דייגו מראדונה

דייגו ארמנדו מראדונה (בספרדית: Diego Armando Maradona; ) היה כדורגלן ומאמן ארגנטינאי, מגדולי הכדורגלנים בכל הזמנים.

מראדונה שיחק בארבעה טורנירים של גביע העולם בכדורגל, כולל מונדיאל 1986, בו היה קפטן נבחרת ארגנטינה והוביל אותה לזכייה בטורניר, לאחר ניצחון במשחק הגמר על נבחרת גרמניה המערבית, בו בישל את שער הניצחון. זכה בפרס כדור הזהב כשחקן הטוב ביותר של הטורניר. בשלב רבע הגמר של הטורניר הבקיע דייגו מראדונה שני שערים בניצחון 2–1 על נבחרת אנגליה ונכנס להיסטוריית הכדורגל משתי סיבות – השער הראשון הובקע באמצעות היד, והוא מכונה "שער יד האלוהים", והשער השני הובקע לאחר כדרור לאורך יותר מחצי מגרש, תוך שהוא חולף על פני חמישה שחקנים אנגלים בדרך לשער, ונבחר ל"שער המאה".

דייגו מראדונה נחשב לאחת הדמויות השנויות במחלוקת ביותר בספורט. הוא הושעה מכדורגל למשך 15 חודשים בשנת 1991, לאחר שנכשל בבדיקת סמים באיטליה, ולאחר מכן נשלח הביתה ממונדיאל 1994 שנערך בארצות הברית, לאחר שבדיקות הראו שהשתמש באפדרין.

לאחר פרישתו מהמשחק, ביום הולדתו ה-37 בשנת 1997, הוא עלה במשקל בצורה דרסטית, וסבל מבריאות לקויה כתוצאה מהשפעות השימוש בקוקאין. בשנת 2005 הרזה לאחר ניתוח הצרת קיבה, והתגבר על התמכרותו לקוקאין. הנימוסים הבוטים שלו גרמו לו להסתכסך עם עיתונאים ומנהלים בכירים בספורט. למרות ניסיון אימון דל, הוא הפך למאמן נבחרת ארגנטינה בנובמבר 2008 והדריך אותה במונדיאל 2010. הוא החזיק בתפקיד במשך שנה וחצי, עד שפג תוקף החוזה שלו לאחר מונדיאל 2010.

מראדונה נבחר, ביחד עם פלה, ל"כדורגלן המאה של פיפ"א", על ידי אנשים מרחבי העולם במסגרת סקר שערכה פיפ"א והוכרז ב-2000. נבחר ב-2004, על ידי פלה, לאחד מ-125 שחקני הכדורגל החיים הטובים בעולם.

קריירה כשחקן
דייגו ארמנדו מראדונה נולד בלנוס אך גדל בעיירת הצריפים "ויז'ה פיוריוטו", פרוור עוני בפאתיה הדרומיים של בואנוס איירס, ארגנטינה. הוא היה הבן הראשון אחרי 4 בנות. אביו דייגו מראדונה "צ'יטורו" (1927–2015), שעבד במפעל כימיקלים, היה ממוצא גליסיני וילידי ואמו דלמה סלבדורה פרנקו, "דוניה טוטה" (1930– 2011), הייתה ממוצא איטלקי וקרואטי. היו לו שני אחים צעירים יותר, שאף הם היו כדורגלנים מקצוענים, הוגו  שנפטר ב-2021, וראול .

בגיל 10, התגלה על ידי סוכן שחקנים כאשר שיחק בקבוצת ילדים מקומית בשם "הכוכב האדום". בתוך זמן קצר הקימו, הוא וחבריו, קבוצה משלהם בשם "לוס סבוז'יטס" ("הבצלצלים"). אנשי "ארחנטינוס ג'וניורס" צירפו את כל השחקנים, כיחידה אחת, למחלקת הנוער שלהם.

מראדונה הפך לכוכב כדורגל כבר בצעירותו. את הופעת הבכורה שלו בארחנטינוס ערך 10 ימים לפני שמלאו לו 16 שנים, ב-20 באוקטובר 1976, כשנכנס כמחליף נגד טאז'רס מקורדובה ובכך היה לשחקן הצעיר ביותר בתולדות הכדורגל הארגנטינאי, עד שבירת שיאו בידי סרחיו אגוארו, בשנת 2003.

ב-1981, נקנה על ידי בוקה ג'וניורס במיליון וחצי דולרים. המשטר הצבאי ששלט אז בארגנטינה ביקש לנצל את הפופולריות של הכוכב הצעיר כדי להסיט את תשומת הלב מהזוועות שהתחוללו אז במדינה ולפיכך סיכל באותן שנים כל הצעה שקיבל מראדונה מעבר לים. רק עם הפלת המשטר, ב-1982, קנתה ברצלונה את מראדונה תמורת 4.5 מיליון דולר, סכום שיא באותה תקופה.

השנתיים אותן בילה מראדונה בקבוצת ברצלונה לא היו מוצלחות במיוחד – הוא זכה אומנם עם הקטאלונים בגביע בשנת 1983, לאחר ניצחון על ריאל מדריד בגמר ובסופר קאפ הספרדי, אך מחלת הצהבת ופציעה קשה בקרסול שסיכנה את הקריירה שלו, הפכו את השהות בברצלונה לקשה. גמר גביע המלך הספרדי ב-1984 הסתיים בהפסד ובקטטה המונית אותה הוביל מראדונה. הוא הסתכסך עם נשיא הקבוצה וגם עם מנהלה לאחר שדרש שיעבירו אותו מברצלונה.

ב-1984, נרכש על ידי קבוצת נאפולי תמורת סכום של 7.4 מיליון דולר, ששבר את שיא ההעברות בכדורגל העולמי. ההימור שלקח נשיא נאפולי, נציגת הדרום העני של איטליה קורדו פרליאנו, השתלם. מראדונה הפך לכוכב בקרב אוהדי הקבוצה והוביל את הקבוצה לשיא הצלחתה עם זכיות בגביע אופ"א בשנת 1989, בשתי אליפויות של הסרייה א' בעונות  ו-, סגנויות בעונות  ו- ובסופר קאפ האיטלקי בשנת 1990. בזכייה בגביע אופ"א הוביל מראדונה כקפטן את קבוצתו לצמד משחקי הגמר מול שטוטגרט. במשחק הראשון כבש בפנדל, ובשני בישל פעמיים בדרך לניצחון 5–4 בסיכום המפגשים.

באיטליה, הציג מראדונה את הכדורגל הטוב בחייו, אך בעיותיו האישיות התגברו. הוא המשיך להשתמש בקוקאין, קיבל קנסות בשווי 70,000 דולר מקבוצתו לאחר היעדרות ממשחקים ואימונים בגלל "לחץ", התמודד עם סקנדל הקושר אותו לילד מחוץ לנישואים ונחשד בשיתוף פעולה עם המאפיה המקומית, ה"קאמורה".

לאחר שהושעה במשך 15 חודשים על כישלון בבדיקת סמים מסוג קוקאין, מראדונה עזב את נאפולי בשנת 1992. למרות התעניינות מצד ריאל מדריד ואולימפיק מרסיי הוא חתם בסביליה מהליגה הספרדית, שם נשאר עונה אחת.

בשנת 1993 החליט מראדונה לחזור לארגנטינה וחתם בניואל'ס אולד בויס, שם שיחק תקופה קצרה ולא מוצלחת. ב-1994 הורחק מראדונה בשנית בשל שימוש בסמים אסורים. עם תום השעייתו ב-1995, חתם מראדונה בבוקה ג'וניורס ושיחק בה שלוש שנים עד שהחליט לפרוש.
במדי הנבחרת
מראדונה ערך את הופעת הבכורה שלו במדי נבחרת ארגנטינה בגיל 16, כשעלה כמחליף מול נבחרת הונגריה בפברואר 1977. מראדונה נופה מסגל הנבחרת אשר זכתה בגביע העולם ב-1978, שנערך בארגנטינה. שנה מאוחר יותר, בשנת 1979, זכה עם נבחרת הנוער באליפות העולם ביפן ונבחר למצטיין בטורניר.

המונדיאל הראשון של מראדונה היה ב-1982, בספרד. הנבחרת הגיעה עד לשלב הבתים השני, בו הפסידה לברזיל ואיטליה וסיימה את השתתפותה בטורניר. מראדונה הבקיע בטורניר שני שערים והורחק בכרטיס אדום במשחק מול .

ממוזער|290px|דייגו מראדונה מחזיק בגביע העולם בכדורגל, 1986
מראדונה קיבל את סרט הקפטן במונדיאל 1986 והוביל את הנבחרת לזכייה בטורניר לאחר ניצחון על נבחרת מערב גרמניה. מראדונה הצטיין בטורניר, כבש חמישה שערים ובישל חמישה נוספים: שער אחד במשחק הפתיחה נגד האלופה היוצאת, איטליה, שני שערים נגד אנגליה, ברבע הגמר ושני שערים נוספים נגד בלגיה, בחצי הגמר. כמו כן, בישל את שער הניצחון בגמר נגד נבחרת מערב גרמניה שהסתיים בתוצאה 3–2.

מראדונה זכה בפרס כדור הזהב כשחקן הטוב ביותר של הטורניר. שניים מהשערים שכבש בטורניר, שניהם ברבע הגמר נגד אנגליה, מפורסמים מאוד: השער הראשון הוא שער שהבקיע נגד אנגליה, בעזרת ידו. השער נודע בשם שער יד האלוהים. מאוחר יותר, הודה בראיון טלוויזיוני שהבקיע את השער עם היד וידע מיידית שהשער אינו חוקי. בשער השני במשחק, מראדונה קיבל את הכדור בחצי המגרש שלו ורץ יותר מחצי מגרש תוך שהוא מכדרר וחולף על פני חמישה שחקנים אנגליים בדרך לשער. שער זה זכה בתואר שער המאה. לדעת רבים, לא היה בהיסטוריית הכדורגל שחקן שהשפיע על קבוצתו באותה מידת השפעה של מראדונה על נבחרתו, במונדיאל 1986.

כעבור ארבע שנים, במונדיאל 1990 שנערך באיטליה, לא הפגינו מראדונה והנבחרת הארגנטינית את אותה יכולת שהקנתה את הזכייה בגביע העולם בטורניר הקודם. למרות זאת ועל אף פציעה בקרסול ממנה סבל מראדונה, הצליחה ארגנטינה להעפיל עד לגמר, תוך שהיא מכניעה בדרך את יריבתה המושבעת, ברזיל, משער של קלאודיו קאניג'ה אותו בישל מראדונה.

בחצי הגמר, קרא מראדונה לאוהדי נאפולי לתמוך בנבחרת ארגנטינה ולא בנבחרת איטליה בשל הקיפוח של תושבי העיר, צעד שגרם למחלוקת קשה בנאפולי ועורר את זעמם של תושבי צפון איטליה. ארגנטינה ניצחה את איטליה באותו משחק. לאחר מכן, בגמר, ניצחה אותה נבחרת מערב גרמניה בתוצאה 0–1.

במונדיאל 1994 שנערך בארצות הברית, שיחק מראדונה בשני משחקים בהם הבקיע שער אחד מול נבחרת יוון אך הושעה מהטורניר עקב שימוש בסמים אסורים מסוג אפדרין.

מראדונה הופיע שלוש פעמים באצטדיון רמת גן, במדי נבחרת ארגנטינה מול נבחרת ישראל בעת שארגנטינה ערכה משחקי הכנה לטורנירי המונדיאל. ב-1986, ניצחה ארגנטינה 7–2 כאשר מראדונה כבש צמד שערים. ב-1990, ניצחה ארגנטינה 2–1 כשאחד מהשערים נכבש על ידי מראדונה וב-1994 ניצחה ארגנטינה 3–0.

קריירת אימון
שמאל|ממוזער|200px|מראדונה בשנת 2012
אחרי השעייתו ממשחק, ניסה מראדונה את מזלו בקריירת אימון. קבוצתו הראשונה הייתה דפורטיבו מנדיז'ו אך הוא עזב את תפקידו במהרה אחרי שהסתכסך עם נשיא המועדון. כעבור תקופה קצרה, מונה למאמנה של ראסינג קלוב, מהקבוצות הבכירות בכדורגל הארגנטינאי אך עזב את תפקידו לאחר תקופה קצרה, ללא הצלחה מרובה.

ב-28 באוקטובר 2008 מונה למאמן נבחרת ארגנטינה במקומו של אלפיו באסילה שהתפטר. מראדונה הועדף על פני קרלוס ביאנצ'י, דייגו סימאונה, סרחיו בטיסטה ומיגל אנחל רוסו המנוסים ממנו.

במשחקו הראשון של מראדונה כמאמן הנבחרת, ב-20 בנובמבר 2008, ניצחה ארגנטינה 1–0 את נבחרת סקוטלנד.

במוקדמות מונדיאל 2010, נבחרת ארגנטינה בהדרכתו של מראדונה הציגה יכולת רעה שכללה 4 הפסדים מתוך 6 משחקים בהם 1–3 ל, 0–1 ל, 0–2 ל ו-1–6 ל. הישגים אלה דרדרו את ארגנטינה למקום החמישי בבית המוקדמות. ניצחון בשני המשחקים האחרונים הבטיחו לארגנטינה את העפלה למונדיאל, ברגע האחרון.

במונדיאל 2010, ניצחה נבחרת ארגנטינה בשלב הבתים את נבחרות ,  ו ובכך סיימה את שלב הבתים במאזן מושלם. בשלב שמינית הגמר גברה ארגנטינה על , אך בשלב רבע הגמר הובסה והודחה בבושת פנים לאחר הפסד 0–4 לנבחרת גרמניה. לאחר המונדיאל פוטר מראדונה מאימון הנבחרת הלאומית.

במאי 2011, חתם על חוזה אימון בקבוצת אל וואסל מדובאי. ביולי 2012 פוטר מתפקידו.

בשנת 2017 מונה למאמן קבוצת פוג'יירה מליגת המשנה של איחוד האמירויות. הוא הוביל את הקבוצה למקום השלישי בתום העונה הסדירה, המוביל לפלייאוף ולא לעלייה ישירה לליגה הבכירה. הקבוצה איבדה את המקום השני במחזור הסיום, ובמאי 2018, עוד בטרם החל פלייאוף העלייה, התפטר מתפקידו. ללא מראדונה, צלחה הקבוצה את משחקי הפלייאוף והעפילה לליגה הבכירה.

ב-15 במאי 2018 חתם מראדונה על חוזה לאימון קבוצת דינמו ברסט מהליגה הבלארוסית הראשונה לשלוש שנים והיה אמור לשמש גם כנשיא הקבוצה ולרכוש 20% מהשליטה בה ולהיכנס לתפקידו לאחר סיום מונדיאל 2018 אך זה לא קרה.

מראדונה אימן בעונת 2018/19 את קבוצת דוראדוס מליגת המשנה של מקסיקו. ב-13 ביוני 2019, לאחר שנכשל לעלות עימם ליגה, עזב מראדונה את דוראדוס.

ב-5 בספטמבר 2019 חתם מראדונה על חוזה עם קבוצת חימנסיה לה פלאטה מהליגה הארגנטינאית הראשונה ואימן בה עד מותו.

חיים אישיים
משפחה
מראדונה נישא לקלאודיה וויז'פאניה ב-1987 ונולדו להם זוג בנות. בשנת 2004, התגרש מוויז'פאניה. במהלך הליך הגירושין הודה כי הוא אביו של דייגו סינגרה, שנולד בנאפולי בשנת 1986. באופן זה, אישר בדיעבד את פסיקת בית המשפט האיטלקי משנת 2003, לאחר שמראדונה סירב לעבור בדיקת אבהות.

בתו הצעירה, ג'אנינה, הייתה נשואה לשחקן הכדורגל, סרחיו אגוארו, ממנו יש לה בן. בשנת 2013 הם התגרשו.

בשנת 2021, נחשף רומן בין דייגו מראדונה לקטינה קובנית בתחילת שנות ה-2000. היא אמרה שהוא גרר אותה לשימוש בחומרים אסורים.

סמים ובעיות בריאות
מאמצע שנות השמונים עד שנת 2004, מראדונה היה מכור לקוקאין. הוא לכאורה, החל להשתמש בסמים בברצלונה בשנת 1983. כאשר שיחק בנאפולי היה משתמש בסמים באופן קבוע, דבר שהשפיע על יכולתו לשחק כדורגל.

במהלך השנים לאחר פרישתו, בריאותו הידרדרה. במהלך חופשה באורוגוואי הוא אושפז בחדר מיון לאחר התקף לב. מאוחר יותר התברר שנמצאו שרידים של קוקאין בדמו אשר גרמו לו להתקף.

למראדונה הייתה נטייה להשמין והוא סבל מהשמנת יתר עד שעבר ניתוח הצרת קיבה ב-2005. במרץ 2007, הוא אושפז בבית חולים בבואנוס איירס וטופל נגד צהבת והשפעות אלכוהול. במאי 2007, הופיע בטלוויזיה וטען כי הוא נקי מסמים ואלכוהול כבר שנתיים וחצי.

במהלך שנת 2020 אושפז שוב וב-25 בנובמבר 2020 נפטר לאחר שלקה בדום לב. נקבר בבית העלמין בז'ה ויסטה בפרוורי בואנוס איירס. חצי שנה לאחר מותו הוחלט להגיש כתב אישום נגד שבעה אנשים מהצוות הרפואי שטיפל בו לפני מותו, נגד חלקם באשמת רצח.

שמו של טורניר גביע הליגה בארגנטינה שהתקיים בעת מותו שונה באותה עונה ל"גביע מראדונה".

השקפות פוליטיות
מראדונה בדומה לאנשים אחרים בעלי שורשים אינדיאנים, הביע התנגדות למערב. על כן הביע תמיכה במנהיגים פוליטיים אשר הביעו התנגדות למעורבות אמריקאית באמריקה הלטינית כמו פידל קסטרו, והוגו צ'אווס. בעת ביקורו של ג'ורג' ווקר בוש בארגנטינה, נצפה מראדונה לובש חולצה עם הכיתוב, "בוש רוצח".

בעת שהיה שחקן לאחר ריאיון עם נשיא פיפ"א בזמנו ז'ואאו האבלנז', בו טען כי הוא רואה במראדונה כבנו, צוטט מראדונה בכך שהיה מעדיף להתאבד אם הבלאנז' היה אביו. מראדונה השתתף במרץ 2008 במשחק ראווה בלה פאס, בוליביה במחאה על האיסור שהטילה פיפ"א לארח משחקים בעיר בשל הסכנה הבריאותית בקיום משחקים בגבהים.

ביולי 2018, במהלך גמר המונדיאל, נועד מראדונה עם יושב ראש הרשות הפלסטינית מחמוד עבאס. במהלך הפגישה אמר מראדונה: "אני פלסטיני" והביע תמיכה בפלסטינים. לאחר הפגישה פרסם תמונה לאינסטגרם וכתב: "האיש הזה רוצה שלום בפלסטין. לנשיא עבאס יש מדינה ויש זכות".

בתרבות
שמאל|ממוזער|200px|הכוכב של מראדונה ב"שדרת הכוכבים" סמוך לאצטדיון "הבונבוניירה" בבואנוס איירס
בארגנטינה, מראדונה נחשב סמל, "גיבור ספורט" ומכונה "אלוהים". הוא נושא לשיחה במונחים השמורים לאגדות. שמו מוזכר בסרטים, ספרים ושירים. מאז 1986, מקובל עבור הארגנטינאים בחוץ לארץ לשמוע את השם של מראדונה כאות הכרה.

באיטליה, בקרב אוהדי נאפולי, מראדונה נחשב עד היום לשחקן האהוב ביותר. כהוקרה על תרומתו לקבוצה, החליט המועדון, בסוף שנת 2005, כי אף שחקן לא ילבש עוד את החולצה עם מספר 10, מספרו של מראדונה בעת ששיחק בקבוצה.

לעיתים ניתן בתקשורת, בעיתונות ובקהל כינוי "מראדונה החדש" לכדורגלן ארגנטינאי הנחשב למוכשר ביותר. הכינוי ניתן בעקבות ההשוואה למראדונה והתקווה בארגנטינה לשחקן שיוביל את נבחרת ארגנטינה להישגים, בדומה למראדונה בזמנו. לאורך השנים הכינוי ניתן לשחקנים רבים, אך הארגנטינאים נחלו אכזבות רבות בתקוות שתלו בשחקניהם. הכינוי ניתן בדרך כלל לשחקנים צעירים, שמזוהים כבעלי יכולת טובה. לעיתים, דייגו מראדונה עצמו היה מכנה כך שחקנים הדומים לו ומזכירים אותו ביכולת ובסגנון המשחק. הכינוי ניתן לשחקנים המשחקים בעמדות התקפה: חלוץ, קשר התקפי או קיצוני.

מבנה גופני דומה לזה של מראדונה היה גורם להשוואה גדולה אף יותר. דוגמאות טובות לכך הם קרלוס טבס וליונל מסי, שהם נמוכי קומה ובעלי משקל דומה לזה של מראדונה בחייו. היה נהוג להשוות למראדונה בעיקר את ליונל מסי מברצלונה בזכות, בין היתר, הפעולות שעשה. ב-18 באפריל 2007, במסגרת חצי גמר גביע המלך הספרדי מול חטאפה, כבש מסי שער לאחר שעבר מספר שחקני יריבה ממחצית המגרש, הדומה לשער של מראדונה במדי נבחרת ארגנטינה במשחק מול נבחרת אנגליה ברבע גמר מונדיאל 1986 – שער המאה. במחזור הלפני האחרון בליגה הספרדית של עונת 2006/2007 במשחק מול אספניול, כבש מסי שער בעזרת ידו, בדומה לשער של מראדונה באותו משחק מול נבחרת אנגליה במונדיאל 1986, שכונה שער יד האלוהים. לאחר שער זה, ניתן למסי הכינוי "מסידונה".

סטטיסטיקות
מראדונה רשם 694 הופעות במדי קבוצותיו השונות ונבחרת ארגנטינה, וכבש 354 שערים, ממוצע של  שערים למשחק.
מועדונים
מועדוןעונהליגהגביעיבשתיאחרסך הכולליגההופעותשעריםהופעותשעריםהופעותשעריםהופעותשעריםהופעותשעריםארחנטינוס ג'וניורס1976112–––1121977ליגת העל הארגנטינאית4919–––49191978ליגת העל הארגנטינאית3526–––35261979ליגת העל הארגנטינאית2626–––26261980ליגת העל הארגנטינאית4543–––4543סך הכול166116–––166116בוקה ג'וניורס1981ליגת העל הארגנטינאית4028–––4028ברצלונה1982/83לה ליגה201153456435231983/84לה ליגה16114133–2315סך הכול36229478645838נאפולי1984/85סרייה א'301463––36171985/86סרייה א'291122––31131986/87סרייה א'291010720–41171987/88סרייה א'28159620–39211988/89סרייה א'269127123–50191989/90סרייה א'28163250–36181990/91סרייה א'1863242102610סך הכול18881452925510259115סביליה1992/93לה ליגה26442––306ניואל'ס אולד בויס1993/94ליגת העל הארגנטינאית50–––50בוקה ג'וניורס1995/96ליגת העל הארגנטינאית245–––2451996/97ליגת העל הארגנטינאית10––10201997/98ליגת העל הארגנטינאית52–––52סך הכול7035––107135סך הכול בקריירה4912585835321384589310
נבחרת
נבחרתשנהתחרויותידידותסך הכולהופעותשעריםהופעותשעריםהופעותשערים ארגנטינה U20197730–301978–––197911711128סך הכול147111581977–30301978–101019792162831980–107107198121–21198252501021983–––1984–––1985634310619867532107198743216419882110311989601070199070311011991–––1992–––19933010401994215172סך הכול461745179134סך הכול בקריירה6024461810642

 כמאמן 
קבוצההתחלהסיוםסטטיסטיקה% ניצחונות דפורטיבו מנדיז'וינואר 1994יוני 1994121658.33 ראסינג קלובמאי 1995נובמבר 19951126318.18נובמבר 2008יולי 201024180675.00 אל-וואסלמאי 2011יולי 201223113947.83 אל-פוג'ירהאפריל 2017אפריל 20181173163.64 דוראדוס דה סינלואהספטמבר 2018יוני 201938209952.63 חימנסיה לה פלאטהספטמבר 2019נובמבר 20202184938.10סך הכול14067314247.86

תארים כשחקן
נבחרת ארגנטינה
אליפות העולם: 1986
אליפות העולם לנוער: 1979
גביע ארטמיו פרנקי: 1993

בוקה ג'וניורס
אליפות ארגנטינה:  (מטרופוליטנו)
ברצלונה
הגביע הספרדי: 1983
גביע הליגה הספרדית: 1983
הסופר קאפ הספרדי: 1983

נאפולי
אליפות איטליה (2): 1986/1987, 1989/1990
הגביע האיטלקי: 1986/1987
גביע אופ"א: 1988/1989
הסופר קאפ האיטלקי: 1990

תארים אישיים
מלך השערים של ליגת העל הארגנטינאית (5): 1978 (מטרופוליטנו), 1979 (מטרופוליטנו), 1979 (נסיונל), 1980 (מטרופוליטנו), 1980 (נסיונל)
השחקן המצטיין באליפות העולם לנוער: 1979
כדורגלן השנה בארגנטינה ("אולימפיית כסף") (4): 1979, 1980, 1981, 1986
 ספורטאי השנה בארגנטינה ("אולימפיית זהב") (2): 1979, 1986
ספורטאי המאה בארגנטינה ("אולימפיית פלטינה") (1): 2000
כדורגלן השנה באמריקה הדרומית (2): 1979, 1980
כדור הזהב של גביע העולם: 1986 (מקום ראשון), 1990 (מקום שלישי)
נעל הזהב של גביע העולם: 1986 (מקום שני)
נבחרת הטורניר של גביע העולם (2): 1986, 1990
מלך השערים של הסרייה א': 1987/1988
פיפ"א 100

קישורים חיצוניים



 דייגו ארמאנדו מרדונה - האתר הרשמי


 רשימת הופעותיו במשחקים בינארציים
 דניאל שחק, מפעל חיים: מראדונה בן 50, באתר ערוץ הספורט, 30 באוקטובר 2010


  למסי נשאר עוד אתגר אחד בקריירה - להיפטר מצילו של מראדונה | מתוך חדשות הערב 15.3.2018, ערוץ היוטיוב של כאן - תאגיד השידור הישראלי




הערות שוליים

קטגוריה:קשרי כדורגל ארגנטינאים
קטגוריה:כדורגלני נבחרת ארגנטינה
קטגוריה:כדורגלנים ארגנטינאים
קטגוריה:כדורגלני ארחנטינוס ג'וניורס
קטגוריה:כדורגלני בוקה ג'וניורס
קטגוריה:כדורגלני ברצלונה
קטגוריה:כדורגלני נאפולי
קטגוריה:כדורגלני סביליה
קטגוריה:כדורגלני ניואל'ס אולד בויס
קטגוריה:כדורגלנים שהורשעו באימרוץ
קטגוריה:מאמני כדורגל ארגנטינאים
קטגוריה:מאמני נבחרת ארגנטינה בכדורגל
קטגוריה:מאמני ראסינג קלוב
קטגוריה:מאמני אל-וואסל
קטגוריה:מאמני חימנסיה לה פלאטה
קטגוריה:זוכי פרס כדורגלן השנה באמריקה הדרומית
קטגוריה:חברי היכל התהילה של הכדורגל האיטלקי
קטגוריה:כדורגלני מונדיאל 1982
קטגוריה:כדורגלני מונדיאל 1986
קטגוריה:כדורגלני קופה אמריקה 1987
קטגוריה:כדורגלני קופה אמריקה 1989
קטגוריה:כדורגלני מונדיאל 1990
קטגוריה:כדורגלני מונדיאל 1994
קטגוריה:מאמני מונדיאל 2010
קטגוריה:ארגנטינאים שנולדו ב-1960
קטגוריה:ארגנטינאים שנפטרו ב-2020