלמנט היה עד 2007 השייח' עבדאללה אל-אחמר, מנהיג שבטי חאשד שבצפון המדינה, שמהווים את אסופת השבטים בעלי הכוח הפוליטי הרב ביותר.

זכות הצבעה ניתנת לאזרחים מגיל 18 ומעלה.

שיעור הפשיעה והעבריינות המדווח בתימן הוא מהנמוכים בעולם.

כלכלה

תימן, הענייה שבמדינות ערב ואחת המדינות העניות בעולם, דיווחה על צמיחה חזקה באמצע שנות התשעים, עם תחילת הפקת הנפט, אך נפגעה ממחיריו הנמוכים בשנת 1998. תימן החלה בתוכנית שינויים מבניים בתמיכת קרן המטבע הבין-לאומית, שנועדה להביא למודרניזציה של כלכלתה, ולהקלה בחוב הלאומי שלה. עליית מחירי הנפט ב-1999 שיפרה את מצבה.

בשנים הראשונות של המאה ה-21 פעלה תימן כדי לשמור על שליטה הדוקה בהוצאות ומימוש מרכיבים נוספים מתוכנית קרן המטבע. שיעור גידול האוכלוסייה הגבוה (3.4% בשנה) ומחלוקות פוליטיות פנימיות מסבכות את משימתה של הממשלההבנק העולמי בתימן, 21 במרץ 2023.

תחבורה
התשתית התחבורתית בתימן נחשלת בהשוואה לזו של מדינות שכנות ועשירות יותר. הדרכים אינן טובות בדרך כלל, אך ישנן מספר תוכניות לשפר את רמתן. אין בתימן רשת של מסילות רכבת, המאמצים לשדרג את תשתיות נמלי התעופה דעכו, והשימוש בטלפון ובאינטרנט מוגבל. נמל עדן השתקם במידה משמעותית מאז ההתקפה ב-2002. יש צפי להגדלת פעילות הנמל בעקבות השקעה של חברה מדובאי.

בתימן פועלים ארבעה נמלי תעופה בין-לאומיים: ליד צנעא, בסמוך לתעז, ליד אל-חודיידה שבמערב המדינה ובסמוך לעדן. טיסות סדירות מגיעות לתימן מקהיר ומעמאן.

בסך הכל יש בתימן 50 נמלי תעופה (נכון ל-1999), אך רק ב-13 מתוכם מסלולי המטוסים סלולים.

שלטון מקומי
מבחינה אדמיניסטרטיבית, תימן מחולקת ל-20 מחוזות.

 מחוזות תימן 
300px|שמאל|מחוזות תימן
 אביאן
 עדן
 א-דאלע
 אל-ביידא
 אל-חודיידה
 אל-ג'וף
 אל-מהרה
 אל-מחוית
 עמראן
 ד'מאר
 חַצְ'רַמַוְת/חַדְרַמַוְת
 חג'ה
 איב
 לחג'
 מאריב
 סעדה
 צנעא
 שַׁבְּוָוה
 תעז
 רימה

גאוגרפיה

ממוזער|260px|מפה טופוגרפית של תימן
ממוזער|260px|צוק באל-מחווית

תימן נמצאת במערב אסיה, בדרום חצי האי ערב, וגובלת עם הים הערבי, מפרץ עדן והים האדום, ממערב לעומאן, ומדרום לערב הסעודית. נקודת הציון שלה היא במזרח התיכון.

הנקודה הנמוכה ביותר היא בגובה פני הים (0) במים הטריטורייאליים של תימן בים הערבי. הנקודה הגבוהה ביותר היא ג'בל א-נבי שועייב  - 3,760 מטרים מעל גובה פני הים.

ממוזער|260px|האי זוקר
בנוסף לשטח היבשתי, האי סוקוטרה, איי זובייר ורוב איי חניש שבים האדום ואיים נוספים הם חלק מהטריטוריה של תימן.

סך השטח של תימן הוא 527,970 קילומטרים רבועים, וקו החוף הוא באורך של 1,906 קילומטרים.

פני השטח של תימן - תימן מחולקת למישורים ולרמות מדבריות. מישור החוף צר והררי.

האקלים בתימן הוא בעיקר אקלים מדברי. חם מאוד ויבש במזרח, חם ולח בכיוון החוף המערבי, מדברי מתון בהרים המערביים, מושפע מהמונסון התקופתי.

בכל השנה ובעיקר בקיץ קיימות סופות חול ואבק.

תימן סובלת מרעיית יתר, סחיפת קרקע, מדבור.

בתימן אין כמות מספקת של מים מתוקים, ויש פגמים באספקת המים הראויים לשתייה.

נתונים כלליים
שטח
 כללי – 527,970 קילומטר רבוע
 מים – 0 קילומטר רבוע
 אדמה – 527,970 קילומטר רבוע

גבולות יבשתיים
 כללי: 1,746 קילומטרים
 גבולות עם מדינות: עומאן – 288 קילומטרים; ערב הסעודית – 1,458 קילומטרים

קרקע
 אדמת שלחין: 3,600 קילומטרים רבועים
 קרקע ראויה לעיבוד: 3%
 קרקע בעלת יבול תמידי: 0%
 שדה מרעה תמידי: 30%
 אחרים: 63%

דמוגרפיה

שמאל|ממוזער|300px|תרשים המתאר את מספר תושבי תימן (באלפים), בין השנים 1961-2003.

אוכלוסיית תימן מונה כ-33 מיליון נפש והיא אוכלוסייה צעירה יחסית כאשר 46% מהאוכלוסייה מתחת לגיל 15. הריבוי הטבעי גבוה, 2.17%, שיעור הפריון הוא 3.4 ילדים בממוצע לאישה ותוחלת החיים הממצועת (2015-2010) היא 64.2 שנים.

הערבית היא השפה הרשמית של תימן. האנגלית הולכת ומתפשטת ברחבי הערים הגדולות והראשיות.

שלא כמו מדינות אחרות בחצי האי ערב, שתושביהן מבחינה היסטורית נוודים או נוודים למחצה, תושבי תימן הם תושבי קבע ברובם המוחלט. הם מתיישבים במעט ערים, ובהרבה כפרים ועיירות, המפוזרים לרוחבה של תימן.

 הרכב אתני 
אוכלוסיית תימן הומוגנית מאוד, וכ-95% מתושביה הם ערבים, חלקם ממוצא בדואי ובנוסף להם בני מיעוטים שונים. כ-33% מהתושבים מתגוררים בערים.

 דתות 
ממוזער|260px|מוסלמי רוחץ ברחבת מסגד המלכה ארווה בנת אחמד אל-סוליהי  בגִ'בְּלָה 
התימנים מחולקים לשתי קבוצות דתיות אסלאמיות עיקריות: שיעים, אנשי הפלג הזיידי (על שם זייד בן עלי חתנו של מוחמד שנרצח על ידי הסונים), הנמצאים בצפונה של תימן ובצפון מערבה והם כ-42% מהאוכלוסייה, וסונים, אנשי האסכולה השאפעית, המצויים בדרום תימן ובדרום מזרחה והם כ-56% מהאוכלוסייה.

על פי מסורת בת מאות שנים, הזיידים הם הבסיס שעליו נשען המשטר התימני אף על פי שהם פחות ממחצית האוכלוסייה. שבטי הזיידים ובפרט השבטים חאשד ובכיל, על מיליוני אנשיהם הלוחמים, קובעים את מדיניות המדינה.

 יהדות תימן 
ממוזער|260px|בנים יהודים בצנעא בסביבות 1909
ממוזער|260px|בית כנסת בתימן בסביבות 1930
ממוזער|260px|צורף יהודי בחַצְ'רַמַוְת/חַדְרַמַוְת בשנת 1964

ליהדות תימן היסטוריה ארוכה. ראשית ההתיישבות היהודית בתימן הייתה לאחר חורבן בית המקדש הראשון (בשנת 422 לפנה"ס). יהודי תימן מיוחסים לשבט יהודה. רבים מהם לוויים משבט לוי, מעטים גם כהנים.

קהילת יהודי תימן הייתה הגוף הארגוני לשם סיפוק הצרכים החברתיים והדתיים של היהודים בתימן. כמו כן, קהילת יהודי תימן דאגה ליהודים גם בהקמת מוסדות לימוד, פיקוח על המלמדים בתלמודי התורה והישיבות ולעיתים אף סיפוק הצרכים של לימודי התלמידים העניים שבאותו האזור. ברוב קהילות היהודים בתימן היו מוסדות צדק, דהיינו מוסדות לגמילות חסדים, מוסדות למען היתום והאלמנה (חלק ממוסדות אלו אף התמחו בהברחת ובהסתרת יתומי היהודים בתימן, בשל מה שנודע כ"גזירת היתומים".) ולמען פדיון שבויים. היו קהילות בתימן, שאף הקימו בתי תמחוי, מעין קופות חולים ואכסניות שונות. חובה נוספת של הקהילה הייתה להכשיר בתי עלמין ואנשי "חברה קדישא".

המסורת השונה של יהודי תימן הבדילה אותם משאר קהילות היהודים, ואף עתה הם נחשבים לעדה שלישית, לצד הספרדים והאשכנזים. החינוך היהודי-תימני מיוחד, מבחינת תוכנו וגם מבחינת שיטת ההוראה שלו. אישור לכך "פירמאן" שיהודי תימן הם קהילה נפרדת לכל דבר, כולל זכותם למוסדות קהילה ובתי דין ניתן למארי אברהם אלנדאף, מי שהיה ראש הקהילה התימנית בירושלים במשך 35 שנה. האישור ניתן מהחכם באשי הרב אברהם הלוי.

חכמי תימן התכתבו בנושאי הלכה עם גאוני בבל, וחלק מתשובות הגאונים נשמרו והובאו מעדות תימן בפירוש קדום על הלכות הרי"ף. יהודי תימן שלחו תרומות לישיבות בבל, ודבר זה מוזכר במכתבי הגאונים.

בתקופת הכיבוש של הפאטמים הרבו יהודי תימן להתכתב עם יהודי מצרים. לאחר שהרמב"ם עזר לביטול הגזירות של האיובים, יהודי תימן נקשרו לרמב"ם, התכתבו עמו, ואף קיבלוהו כ"מרא דאתרא" לעולם. יהודי תימן הרבו לעסוק בהלכה ובפילוסופיה, וספרים רבים חוברו על חיבוריו של הרמב"ם. קשר זה עם הרמב"ם נמשך גם עם צאצאיו.

בתקופת גזירותיו של המושל הטורקי (בשנת 1618), התפשטה הקבלה בתימן, ולמרות זאת, היא לא הצליחה לדחוק לגמרי את הפילוסופיה. חכמים רבים כללו עתה בספריהם גם קבלה וגם פילוסופיה, כגון הרב שלום שבזי.

ספרות-המדרש התימנית טבועה אף היא בחותם השפעת חיבורי הרמב"ם בהלכה ובפילוסופיה. שימוש נרחב בחומר המדרשי שבכתבי היד ובדפוסים עשה רבי מנחם מנדל כשר באנציקלופדיה התלמודית שלו - "תורה שלמה".

בעדן שכנה קהילה יהודית גדולה. ב-1947 נערכו פרעות ביהודי עדן ועשרות יהודים נרצחו ונפצעו. בעקבות כך החלו היהודים לעזוב את עדן ולעלות לארץ ישראל.

יוצאי תימן הקימו במדינת ישראל ומחוצה לה קהילות יהודיות תימניות רבות, המצטיינות בתפילה קפדנית (התימנים נוהגים להגיד מילה במילה לאט בתפילה, ובהברה מיוחדת משלהם), ושמירה מדויקת ביותר על נוסחים עתיקים וקדומים של ספרי חז"ל וחכמי ישראל הקדומים.

במרץ 2016 נותרו בתימן כ-50 יהודים, רובם מבוגרים. עם התגברות המלחמות בתימן וחשש היהודים לפגיעה בהם, נותרו בתימן יהודים בודדים בלבד.
במרץ 2021 דווח כי במסגרת עסקת שחרור של אסיר יהודי בתימן, גורשה המשפחה היהודיה האחרונה שחיה במדינה, אשר כללה 13 אנשים, ובעקבות כך נותרו בתימן רק כ-4 יהודים בלבד, כולם מבוגרים. על פי דו"ח האו"ם שפורסם ב-2022, נותר בתימן רק יהודי אחד.

ביוני 2024 נפטר אחד מששת היהודים האחרונים בתימן. אחד מחמשת הנותרים הוא לוי מרחבי, אסיר פוליטי אשר כלוא בידי החות'ים החל משנת 2016.

 תרבות 
התרבות של תימן מושפעת מהאסלאם. חתונות ואירועים חברתיים שונים מלווים במחולות, גברים רוקדים בנפרד מנשים, ומחולות הגברים מבוצעים לעיתים קרובות עם כלי נשק מסורתיים, כמו חניתות.

 ספרות ושירה 
הספרות העממית של תימן היא בעלת מסורת ארוכה, והצורה הבולטת בה היא שירים העוסקים בנושאים כלליים, כמו אהבה ומוות.

 חינוך 
הלימודים בבתי הספר היסודיים והתיכוניים הם חינם. כ-75% מהילדים מבקרים בפועל בבתי הספר היסודיים. בתימן פועלות שתי אוניברסיטאות, אוניברסיטת צנעא, שנוסדה ב-1970, ואוניברסיטת עדן, שהוקמה ב-1975. שיעור האוריינות נמוך ועומד על 70% מהאוכלוסייה, ויש פער גדול בין גברים לנשים. בין הגברים, 85% יודעים קרוא וכתוב ואילו בין הנשים רק כ-55%.

 חגים ומועדים 
 תאריך  שם בעברית  שם בערבית  הערות 1 בינואר  ראש השנה    22 במאי  יום האחדות הלאומית    מציין את איחוד תימן 26 בספטמבר  יום המהפכה 1962    - 14 באוקטובר  יום המדינה    - 30 בנובמבר  יום העצמאות    -   חג הקורבן    תאריך משתנה, תלוי בשנה ההיג'רית   עיד אלפטר: קרי אלפיטר    תאריך משתנה, תלוי בשנה ההיג'רית   מחרם: קרי מוחרם    תאריך משתנה, תלוי בשנה ההיג'רית   לילת אלמעראג'    תאריך משתנה, תלוי בשנה ההיג'רית   הולדת הנביא  מולוד  תאריך משתנה, תלוי בשנה ההיג'רית

 ארכיטקטורה ואמנות 
צנעא, עיר הבירה, שוכנת בהרים שבמערב המדינה. אתרי תיירות ידועים בה הם מצודת קסר א-סילה, שנבנתה מחדש במאה השביעית לספירה, העיר העתיקה, המוקפת בשרידי החומות שתחמו בעבר את גבולותיה ושוק באב אל-יאמן, המחולק ל-40 אגפים נפרדים, שכל אחד מהם מתמחה בסחורה מסוג מסוים. השוק הוקם לפני 1,000 שנה, ובו אגף תבלינים. המסגד של צנעא הוא אחד העתיקים בעולם. הוא הוקם בימי מוחמד. במוזיאון הלאומי מוצגים פסלי ברונזה ופריטי אמנות עממית שונים.

מצפון-מזרח לצנעא נמצאת העיר מאריב, בירת ממלכת שבא הקדומה. למרות ההזנחה, נותרו בה שרידים ארכאולוגיים. בסמוך לעיר נמצאים שרידי סכר מאריב, שהוקם על ידי ממלכת שבא.

מדרום למאריב, על חוף מפרץ עדן שבים הערבי, שוכנת העיר עדן, שבה מוזיאון לאומי לעתיקות, המציג אוסף של חפצי אמנות מלפני התקופה האסלאמית; רובע העתיק, השוכן בלוע של הר געש לא פעיל; מאגרי המים הגדולים החצובים בסלע; מוזיאון אתנוגרפי ומוזיאון הצבאי.

מצפון-מערב לעדן נמצאת העיר תעיז, השוכנת בגובה 1,400 מטרים מעל פני הים. אתרים ידועים בעיר הם העיר העתיקה, שאחדות מהחומות שהקיפו אותה עדיין קיימות וארמון האימאם אחמד, שבו נפתח גם מוזיאון. מפסגת הר סאבר הסמוך (כ-3,000 מטרים מעל פני הים) נשקף נוף של העיר תעיז.

ראו גם

 אסלאם בתימן
 יחסי ישראל–תימן
 יהדות תימן

לקריאה נוספת
 עוזי רבי, תימן - אנטומיה של מדינה כושלת, סדרת "קו אדום", הוצאת הקיבוץ המאוחד, 2014.

קישורים חיצוניים




 צעד תימני - מסע אל יהודי תימן באתר של צור שיזף
 על העלייה מתימן באתר עמלנט 
 מידע כללי על תימן באתר מט"ח 
 תימן בתמונות 





 ענבל נסים-לובטון, המשבר בתימן: יותר ממלחמת סונה-שיעה, באתר הפורום לחשיבה אזורית, 27 בינואר 2017

הערות שוליים

*
קטגוריה:מדינות העולם
קטגוריה:מדינות חצי האי ערב
קטגוריה:מדינות החברות בליגה הערבית
קטגוריה:מדינות אסיה
קטגוריה:מדינות וטריטוריות דוברות ערבית
קטגוריה:מדינות החברות בארגון לשיתוף פעולה אסלאמי
קטגוריה:מדינות שהוקמו ב-1990
קטגוריה:מדינות המזרח התיכון