חטיבה 188

חטיבה 188 (לשעבר חטיבה 18 וחטיבה 45), המכונה גם "עוצבת ברק", היא חטיבת שריון סדירה תחת פיקודה של עוצבת געש (אוגדה 36) בפיקוד הצפון של צה"ל. העוצבה מפעילה טנקי מערכה מדגם מרכבה סימן 4.

חטיבה 18 - הוקמה כיחידת המרגמות הכבדות 120 מ"מ, במהלך ההפוגה השנייה במלחמת השחרור. מקים החטיבה ומפקדה היה יהודה פריהר. החטיבה פעלה בנפרד מחיל התותחנים, והשתתפה בין השאר בקרב לטרון ובמבצע חורב. ב-1949, לאחר המלחמה, הוטמעו המרגמות הכבדות בגדודי התותחנים. חטיבה 18 אורגנה מחדש בפיקוד דן לנר, כחטיבת חי"ר מילואים, שבמקביל לחטיבת כרמלי, התבססה גם היא על מאגר אנשי מילואים במרחב חיפה והמפרץ. גדוד 25 קיבל את מספרו כהמשך למספרי הגדודים (21, 22, 23, 24) של חטיבת כרמלי. כרמלי צמחה מתוך מפקדת ההגנה במרחב חיפה והמפרץ, ובשל כך תג חטיבה 18 סימל את המרחב ואת סמל מפקדת "ההגנה" בחיפה. תג זה משמש בחטיבה 188 עד היום.

חטיבה 45 - לאחר מלחמת סיני אורגנה כחטיבת מילואים ממוכנת 45, "ברק". החטיבה כללה את גדוד חרמ"ש 25, גדוד חרמ"ש 74, גדוד טנקים שרמן 39 (גדוד מוגבר שכלל 63 טנקים - 35 טנקי M50, ו-28 טנקי M51), גדוד מרגמות כבדות 527, פלוגת סיור ופלוגת הנדסה. בהרכב זה לחמה במלחמת ששת הימים, בקרבות השומרון, כולל קרב עמק דותן וברמת הגולן.

חטיבה 188 - ב-1969 חטיבה 45 הוסבה לחטיבת טנקי שוט קל סדירה, מספרה שונה ל-188, וקיבלה אחריות על גזרת רמת הגולן, במקום חטיבה 7 שירדה מהרמה בתום השנתיים בהן החזיקה בגזרה. חטיבה 188 כללה כעת את גדוד שוט קל סדיר 53 שהועבר מחטיבה 7, גדוד שוט קל סדיר 74, וגדוד שוט קל מילואים 39.

במלחמת יום הכיפורים הייתה החטיבה פרושה ברמת הגולן וב-12 השעות הראשונות של המלחמה, נשאה באמצעות 2 גדודים (74 ו-53) בעיקר עול הבלימה של הכוחות הסוריים ברמת הגולן. גדוד המילואים 39 לחם תחת חטיבה 4, תחתיה נותר בהמשך. בתום המלחמה צורף לחטיבה גדוד טנקים 71, כגדוד סדיר שלישי.

החטיבה השתמשה בטנקי שוט קל עד שנת 1992, עת הוחלפו בטנקי מרכבה סימן 3. החטיבה לחמה ופעלה עם טנקי מרכבה סימן 3ד ב"ז במשך 27 שנים. בסוף שנת 2019 החלה בהצטיידות ובתהליך הסבה למרכבה סימן 4מ 400 המצויד במערכת "מעיל רוח" ומענ"ק משואה 750 וסיימה אותו בשנת 2021.

סמל החטיבה 
הגלגולים השונים שעברה החטיבה בשנותיה הראשונות, באים לידי ביטוי בתג החטיבה, שבו אין כל אזכור או רמז לחטיבת טנקים.

בעת ההחלטה על הקמת חטיבת השריון נקבע תג היחידה ככזה הזוכר חסד נעורים לאותה חטיבת חיל הרגלים המיתולוגית.

תג החטיבה, בו מופיע קו החוף של מפרץ חיפה, הוא תג היחידה היחידי מהכוח הסדיר בצה"ל בו מצוירת מפה.

 מבנה החטיבה 
החטיבה השתמשה בטנקי שוט משנת 1969 עד 1992, אז עברה הסבה לטנק מדגם מרכבה סימן 3 ובכך הייתה החטיבה הסדירה האחרונה שהשתמשה בטנקי שוט, כאשר גדוד סופה היה הגדוד האחרון בחטיבה שנפרד מטנק השוט. ב-1995 שודרגו טנקי החטיבה לסימן 3ב ב"ז ובסוף שנות ה-90 של המאה ה-20 נוסף לטנקים שריון מודולרי קס"ג. החל מאוגוסט 2019 הוסבה החטיבה לטנק מרכבה סימן 4מ 400 (עם מעיל רוח) והייתה חטיבת השריון הסדירה האחרונה שעברה לסימן 4מ (אחרי חטיבה 401 וחטיבה 7).

לחטיבה שלושה גדודי טנקים סדירים, גדוד סיוע מנהלתי, וגדוד הנדסה קרבית סדיר הנמצא תחת פיקוד החטיבה:
גדוד 53 ("גדוד סופה")
גדוד 71 ("גדוד רשף")
גדוד 74 ("גדוד סער")
גדוד 275 – גדוד הסיוע המנהלתי של החטיבה, שהיה בעברו גדוד טנקים של חטיבה 847
 גדוד 605 ("גדוד המח"ץ") של חיל ההנדסה

תחת פיקוד החטיבה מספר יחידות נוספות:

 פלס"ר – פלוגת סיור (במילואים) האחראית לפעילות האיסוף והסיור הממוכן.
 פלחי"ק 358 ("החץ מברק") – פלוגת הקשר והמחשוב האחראית לקשר במפקדת החטיבה ובגדודים.

גדוד 53 (סופה)
שמאל|ממוזער|220px|סמל גדוד סופה
ממוזער|220px|טנק מרכבה סימן 3 ד של גדוד סופה, במהלך אימון החטיבה ברמת הגולן
גדוד 53 (סופה) התחיל את דרכו בתור גדוד 63 שהיה גדוד שריון (צנטוריונים) בחטיבה 14. הגדוד הגיע אל חטיבה 14 כתגבור מבית הספר לשריון ערב מלחמת ששת הימים. במהלך המלחמה היווה הגדוד מרכיב חשוב בקרב אום-כתף וצומת אבו עגילה בגזרה המרכזית של חצי האי סיני, כחלק מאוגדת שרון ומאמץ ההבקעה בציר המרכזי.

באוגוסט 1967 הועבר הגדוד לחטיבה 7 כאשר זו נפרדה מגדוד הפטון 79. חטיבה 7 בפיקודו של גורודיש הורכבה בשלב זה מגדוד 82 בפיקודו של אברהם רותם וגדוד 63 בפיקודו של יצחק בן-שהם (שניהם גדודי צנטוריונים). ב-1968 עלתה חטיבה 7 לגיזרת רמת הגולן שם נותרה למשך השנתיים הבאות. עם המעבר לרמת הגולן, שונה מספרו של גדוד 63 והוא הפך לגדוד 53.

לקראת סוף שנת 1969 חטיבת המילואים 45, בפיקודו של משה בר כוכבא, הועברה לרמת הגולן כדי להחליף את חטיבה 7. החטיבה הורכבה מגדוד 74 שלא מכבר הפך לגדוד שריון (צנטוריונים) וגדוד המילואים 39 שהורכב מחדש. עם קבלת הגזרה החדשה והסימול החדש בתור חטיבת שריון סדירה, שונה שמה לחטיבה 188. חטיבה 7 שכאמור ירדה מרמת הגולן, השאירה שם את גדוד 53 בפיקודו של יהודה בכר, שצורף לחטיבה 188. בעת הזו גדוד 53 היה גדוד צנטוריונים ותיק ומנוסה בגיזרת רמת הגולן.

במהלך שש השנים שבין מלחמת ששת הימים לבין מלחמת יום הכיפורים, ניהל הגדוד ימי קרב רבים, והיה כח שריון מרכזי בהגנה על רמת הגולן. גדוד 53 ישב בבסיס גדודי בבתי הכפר הנטוש בעליקה, המקום שלצידו, בסביבות יוני 1973 הועברה מפקדת החטיבה כולה (מבסיסה הקודם במחנה פילון). לאחר שהגדוד היה תחת פיקודו של יהודה בכר (בתקופה שאחרי ששת הימים), הפיקוד על הגדוד הועבר לדן ורדי ובמאי 1972 הועבר פיקוד הגדוד ליוסי בן-חנן. בן-חנן כיהן בתור מג"ד עד ל-15 באוגוסט 1973 כאשר קיבל את הפיקוד רס"ן עודד ארז, שפיקד על הגדוד במלחמת יום הכיפורים רק כחודשיים לאחר כניסתו לתפקיד.

במלחמת יום הכיפורים היה הגדוד אחד מבין שני הגדודים של החטיבה אשר בלמו יחד עם כוחות חטיבה 7 את ההתקפה הסורית לאורך רמת הגולן. פלוגה ג' של הגדוד נפרסה באזור הג'וחדר (דרום-מזרחית לתל פארס) ובאזור תל עכשה (דרומית לתל חזקה), פלוגה א' ישבה באזור הצפוני של רכס בשנית ובאזור הבוסטר, פלוגה ב' (פלוגת בזק) נפרסה באזור שיקרא לימים עמק הבכא. מפקד הגדוד עודד ארז ישב באזור הג'וחדר וכוחות המפקדה של הגדוד ישבו בעיקר בחושנייה, זאת משום שלמרות הפריסה לאורך כל הרמה, הגזרה של הגדוד הייתה בדרום רמת הגולן. הלחימה בגזרה הדרומית הייתה קשה במיוחד והובילה לחללים רבים, זאת משום ההצלחה הסורית בשבירת קו ההגנה הישראלי. לאחר המלחמה הוקמה אנדרטה גדודית לזכר 31 חללי הגדוד והיא ממוקמת בג'וחדר.

במהלך מבצע ליטני, התקדם הגדוד בציר המערבי בתקיפה בלבנון. בצומת מנצורה ניהל הגדוד קרב אש לכיוון צור ומחנה המחבלים בראשדיה.
במלחמת לבנון הראשונה, נכנס הגדוד יחד עם החטיבה בגזרה המרכזית של ציר ההתקדמות, כאשר המטרה הסופית הייתה הגעה לעיר צור. פלוגה א' של הגדוד נלחמה יחד עם גדוד של חטיבת גולני בטיהור מאחזי מחבלים. ביום הלחימה השלישי, הגיעה הפלוגה למבואות ביירות בחלדה, שם התנהל קרב קשה בו נפלו שבעה מלוחמי הפלוגה. לאחר הפסקת האש הראשונה של המלחמה, כאשר היא נכנסה לשלב השני, הועבר הגדוד לגזרה המזרחית ושם ניהל יום קרב אל מול כוחות סוריים.

במערכה ברצועת הביטחון אייש הגדוד מוצבים רבים ביניהם מוצב הבופור ומוצב גלגלית.

באפריל 1987 נעשה ניסיון מצד ארגון חזבאללה לתקוף את מוצב שומריה על ברך הליטאני. באותה העת איישה את המוצב פלוגה מסייעת מגדוד 51 ומחלקת טנקים מהגדוד. חזבאללה שניסה לתקוף את המוצב עם עשרות מחבלים עם סיוע אש נהדף על ידי מחלקת הטנקים. בסופו של הקרב נמצאו בקרבת המוצב 18 גופות מחבלים, רובן ככולן נפגעו על ידי הטנקים.

בשנת 2003 קיבלה פלוגה ג' ('גולן') צל"ש אלוף (אלוף פיקוד הצפון) על הפעילות המבצעית בין השנים 2002–2003 בגזרת נצרים, רצועת עזה. בתקופה זאת פגעו כוחות הפלוגה בעשרות מחבלים, אך גם איבדה שישה מלוחמיה. מפקד הפלוגה, סרן יניב מכלוף קיבל בתקופה זאת באופן אישי צל"ש מפקד אוגדה.

במהלך מלחמת לבנון השנייה הגדוד הועבר משירות ברצועת עזה והשתתף בלחימה בגזרה המזרחית של דרום לבנון. גדוד סופה השתתף בלחימה במהלך המבצעים השונים בגזרה המזרחית בהם קרבות סביב בינת ג'בייל, מבצעי 'שינוי כיוון' ו-'קורי פלדה' ובהם מבצע שינוי כיוון 11 והקרב על הסלוקי. במהלך הלחימה איבד הגדוד מספר חיילים, בהם צוות טנק שלם שנפל בסמוך לבינת ג'בייל. בנוסף לכך, היו גם פעולות גבורה רבות, ביניהם חילוץ כוח צנחנים שנעשה על ידי טנק מפקד פלוגה א' ('אלון') חנוך דאובה שקיבל על כך את עיטור העוז.
במבצע צוק איתן פעל הגדוד תחת פיקוד החטיבה בגזרת ג'וחר א-דיק, הגדוד ספג אירוע פגיעת פצמ"ר 120 מ"מ בנגמ"ש סיור, באירוע נפלו 5 מלוחמי הגדוד מהפלוגה המסייעת 'אלון'.

ב-25 בנובמבר 2021 הוענק לגדוד אות הערכה מבצעי מטעם הרמטכ"ל על פעילותו במבצע שומר החומות.

במלחמת חרבות ברזל, ב-2 בנובמבר 2023 נהרג מפקד הגדוד סלמאן חבקה בקרב בצפון רצועת עזה.

במהלך התמרון הקרקעי ברצועת עזה במרחב שג'אעיה. ספג טנק של הגדוד פגיעת טיל נ"ט, באירוע נהרגו סגן מפקד פלוגה, מפקד מחלקה ו-2 לוחמים של הגדוד.

בסוף פברואר 2025 שלח הגדוד שלושה טנקים של פלוגה ב׳ (׳בזק׳) כחלק ממבצע ״חומת ברזל״ לתמרון בן חודש וחצי במרחב העיר ג׳נין למען העלאת ההרתעה ועזרה במהלך מעצרים של חוליות טרור ומחבלים.

 מפקדי גדוד 53 

שםתקופת כהונההערותנתן ניר  1967–1968  מפקד הגדוד במלחמת ששת הימים, עד פציעתו ביום השני (עדיין בשם גדוד 63 שהגיע מביסל"ש)יצחק בן-שהם  1968–1969  מפקד הגדוד בששת הימים, החל מהיום השני. בהמשך היה מפקד החטיבה במלחמת יום הכיפורים במהלכה נפליהודה בכר 1969–1970  בהמשך היה סמח"ט 7, סמח"ט 600, מפקד חטיבה 292דן ורדי  1971–1972 יוסי בן-חנן  1972–1973  לימים קצין שריון ראשי  1973–1973  מפקד הגדוד במלחמת יום הכיפורים עד לפציעתו. לימים סמח"ט 14. נהרג בתאונה בצאלים ב-1976יוסי בן-חנן  1973–1973  ריכז מחדש את הגדוד ופיקד עליו במלחמת יום הכיפורים, לאחר פציעתו של עודד ארזעוזי קרן  1973–1973  שימש בתפקיד למשך חודש לאחר הפסקת האשמשה ורבין  1973–1975 מיכאל ברקן1975–1977לימים מח"ט 188, ונספח צה"ל בפרויואל מרשק1977–1979מפקד הגדוד במבצע ליטניאמי פלנט1979–1980בהמשך, מג"ד 82, מח"ט 7, קצין שריון ראשינח טימיאנקר1980–1982חיים מורנו (מור)  1982–1982  מפקד הגדוד במלחמת לבנון הראשונהשמואל יכין 1982–1983  לימים ראש מפא"תאסף סלע1984–1983לימים סגן צבאי למבקר מערכת הביטחון בדרגת תא"לאבינועם ברוכין  1985 - 1984אריק דוידי  1987 - 1986דן ביטון  1989 - 1988לימים אלוף בצה"ל, ראש אט"ל ירון גילן  1989–1990  רני ירום  1990–1992 גיא צור  1994 - 1992 לימים מפקד זרוע היבשהארז לזובר  1996 - 1994זאב שרוני  1997–1998  לימים סגן דובר צה"לאילן לביא  1998–2000  לימים ראש מטה פיקוד הצפוןשמואל אולנסקי  2002 - 2000 מפקד הגדוד במבצע חומת מגן, לימים מפקד החטיבה וקצין שריון ראשידותן רזילי  2004 - 2002משה כץ  2004 - 2006 מפקד הגדוד במלחמת לבנון השנייהאמיר חמוד  2006–2008  לימים מפקד חטיבה 679גל שוחמי  2008–2010  לימים מפקד החטיבה, ומפקד אוגדה 319מתן שפי  2010 - 2012 לימים סגן מפקד מל"י.דביר אדרי 2012 - 2014 מפקד הגדוד במבצע צוק איתן, לימים מפקד חטיבה 14 ומפקד חטיבה 460אלעד שוורץ  2014 - 2016 לימים מפקד חטיבה 10אלעד צורי  2016 - 2017 בעל עיטור צל"ש אלוף, לימים מח"ט 7מאיר בידרמן 2017–2018 לימים מחט 401טל אלקובי יולי 2018–30 יוני 2020 לימים מפקד גדוד 195 (בה"ח השריון), מפקד הגדוד במבצע מגן צפוני בו הגדוד לקח חלק משמעותי והשמדת מנהרת "נר שמיני" ביחד עם יחידת יהל"ם. במהלך תקופת פיקודו קיבל הגדוד אות הערכה מטעם מפקד אוגדה 80 על סיכולים רבים בגזרת גבול מצרים.דורון (דורי) סער יוני 2020–יולי 2022 לימים מפקד חטיבה 8סלמאן חבקה יולי 2022–2 בנובמבר 2023  מפקד הגדוד בפרוץ מלחמת חרבות ברזל. נפל בקרב בצפון רצועת עזה.חנוך דאובה  2 בנובמבר 2023 - 15 בנובמבר 2023 ממלא מקום מפקד הגדוד לאחר נפילתו של סלמאן חבקהרועי כץ  15 בנובמבר 2023 - 14 במאי 2025 מפקד הגדוד במלחמת חרבות ברזל לאחר נפילתו של סלמאן חבקהאריאל ארליך 14 במאי 2025-  מפקד הגדוד מלחמת חרבות ברזלשמאל|ממוזער|198x198px|סמל גדוד סער

גדוד 74 (סער)
גדוד 74 (סער) אורגן לאחר מלחמת קדש, כגדוד חרמ"ש מילואים בחטיבה הממוכנת 45. ככזה לחם עם החטיבה במלחמת ששת הימים, בקרבות השומרון, כולל קרב עמק דותן, וברמת הגולן.

בשנת 1969 הוסב לגדוד טנקים 74, שוט קל, סדיר, במסגרת הסבת חטיבה 45 לחטיבה 188 הסדירה. הגדוד הוסב בשיאה של מלחמת ההתשה על בסיס לוחמים שהגיעו מגדוד 53 (גדוד סופה), וסומן כגדוד השני בחטיבה.

במהלך מלחמת ההתשה הוצב הגדוד, יחד עם גדוד סופה, ברמת הגולן על מנת לשמור על הביטחון השוטף של תושבי הרמה בעקבות הסתננויות של מחבלים מכיוון סוריה וימי הקרב שיזמה סוריה בין השנים 1969–1972. כמו כן השתתף הגדוד בתקופה ההיא במספר פעולות תגמול שכללו פשיטות משוריינות לשטחי סוריה ולבנון, שהמפורסם בהם היה מבצע קיתון 10, מבצע שנערך ב-26 ביוני 1970 בתגובה להפגזה המתמדת על יישובי רמת הגולן ותקריות האש היזומות מצד צבא סוריה אשר הסתיים בקריסת מערך הקו הראשון הסורי.
עם פרוץ מלחמת יום הכיפורים בשבת 6 באוקטובר 1973 החזיק גדוד סער את כל אורך הקו הסגול. שתי פלוגות הגדוד, פלוגה ו' (בפיקודו של אבי רוניס) ופלוגה ז' (בפיקוד אורי עקביה) היו פרוסות בדרום הרמה ובמרכזה, והועברו להיות תחת פיקודו של מג"ד סופה, סא"ל עודד ארז. פלוגה שלישית של הגדוד, פלוגה ח' (בפיקוד אייל שחם) הייתה פרוסה בצפון הרמה ונותרה תחת פיקודו של מג"ד סער, סא"ל יאיר נפשי שקיבל תחת פיקודו שתי פלוגות מגדוד סופה. במהלך המלחמה השתתף גדוד 74 בקרבות בלימה קשים תוך כדי ספיגת אבדות רבות בדרום ובצפון הרמה, בניסיון לבלום את ניסיונות הפריצה הסוריים. ב-11 באוקטובר במסגרת התקפת הנגד של צה"ל לכיבוש המובלעת בשטח הסורי, התארגנו כוחות מגדוד סער, סופה ורשף (גדוד שהוקם ערב המלחמה וסופח לחטיבה 7, ובהמשך הפך לגדוד השלישי של חטיבת ברק) ותקפו את תל א-שמס, דרום – מזרחית למזרעת בית ג'ן.

ב-14 במרץ 1978, במהלך מבצע ליטני, שנועד לפגוע בתשתיות ארגוני הטרור הפלסטיניים בדרום לבנון, התקדם גדוד סער עד לנהר הליטני וכבש את הכפרים תל עברש, תל צחור ואבל א-סאקי הממוקם צפונית לאל ח'יאם.

במהלך מלחמת לבנון הראשונה הועבר הגדוד תחת פיקודה של חטיבת גולני ולחם עימה תחילה בגזרה המרכזית ומאוחר יותר בגזרה המערבית של דרום לבנון, כשהוא מתקדם לאורך ציר החוף הלבנוני. במסגרת הלחימה השתתף הגדוד בקרבות קשים בתוך מחנה הפליטים עין אל חילווה הממוקם מספר ק"מ דרומית לעיר צידון, כאשר פלוגה ו' של הגדוד שפרצה אל תוך המחנה בחיפוי טנקי פלוגה ז' של הגדוד נתקלה בהתנגדות קשה בסמטאות הצרות של מחנה הפליטים. ב-8 ביוני 1982 קיבל הגדוד פקודה להתקדם צפונה לאורך כביש צידון – ביירות לעבר דמור, כחלק מהמאמץ של חטיבת ברק. אולם לכשנכנסו כוחות החטיבה לדמור, גילוה נטושה. כפר סיל, השוכן מספר ק"מ צפונית לדמור היווה צומת דרכים אסטרטגית במלחמה: הכפר אשר חולש על ציר החוף הלבנוני המוביל לעבר שדה התעופה הבינלאומי של ביירות ופרבריה הדרומיים שיכן כוחות גדולים של שריון, נ"ט, חי"ר וכוחות קומנדו סוריים. על כן עלתה החשיבות בכיבושו. גדוד סער יחד עם גדודי החטיבה כמו כן גם גדוד 202 של הצנחנים וכוחות גולני השתתפו בכיבוש הכפר. לאחר שעות רבות של לחימה הצליחה החטיבה להשמיד כליל את הכלים הסוריים ולהשתלט בהצלחה על הכפר. עם גמר הכיבוש התארגן הגדוד באזור דמור עד לחודש אוגוסט 1982, בו החל צה"ל במאמץ להדק את המצור על ביירות, אשר נועד לגרום לבריחת המחבלים מהעיר. בין הימים 2–3 באוגוסט תקף הגדוד את שדה התעופה של ביירות, יחד עם חיילי גדוד 12 של גולני. ההשתלטות על שדה התעופה אפשרה את כניסתם של הכוחות לשכונות הדרומיות בעיר. עם תום המלחמה המשיך גדוד סער לעסוק בפעילות הביטחון השוטף באזור רצועת הביטחון, עד לנסיגה ממנו בחודש ב-24 במאי 2000.

עם פרוץ האינתיפאדה השנייה נטל הגדוד חלק פעיל בלחימה באיו"ש ואוגדת עזה והמשיך לעסוק במשימות הביטחון השוטף באזורים הללו ולאורך הקו הכחול. במהלך תוכנית ההתנתקות היווה גדוד סער יחד עם גדודי החטיבה וכוחות הנדסה חלק מהמעגל השלישי בפינוי, אשר תפקידו היה לאבטח את יישובי גוש קטיף ולמנוע כל ניסיון לבצע פח"ע כנגד הכוחות המפנים.

בחודש יולי 2006 הוקפץ הגדוד לרצועת עזה כחלק מההכנות למבצע גשמי קיץ בעקבות חטיפתו של גלעד שליט. הגדוד השתתף במספר מבצעים באזור בית להיא ובשכונת אל-עטטרה שבצפון הרצועה, ציר כיסופים במרכז הרצועה ובנמל התעופה הבינלאומי יאסר ערפאת דרומית לרפיח בדרום הרצועה.

ממוזער|250px|טנק מרכבה סימן 4מ 400 של גדוד 74, 2021.
ב-30 ביולי, בעקבות ההחלטה להרחיב את פעילות צה"ל בדרום לבנון במהלך מלחמת לבנון השנייה, הועלה גדוד 74 צפונה לגזרה המערבית בדרום לבנון, סמוך ליישובים זרעית ושתולה. במהלכה של מלחמת לבנון השנייה הועבר הגדוד תחת פיקודה של חטיבת אלכסנדרוני והשתתף בקרבות לכיבוש הכפרים שיחין ורג'אמין. במסגרת המאמץ המלחמתי של חטיבת אלכסנדרוני התקדם הגדוד עד לכפר ראס ביאדה על ציר החוף שבין ראש הנקרה לצור. לאחר חתימת ההסכם להפסקת האש, הועבר הגדוד לגזרה המזרחית בדרום לבנון ונותר שם עד לשלב יציאת כוחות צה"ל במקביל לכניסת צבא לבנון לאזור. לאחר מכן נותר הגדוד לעסוק בפעילות הביטחון השוטף לאורך הקו הכחול ורצועת עזה כשהוא נוטל תפקיד מרכזי במבצעים כגון מבצע חורף חם ומבצע עופרת יצוקה.

במבצע צוק איתן פעל הגדוד תחת חטיבה 188 בגזרת ג'וחר א-דיק והיה שותף לאיתור מנהרה התקפית שנחפרה לכיוון קיבוץ בארי.

במרץ 2020 היה הגדוד הראשון בחטיבה לעבור הסבה לטנקי מרכבה סימן 4מ 400 (הדגם החדש ביותר של המרכבה).

בדצמבר 2020 הגדוד קיבל אות הערכה מטעם הרמטכ"ל על תקופת פעילותו בגזרת עזה בה רשם 26 פגיעות מדויקות במטרות טרור ו-0 החטאות.

 מפקדי גדוד 74 

שםתקופת כהונההערותצבי רם 1962–1967מפקד גדוד 74 חרמ"ש מילואים (חטיבה 45). כולל במלחמת ששת הימיםאורי ברז  1969–1971מקים גדוד הטנקים שוט-קל הסדיר (חטיבה 188) 1971נפל במלחמת ים כיפור, בהיותו מג"ד 87 (חטיבה 14) אהרון טל (סטולר)  8.1971–11.1972לימים מפקד חטיבה 600. מעוטר בעיטור המופת.יאיר נפשי1972–1973מפקד הגדוד במלחמת יום הכיפורים. לימים מפקד אוגדה 440. מעוטר עיטור העוזחיים ברק1973–1974לימים מפקד קורס קציני שריון, מפקד חטיבה 211 וסגן מפקד אוגדה 162אמציה "פצי" חן1974–1975לימים מפקד סיירת שקדדורון יזרעאלי1976–1977לימים סגן מפקד אוגדה 36עוזי קרן1977–1978מפקד הגדוד במבצע ליטני. לימים מפקד אוגדה 194עוזי דיין 1978–1980לימים סגן הרמטכ"ל. הודח מהתפקיד לאחר שקצין בגדוד נהרג בתרגיל אימונים.שלום חוטר 1980–1981 לימים מפקד חטיבת קרייתיעמירם לוין1981–1982מפקד הגדוד במלחמת לבנון הראשונה, לימים מפקד פיקוד הצפוןרפאל (רפי) לנדסברג 1982–1983לימים מפקד חטיבת קרייתיחנן ברנשטיין 1983–1984לימים מפקד החטיבה ומנכ"ל עמותת יד לשריוןמשה ברגר1985–1986שי אביטל1986–1987לימים מפקד מפקדת העומקאורי בן יהודה  1987–1988לימים סגן מפקד החטיבהצביקה אביגדור  1988–1989יגאל דוכן1989–1991לימים סגן מפקד החטיבהאריאל פלג1991–1993לימים מפקד החטיבהיובל וייס 1993–1995לימים סגן מפקד החטיבהיעקב ברק1995–1996לימים מפקד זרוע היבשהעפר צפריר1996–1998לימים קצין שריון ראשימשה שטרית1998–2000לימים מפקד החטיבהאדם בן טולילה2000–2002סער צור2002–2004לימים מפקד עוצבת הפלדה, מפקד הגיס הצפוני ומפקד מערך התמרוןשאול אבידב2004–2006מעוטר צל"ש אלוף  2006–2007  נפטר ממחלה במהלך תפקידוניר בן דוד2007–2009לימים מפקד החטיבהרלי מרגלית2009–2011לימים מפקד חטיבת קרייתי ומפקד מפקדת "אלון"מולי כהן2011–2012לימים מפקד חטיבה 205מורן עומר2012–2013לימים מפקד אוגדה 36רועי סבירסקי2013–2015מפקד הגדוד במבצע צוק איתן, לימים מפקד החטיבהאריה ברגר2015–2017מעוטר צל"ש מפקד אוגדה, לימים סגן מפקד החטיבהאלעד צורי2017–2019מעוטר צל"ש מפקד פיקוד הצפון. לימים מפקד חטיבה 7איתי זעפרני 2019–2021 מפקד הגדוד בהסבה למרכבה סימן 4מ, בתקופתו הגדוד עוטר באות הערכה המבצעי מטעם הרמטכ"ל לימים מפקד חטיבה 679עופר טכורש2021–2023מפקד הגדוד במבצע שובר גלים ובמבצע עלות השחראורן שינדלר2023–2025מפקד הגדוד במלחמת חרבות ברזלטום אבודרהם2025מפקד הגדוד במלחמת חרבות ברזל

גדוד 71 (רשף)
שמאל|ממוזער|220px|סמל גדוד רשף
גדוד 71 (רשף) הוקם ערב מלחמת יום הכיפורים, ב-5 באוקטובר 1973. הגדוד נבנה בחופזה על בסיס מפקדים ומדריכים מבית הספר לשריון בג'וליס, אליהם צורפו מדריכי שריון ממגמת שוט קל ממתקן 500 (בסיס צאלים) וצוערי שריון מבית הספר לקצינים. הגדוד סופח לחטיבה 7 ונלחם תחתיה במהלך המלחמה. סא"ל משולם רטס, מפקד קורס קציני שריון בבית הספר לשריון, מונה למפקד הגדוד, ורס"ן גדעון ויילר, מפקד מדור נט"ר (נהיגה) בבית הספר, מונה לסגנו.

ב-6 באוקטובר עלה הגדוד לרמת הגולן ונערך באזור צומת ווסט (האמיר). עם תחילת קרבות הבלימה ברמה לחם הגדוד בגזרה הצפונית והשתתף בקרבות באזור הר חרמונית. ב-9 באוקטובר לפנות בוקר נהרג הסמג"ד ויילר ובהמשך היום, במסגרת קרב עמק הבכא, נפל גם המג"ד משולם רטס. הגדוד הפסיק להתקיים במסגרת גדודית והטנקים שנותרו סופחו לגדוד 77 והמשיכו את המלחמה תחתיו.

כאשר נכנסה הלחימה לשלב הפריצה למובלעת הסורית קיבל כוח עמוס כץ, שהורכב מלוחמים שחזרו מחו"ל, את המספר 71. הגדוד עלה לרמת הגולן והשתתף בקרב לכיבוש מזרעת בית ג'ן ובקרבות במובלעת הסורית. בסיום המלחמה הפך לגדוד סדיר בחטיבה 188 שספגה אף היא מכה קשה במלחמה והוקמה מחדש.

הפקודה להקמת גדוד 71 במסגרת החטיבה ניתנה ב-8 בנובמבר 1973. הגדוד הוקם על ידי סגן יצחק וימר במחנה ירדן, לאחר שהתבקש לעשות זאת על ידי סגן אלוף עמוס כץ שקיבל את הפיקוד על חטיבה 188, לאחר פציעתו של מפקד החטיבה סגן אלוף דני ורדי, ביומה האחרון של מלחמת יום הכיפורים. הגדוד התבסס בהקמתו על פלוגת חרמ"ש ו-5 טנקים שעברו מגדוד 74, ו-13 טנקים נוספים שעברו מגדוד 53. הגדוד עבר בהמשך לפיקודו של סגן אלוף רן גוטפריד.

בשנים הבאות נלחם הגדוד במסגרת מבצע ליטני ובקיץ 1981 השתתפו כוחות הגדוד בעשרה ימי קרב שכללו ירי תותחים לתוך לבנון. במלחמת לבנון הראשונה לחם הגדוד בגזרה המרכזית בלבנון ולאחר מכן עבר לגזרה המערבית ונלחם כחלק מהמאמץ הצה"לי לאורך כביש החוף הלבנוני, בין היתר בקרבות בפאתי העיר צידון, דמור וכפר סיל. בהמשך המלחמה הועבר הגדוד לבקעת הלבנון, שם השתתף בין היתר בקרבות מול כוחות סורים בהם הושמדו כ-30 טנקים סורים. במהלך המלחמה נפלו שישה מחיילי הגדוד.

בחודשים האחרונים של צה"ל בלבנון לקראת הנסיגה, עסקו כוחות הגדוד בחיפוי שלבי הנסיגה, בין היתר הייתה לגדוד פלוגה שלטנקים שלה היו אמצעים מיוחדים ללחימה בלבנון. פלוגה זו; 'נחשול' קיבלה לאחר הנסיגה בשנת 2000 צל"ש אלוף מאלוף פיקוד הצפון על תרומתה ללחימה במסגרת חודשי צה"ל האחרונים בלבנון והנסיגה עצמה.

במשך השנים ביצע הגדוד מספר תקופות של פעילות מבצעית בגזרות השונות. בבוקר 26 ביוני 2006 במהלך פעילות מבצעית ברצועת עזה, הותקף אחד מטנקי הגדוד באזור מעבר כרם שלום בידי חולית מחבלים. במהלך התקיפה נהרגו שני אנשי הצוות סגן חנן ברק וסמ"ר פבל סלוצקר, נהג הטנק נפצע והתותחן רב"ט גלעד שליט נחטף בידי החוליה ונלקח לתוך רצועת עזה. שליט הוחזק בידי ארגוני טרור שונים במשך מעל חמש שנים ושוחרר לבסוף במה שמוכר כעסקת שליט.

בין היתר, כתגובה לחטיפת שליט, יצא צה"ל למבצע רחב ברצועת עזה מבצע גשמי קיץ. כוחות הגדוד השתתפו במבצע יחד עם שאר גדודי החטיבה, אך כאשר התחילה מלחמת לבנון השנייה הועברו שני הגדודים האחרים של החטיבה צפונה ונכנסו ללבנון, בעוד גדוד 71 נשאר בעזה להמשך המבצע. לגדוד היה תפקיד מרכזי במהלך מבצע עופרת יצוקה, במהלכו נהרג חייל מפלוגה ל' ('להב') על ידי ירי צלפים ב-8 בינואר 2009.

בשנת 2014 השתתף הגדוד במבצע צוק איתן, שם הוביל את כוחות חטיבת גולני בהתקפה על שג'אעייה שבצפון הרצועה. על הגדוד פיקד ניר רוזנברג. במהלך ההתקפה אל תוך השכונה נפצע מפקד מחלקת טנקים והטען-קשר יהודה וישליצקי פינה אותו אל תוך הטנק והכווין כוחות פינוי. לאחר מכן נטל הטען את הפיקוד על הטנק והובילו אל חזית הכוחות הלוחמים. על מעשהו זה עוטר בצל"ש הרמטכ"ל.

בחודשים הראשונים של מלחמת חרבות ברזל, השתתף הגדוד בקרבות ההגנה על גבול הצפון בנפרד מיתר החטיבה שהשתתפה בכיבוש רצועת עזה. בתקופה זו איבד הגדוד 5 לוחמים בפעילות מבצעית. עם תחילת מבצע חיצי הצפון השתתף הגדוד בתמרון בלבנון במסגרת קרב יארון וקרב עייתא א-שעב. לאחר מכן, הגדוד סופח לאוגדה 162 ולפיקוד הדרום והשתתף בלחימה בצפון הרצועה תחת צוות הקרב של חטיבת כפיר בבית לאהיא..

 מפקדי גדוד 71 
שםתקופת כהונההערותמשולם רטס  5 עד 9 באוקטובר 1973  לשעבר מג"ד 46. עד מלחמת יום הכיפורים - מפקד קורס קציני שריון. הקים את גדוד 71 ערב המלחמה, ופיקד עליו עד נפילתו. מעוטר עיטור העוזעמוס כץ  9 באוקטובר עד נובמבר, 1973  לשעבר מג"ד 46. קיבל פיקוד על הגדוד במלחמת יום הכיפורים, לאחר נפילת משולם רטס. בנובמבר 1973 מונה למפקד חטיבה 188. לימים מפקד אוגדה 252, וקצין שריון ראשי.רן גוטפרידנובמבר 1973–אפריל 1974יוני נתניהו  1974–1975  לימים מפקד סיירת מטכ"ל, נפל במבצע אנטבהיאיר יחדיו  1976 - 1977  נרצח במהלך השירות הצבאי בידי חייל ביחידתושמואל בן שחר1978 - 1977 מפקד הגדוד במבצע ליטני, לימים מפקד החטיבהרפי נוי  1979 - 1978  לימים מפקד אוגדת הבשן ורמ"ט פיקוד צפוןדורון ביבר  1979 - 1980איל בן ראובן  1980–1982  מפקד הגדוד במלחמת לבנון הראשונה, לימים מפקד החטיבה, מפקד אוגדה 162 ומפקד המכללות הצבאיות, וחבר הכנסתשוקי עזריה  1982–1984 אביגדור קליין  1984–1985  לימים קצין שריון ראשימאיר גחטן  1985 - 1987  לימים מפקד החטיבה וקצין שריון ראשידורון מיינרט    1994–1995  נהרג במהלך תפקידו כמפקד הגדודשלמה כהן  עמיחי אברהמס  1999–2001  לימים מפקד חטיבה 8צפריר אורפז  2001–2003  לימים מפקד חטיבה 27עודד בסיוק  2003-2004  הודח בעקבות תאונה קטלנית במהלך תרג"ד. לימים ראש חטיבת התכנון וראש אגף המבצעים במטה הכללי.אורן סולומון2004 - 2005לימים מפקד חטיבת יפתח יואב טילן2005–2006  לימים מפקד חטיבה 205עומרי בורברג  2007–2008 הודח בעקבות פרשת הירי בנעליןחגי עמר 2008–2010  מפקד הגדוד במבצע עופרת יצוקה, לימים מפקד חטיבה 10 ומפקד מא"ט במל"ירפי וולפסון  2010–2012  לימים מפקד חטיבה 679, ובהמשך סגן מפקד אוגדה 36ניר רוזנברג  2012–2014  מפקד הגדוד במבצע צוק איתן, לימים מפקד החטיבהברק צ'רני  2014–2016 אור וולוז'ינסקי 2016–2018  לימים סגן מפקד עוצבת הפלדה, ומפקד החטיבה במלחמת חרבות ברזלמיקי שרביט 2018–2020 לימים מפקד חטיבת קרייתי, ומפקד החטיבה במלחמת חרבות ברזלעידן ניר אוגוסט 2020–יולי 2022סגן מפקד הגדוד במבצע צוק איתן, בתקופתו הוסב הגדוד לטנק סימן 4מ' והוענק לגדוד ציון לשבח ממפקד פיקוד מרכז על מבצע שובר גליםארז גבאי  יולי 2022–2024מפקד הגדוד במלחמת חרבות ברזלעומר בר לב יולי 2024 - מפקד הגדוד במלחמת חרבות ברזל

 גדוד 605 (המח"ץ)

ימין|75px|סמל גדוד המח"ץ
ממוזער|250px|דחפור D9 משוריין ומחפר ממוגן של גדוד 605 מפנים שדות מוקשים בבקעת הירדן, 2021
ממוזער|250px|דחפור D9 משוריין ומחפר ממוגן של גדוד 605 מפנים שדות מוקשים בבקעת הירדן, 2021
גדוד המח"ץ (605) (ראשי תיבות של "הבקעה, מיקוש, חבלה, צליחה") הוא גדוד של חיל ההנדסה הקרבית הכפוף מבצעית לחטיבה 188. הגדוד מפעיל פלוגות פלסים המתמחים בנושא החבלה והמטענים, לצד לחימה רגלית ושלהן נגמ"שי הנדסה כבדים מדגמי פומ"ה ופלוגת הצמ"ה "חתולי הפרא" המפעילה דחפורי D9 משוריינים, מחפרים ממוגנים, אמצעי גישור וכלי צמ"ה ממוגנים אחרים. תפקיד הגדוד במלחמה הוא לפרוץ את הדרך לכוחות השריון והחי"ר, סיוע בלחימה אורבנית, לפלס דרך תעלות ושדות מוקשים, לנקות זירות מטענים, לחלץ כלים פגועים ולהכשיר עמדות ירי וסוללות מגן לטנקים ולרק"מ.

 היסטוריה 
250px|ממוזער|שמאל|טנק M51 שרמן מהסוג ששימש את החטיבה במהלך מלחמת ששת הימים.
 מלחמת העצמאות ולאחריה 
חטיבה 18 - הוקמה כיחידת המרגמות הכבדות 120 מ"מ, במהלך ההפוגה השנייה במלחמת השחרור. מקים החטיבה ומפקדה היה יהודה פריהר. החטיבה פעלה בנפרד מחיל התותחנים, והשתתפה בין השאר בקרב לטרון ובמבצע חורב. ב-1949, לאחר המלחמה, הוטמעו המרגמות הכבדות בגדודי התותחנים. חטיבה 18 אורגנה מחדש בפיקוד דן לנר, כחטיבת חי"ר מילואים, שבמקביל לחטיבת כרמלי, התבססה גם היא על מאגר אנשי מילואים במרחב חיפה והמפרץ. גדוד 25 קיבל את מספרו כהמשך למספרי הגדודים (21, 22, 23, 24) של חטיבת כרמלי. כרמלי צמחה מתוך מפקדת ההגנה במרחב חיפה והמפרץ, ובשל כך תג חטיבה 18 סימל את המרחב ואת סמל מפקדת "ההגנה" בחיפה. תג זה משמש בחטיבה 188 עד היום.

 מלחמת סיני 
במבצע קדש ישבה העוצבה על גבול ירדן ולא נטלה חלק פעיל בלחימה. אולם מבצע קדש הוכיח כי חיל השריון הוא החיל המוביל ביבשה וכוח ההבקעה העיקרי. התוצאה הישירה לאחר המלחמה הייתה כי הצבא זקוק ליחידות שריון נוספות וחטיבה 18 הוסבה לחטיבה הממוכנת 45.

 מלחמת ששת הימים 
במלחמת ששת הימים, לחמה חטיבה 45 באזור צפון השומרון. החטיבה, בפיקוד סא"ל משה בר כוכבא, כללה 2 גדודי חרמ"ש – גדוד 25 בפיקוד סא"ל לוי מן וגדוד 74 בפיקוד סא"ל צבי רם, גדוד טנקי שרמן – גדוד 39 בפיקוד סא"ל אדולף אברמוביץ' (הגדוד כלל 35 טנקים מדגם M-50, ו-28 טנקים מדגם M-51), פלוגת סיור (סיירת) חטיבתית בפיקוד רס"ן אביתר יעקב, פלוגת הנדסה בפיקוד סרן אהרן טנא, יחידות חטיבתיות וגדוד 527 - גדוד מרגמות כבדות 120 מ"מ.

ב-5 ביוני לפנות ערב, נכנסה החטיבה למבואות עמק דותן כדי למנוע פריצה של כוחות שריון ירדנים הנעים לעבר ג'נין ושכם. החטיבה הצליחה חלקית לחסום את האזור ההררי מדרום לעמק והמשיכה בניסיון לכיבוש העיר ג'נין. מולה התייצבה חטיבת השריון 40 הירדנית והצליחה להפתיע את חטיבה 45 מכיוון שכם, דבר שאילץ את חטיבה 45 להקים מערך הגנה נחפז. בבוקר 6 ביוני איגפה חטיבת השריון 37 את החטיבה הירדנית, שחררה את חטיבה 45 מהכיתור והמשיכה לפיצוץ הגשרים בעמק יריחו. על פעולתו בקרב עמק דותן הוענק לגד רפן, אחד מקציני חטיבה 45, עיטור הגבורה.

עם תום הלחימה בשומרון הופנתה החטיבה לגזרת רמת הגולן, ובצהרי 8 ביוני החלה בתנועה לכיוון צומת גולני. ב-10 ביוני הוכנסה החטיבה ללחימה כדי לסייע בטיהור רמת הגולן עד מועד כניסת הפסקת האש. לפנות בוקר כבשה החטיבה ללא התנגדות את תל חמרה. בהמשך היום נעה החטיבה יחד עם גדוד מחטיבה 1 אל עבר מסעדה. הצבא הסורי כבר נסוג בשלב זה והכוחות לא נתקלו בהתנגדות. עד הערב נערכה החטיבה באזור הכפר.

לאחר מלחמת ששת הימים הוחלט לפרק את החטיבה, אולם לבסוף הפכה החטיבה לחטיבה משוריינת המצוידת בטנקי שוט קל. באפריל 1969 הועלתה החטיבה ממחנה מנסורה למחנה פילון ומספרה שונה ל-188. לחטיבה היו שני גדודים סדירים: גדוד 53 (שהועבר מחטיבה 7), גדוד 74 וגדוד 39 (מילואים). בשנת 1969, עם מעבר חטיבה 7 לתעלה, קיבלה החטיבה את גזרת רמת הגולן, ובשנים הבאות לקחה חלק במבצעים רבים (קלחת 2, קלחת 4, קיתון 10) ובימי קרב רבים מול השריון הסורי.

מלחמת יום הכיפורים

במלחמת יום הכיפורים הייתה חטיבה 188 ("ברק"), בפיקודו של אל"ם יצחק בן-שהם, חטיבת השריון העיקרית שנשאה בעול הבלימה בשעות הראשונות של המלחמה ברמת הגולן. שני גדודי השריון הסדירים של החטיבה, גדוד 74 בפיקודו של סא"ל יאיר נפשי וגדוד 53 בפיקודו של סא"ל עודד ארז (בסה"כ 67 טנקים) היוו את כל כוחות השריון של צה"ל בקו הקדמי של רמת הגולן, בשעות הקריטיות הראשונות. גדוד 39 בפיקודו של סא"ל יואב וספי – הגדוד השלישי (המקורי) שלה – היה גדוד מילואים שגויס לאחר תחילת הקרבות ונלחם במסגרת חטיבה 4. חטיבה 7 התרכזה בקו שני, ונערכה כעתודה פיקודית, עד לשעות הערב של מוצאי שבת ה-06/10. קצת לאחר 18:00 פיקוד צפון חילק את הרמה לשתי גזרות. חטיבה 188 קיבלה אחריות על הגזרה הדרומית, וחטיבה 7 קיבלה אחריות לגזרה הצפונית.

לוחמי חטיבה 188 נאלצו להתמודד עם כוחות שריון סוריים גדולים פי עשרה ויותר, ונשחקו בצורה קשה ביותר. 24 שעות מתחילת הלחימה נותרה החטיבה ללא הפיקוד הבכיר שלה לאחר שמפקד החטיבה יצחק בן-שהם, סגנו דוד ישראלי, וקצין האג"ם  נהרגו במהלך הקרב על נפח. לסורים נפגעו בקרבות אלה מאות טנקים, כך שבלחימתם הנחושה תרמו לוחמי חטיבה 188 תרומה מכרעת לבלימת הצבא הסורי.

אחד מסיפורי הגבורה הנודעים של מלחמה זו הוא סיפורו של "כוח צביקה", כוח שמנה ששני טנקים בפיקודו של סרן צביקה גרינגולד, ופעל לבלימת התקדמות הסורים לעבר צומת נפח. אחד מהטנקים נפגע וחזר לנפח, והטנק בפיקודו של צביקה המשיך להילחם לבדו במשך שעות. על לחימתו קיבל גרינגולד את עיטור הגבורה.

במהלך הלחימה מונה יוסי בן-חנן כמפקדה החדש של החטיבה לאחר שחזר מחו"ל. כשנפצע בן-חנן בניסיון כיבוש תל א-שמס מונה דן ורדי לפקד על החטיבה. לאחר פציעתו של ורדי במלחמה במובלעת הסורית, מונה עמוס כץ לפקד על החטיבה.

בסה"כ נהרגו במלחמה 79 מחיילי החטיבה. על פועלם בקרבות ברמת הגולן קיבלו יצחק בן-שהם, דוד ישראלי, יוסי בן-חנן, שמואל אסקרוב (סמג"ד 53) ואחרים את עיטור העוז.

 מלחמת לבנון 
ממוזער|250px|טנק מרכבה סימן 3 ב"ז של החטיבה במהלך אימון ברמת הגולן, 2012.
ממוזער|250px|צילום מתוך יום כשירויות ברמת הגולן של חטיבת ברק
החטיבה בפיקוד אל"ם מאיר דגן (לימים ראש המוסד) כללה 3 גדודי טנקי שוט קל: גדוד 53 בפיקוד סא"ל חיים מורנו (מור), גדוד 74 בפיקוד סא"ל עמירם לוין, וגדוד 71 בפיקוד רס"ן איל בן ראובן. החטיבה יחד עם חטיבת גולני התקדמה מכיוון אצבע הגליל, חצתה את הליטני בגשר עקיה ללא כל התנגדות, והמשיכה להתקדם צפונה לכיוון רמת נבטיה. ב-8 ביוני יומיים לאחר פרוץ הלחימה הגיעו גדודי החטיבה לאזור צידון, שם לחמו יחד עם כוחות חטיבת גולני וצנחנים לכיתור וכיבוש העיר. מאוחר יותר הופסקה הלחימה, מתוך הבנה שלוחמה בשטח בנוי אינה מניבה את התוצאות שנתבקשו והלחימה מסוכנת מידי.

כוחות של גדוד 74 לחמו במחנה הפליטים עין-חילוה, אחד ממחנות הפליטים הגדולים בדרום לבנון, תוך קרב קשה ועיקש בשטח בנוי.

ב-8 ביוני בערב התקדמו כוחות החטיבה צפונה לכיוון הכפרים הדרומיים לביירות, כדי לסייע לכוחות שנחתו מהים. למחרת קיבלה החטיבה פקודה לכיבוש כפר סיל, כפר החולש על כביש החוף הלבנוני המשמש עורק לעיר ביירות. בשל מיקומו וחשיבותו היה הכפר מבוצר ומוגן על ידי כוחות שריון וחי"ר סורי. הקרב היה קשה במיוחד והסתיים לבסוף רק בליל 10 ביוני. בקרב נהרגו 9 מלוחמי החטיבה. בסך הכל נפלו במלחמת לבנון הראשונה 25 לוחמי החטיבה.

לאחר שהפסקת האש הראשונה (שהושגה אחרי שבוע הלחימה הראשון) נכנסה לתוקפה התארגנו כוחות החטיבה בכפרים סיל, דומא ודמור למשך כחודש. ב-12 ביולי עברו גדוד 53 וגדוד 71 לגזרה המזרחית וניהלו לחימה מול הסורים. בתחילת חודש אוגוסט, חזרה החטיבה והתארגנה במאמץ להפעיל לחץ על העיר ביירות. החטיבה לחמה בצפון מערב ביירות תחת אוגדה 91, וכבשה את מרכז העיר תוך 48 שעות, תוך שהיא פוגעת במחבלים רבים ומשתלטת על מפקדותיהם.

 שנות ה-90 
בתחילת שנות ה-90 עברה החטיבה הסבה מטנקי שוט קל (השבחה ישראלית לצנטוריון הבריטי) לטנקי מרכבה סימן 3 רמ"ח. ב-1995 שודרגו טנקי החטיבה למרכבה סימן 3 ב"ז בהם הותקנה מערכת בקרת ירי "ברק זוהר" מתוצרת אלביט מערכות הישראלית, ששיפרה את ביצועי הטנק באופן ניכר.

 האינתיפאדה השנייה ואחריה 
במהלך האינתיפאדה השנייה לקחה החטיבה חלק בפעילות הצבאית למניעת הטרור. גדוד המח"ץ (גדוד 605 של חיל ההנדסה הקרבית) שסופח לחטיבה זכה בצל"ש הרמטכ"ל על לחימתו במבצע חומת מגן ובפעילות בט"ש לפניו. במבצע חורף חם נזקפו לחטיבה הצלחות שונות.

במלחמת לבנון השנייה לחמו גדוד 53 בגזרה המזרחית וגדוד 74 בגזרה המערבית. הגדוד השלישי של החטיבה, גדוד 71, נשאר בדרום הארץ והשתתף במבצע גשמי קיץ. גדוד חה"ן 605 לחם תחת פיקוד אוגדה 91 במרכז גזרת הלחימה בלבנון.

מבצעי עופרת יצוקה וצוק איתן
החטיבה השתתפה במבצע עופרת יצוקה וגדודיה פעלו לכל רוחב גזרת רצועת עזה והובילו את הכוחות המתמרנים, כאשר גדוד 'סער' 74 לחם ת"פ חטיבת הצנחנים בצפון הרצועה באל-עטטרה, גדוד 'רשף' 71 וגדוד ההנדסה 605 ת"פ חטיבת גולני בחארת' א-תופח, וגדוד 'סופה' 53 ת"פ החטיבה בגזרת רפיח. במהלך המבצע נהרג סמל עמית רובינזון מפגיעת כדור צלף עת ששהה בתא טען וסרק את השטח הקרוב לטנק, סמוך לבריכת המים בשכונת שג'אעייה.

החטיבה נלחמה גם במבצע צוק איתן וגם שם פעלה בראש הכוחות המתמרנים כאשר גדוד 'רשף' 71 פועל ת"פ חטיבת גולני בשג'אעייה, גדודים 'סער' 74 ו'סופה' 53 ת"פ החטיבה במרחב ג'וחר א-דיק, שם חשפה החטיבה מנהרת טרור התקפית שנחפרה לכיוון קיבוץ בארי, וגדוד ההנדסה 605 ת"פ חטיבה 7. במהלך המבצע נהגרו שבעה לוחמים מהחטיבה: נהג המח"ט ועוזר הרמ"ט נהרגו על ידי מחבלים שחדרו לתוך שטח ישראל דרך מנהרה, ושיגרו טילי נ"ט אל רכבי חבורת הפיקוד של המח"ט. 5 חיילים נוספים נהרגו בשטח ישראל כתוצאה מפגיעה ישירה של פצמ"ר 120 מ"מ בנגמ"ש סיור. בסיום המבצע עוטר סמל יהודה וישליצקי מגדוד 'רשף' 71 בצל"ש רמטכ"ל לאחר שטיפל במפקדו הפצוע, החביר כוחות רפואה אל הטנק ודאג לפינוי המפקד, ולאחר מכן נטל את הפיקוד על הטנק, למרות שלא הוכשר לכך, וחבר בחשכת הליל, כאשר זהו לו קרב ראשון בחייו, אל חזית הכוחות הלוחמים עם יתר אנשי הצוות שנותרו. יהודה פיקד על הטנק במשך כשש שעות עד שהובא מפקד מחליף אל הטנק.

 מלחמת חרבות ברזל 

בטבח שבעה באוקטובר 2023, היו טנקי גדוד 53 הטנקים הראשונים שהגיעו לסייע במרחב עוטף עזה. הטנקים נסעו על זחלים מצאלים לכל רחבי העוטף, והיוו כוח משמעותי בשלב בלימת המחבלים והשבת המצב לקדמותו. חלק מהטנקים לחמו בתוך הקיבוצים בארי, כפר עזה וכיסופים. טנק אחר סייע לסיום הקרב על תחנת המשטרה בשדרות, במהלכו ירה הטנק 12 פגזים בתוך העיר.

לאחר כשלושה שבועות, השתתפו כוחות החטיבה בתמרון הקרקעי לעומק שטח רצועת עזה, כחלק מאוגדה 36. גדוד 53 נלחם עם חטיבת גולני, והוביל את כניסתה ל'מסדרון נצרים'. צק"ח 188 היה שותף לפריצת ציר החוף, כבש את מעגנת עזה, נטל חלק בהתקפה על שכונת זייתון ובהכרעת גדוד שג'אעייה, ולאחר מכן בהכרעת גדודי אל בורייג' ואל מועזי במחנות המרכז.

עם סיום התמרון של עוצבת געש בעזה, עלתה החטיבה לקרב הגנה בזירת לבנון, שם תפסה את גזרת החרמון והר דוב במשך כשישה חודשים, מפברואר ועד אוגוסט. בחודשים אלו היו גדודי הטנקים של החטיבה כוח השריון היחיד שהגן על כל אורכו של גבול הצפון, מול לבנון וסוריה.

בתחילת חודש אוקטובר 2024 החל התמרון הקרקעי בלבנון. צק"ח 188 נכנס ללבנון שלוש פעמים בגזרות שונות, ובמהלך התמרון כולו חיסל כ-85 מחבלים, איתר כ-125 מצבורי אמל"ח משמעותיים והשמיד כ-550 תשתיות טרור. לאור לחימה מקצועית במיוחד, סיים הצק"ח את התמרון כולו ללא נפגעים מירי אויב.

 מפקדי החטיבה 
שםתקופת כהונה כמפקד החטיבההערותיהודה פריהר1948 - 1949מפקד חטיבה 18, חטיבת המרגמות הכבדות, במלחמת השחרור. דן לנר  1951–1964  מפקדה כחטיבת חי"ר מילואים 18, ובהמשך כחטיבה ממוכנת 45 משה בר כוכבא  אפריל 1964–מרץ 1971  מפקדה כחטיבה 45, כולל במלחמת ששת הימים. ב-1969 הסב את חטיבה 45 לחטיבה 188 הסדירה. לימים מפקד פיקוד הדרום אברהם ברעם  מרץ 1971–יוני 1972  אהרן פלד  יוני 1972–יוני 1973  יצחק בן-שהם  יוני 1973– 7 באוקטובר 1973  מפקד החטיבה במלחמת יום הכיפורים, במהלכה נהרג. יוסי בן-חנן  9 באוקטובר 1973– 12 באוקטובר 1973  קיבל את הפיקוד על החטיבה ב-9/10/73, אך לאחר שלושה ימים נפצע קשה. לימים קצין שריון ראשי. דן ורדי  אוקטובר 1973–אוקטובר 1973  קיבל את הפיקוד על החטיבה ב-12/10/73, אך לאחר ימים בודדים נפצע. עמוס כץ  אוקטובר 1973–יוני 1975  לימים קצין שריון ראשי עמרם מצנע  יוני 1975–יולי 1976  לימים מפקד פיקוד המרכז יאיר נפשי  יולי 1976–אוקטובר 1977  לימים רמ"ט פיקוד דרום יום-טוב תמיר  אוקטובר 1977–דצמבר 1978 לימים מפקד אוגדה 252 יהודה (יודק'ה) פלד  דצמבר 1978–ספטמבר 1980 לימים מפקד אוגדה 36 יוסי מלמד  ספטמבר 1980–מרץ 1982  מאיר דגן  מרץ 1982–נובמבר 1982  מפקד החטיבה במלחמת לבנון הראשונה. לימים ראש המוסד עמירם לוין  נובמבר 1982–אוגוסט 1984  לימים מפקד פיקוד הצפוןמיכאל ברקן  אוגוסט 1984–ינואר 1986 לימים נספח צה"ל בפרושמואל בן שחר ינואר 1986–יוני 1987  בני לידור  יוני 1987–פברואר 1989  לימים מפקד אוגדה 36 יוסי רווה  פברואר 1989–מרץ 1991  איל בן ראובן  מרץ 1991–אוקטובר 1992  לימים מפקד המכללות הצבאיות וסגן מפקד פיקוד הצפון. בהמשך חבר כנסת ויו"ר ועדת חוץ וביטחון מאיר גחטן  אוקטובר 1992–מאי 1994  לימים קצין שריון ראשי חנן ברנשטיין  מאי 1994–אוגוסט 1995  לימים מפקד אוגדה 366, מכהן כיו"ר עמותת יד-לשריון ומנכ"ל אתר לטרוןמתי לשם אוגוסט 1995–יוני 1997 אריה טסלר יוני 1997–מאי 1999  אריאל פלג  מאי 1999–מאי 2001  לימים סגן מבקר מערכת הביטחון בועז כהן  מאי 2001 – יולי 2003  אגאי יחזקאל  יולי 2003–ספטמבר 2005  לימים קצין שריון ראשי וראש חטיבת התכנון באג"ת משה שטרית  ספטמבר 2005–יוני 2007  עפר צפריר  יוני 2007–יולי 2009  לימים קצין שריון ראשי אילן לביא  יולי 2009–יולי 2011  לימים ראש מטה פיקוד הצפון שמוליק אולנסקי  יולי 2011–יוני 2013  לימים קצין שריון ראשי תומר יפרח  יוני 2013–אוגוסט 2015  מפקד החטיבה במבצע צוק איתן. לימים נספח צה"ל בסינגפור ניר בן דוד  אוגוסט 2015–23 ביולי 2017  גל שוחמי  23 ביולי 2017–20 באוגוסט 2019  לימים ראש חטיבת תורה והדרכה ניר רוזנברג  20 באוגוסט 2019–25 באוגוסט 2021  רועי סבירסקי  25 באוגוסט 2021–31 במאי 2023 לימים נספח צה"ל בסינגפור אור וולוז'ינסקי  31 במאי 2023–27 במאי מפקד החטיבה במלחמת חרבות ברזל מיקי שרביט  27 במאי 2025  מפקד החטיבה במלחמת חרבות ברזל

מורשת והנצחה
לחטיבה 339 נופלים במערכות ישראל המונצחים במספר אנדרטות:250px|ממוזער|חלקו המרכזי של אתר ההנצחה, סמוך לעליקה.
250px|ממוזער|שמאל|הכניסה לאתר מורשת חטיבת ברק במחנה עליקה.
שמאל|ממוזער|220px|אנדרטת גדוד 71 בצומת בשן, רמה"ג.
 אתר הזיכרון המרכזי לחללי החטיבה נמצא במחנה חטיבת ברק בעליקה, רמת הגולן.
 אנדרטת חטיבה 188 בפארק עוצבות השריון סמוך ללטרון.
 אנדרטת גדוד 53 לחללי גדוד "סופה", נמצאת בדרום רמת הגולן, בצומת הג'וחדר, סמוך לגבעת אורחה.
 אנדרטת גדוד 71 לחללי גדוד "רשף", נמצאת במרכז רמת הגולן, בצומת הבשן (ממזרח לחושנייה).
 אנדרטת גדוד 74 לחללי גדוד "סער", נמצאת בצפון רמת הגולן, בסמוך לכפר בוקעאתא (אזור הר חרמונית).
 אנדרטת גדוד הנדסה 605 במחנה חומה.

 מרוץ 188 
בשנתיים האחרונות מתקיים מרוץ חטיבה במסגרתו רצים כל חיילי החטיבה 188 ק"מ. מתווה המסלול מתחיל במפרץ חיפה המציין את סמל החטיבה, המשכו בנחל תבור דרכו נעו כוחות גדוד 39 במילואים שהיה שייך לחטיבה במלחמת יום כיפורים, ממשיך במעלה גמלא לכיוון תל-סאקי שם נלחם גדוד 53, עובר באנדרטת הגדוד בגבעת אורחה וממשיך לאנדרטת גדוד 71 בצומת בשן, משם ממשיך מסלול הריצה עד לציר-הנפט ומסתיים באנדרטאות המח"ט בן-שוהם והסמח"ט ישראלי שנהרגו סמוך למחנה נפח על ציר הנפט.

 טנקי החטיבה לאורך ההיסטוריה 

 ראו גם 
 חטיבה 188 במלחמת יום הכיפורים
 חטיבה 188 במלחמת חרבות ברזל

 לקריאה נוספת 
 איתן הבר (עורך), ברק: מלחמת יום הכיפורים, רמת הגולן, תשרי תשל"ד, אוקטובר 1973, הוצאת המשפחות השכולות של חטיבת השריון ברק, 1979. באתר המרכז למלחמת יום הכיפורים
 אבירם ברקאי, "על בלימה", סיפורה של חטיבה 188 במלחמת יום כיפור, ספרית מעריב, 2009.
 אביעזר גולן, אנשי הפלדה (סיפורה של חטיבה 45 במלחמת ששת הימים), הוצאת אותפז, 1969
 צביקה גרינגולד, כוח צביקה: 24 שעות של גבורה במלחמת יום הכיפורים, 2008.
 רונן וודלינגר, הטנקים כאן - סיפורה של חטיבה 188 בקרבות 7 באוקטובר, הוצאת ידיעות ספרים, 2025

 קישורים חיצוניים 

 חטיבה 188, באתר צה"ל
 חטיבה 188, באתר יד לשריון

 תמונות (וסרט) מיום כשירות של חטיבת ברק, פורום צבא וביטחון בפרש
  המנון חטיבה 188, באתר יוטיוב
  בצה"ל כבר מתרגלים את האפשרות שהמלחמה הבאה תתקיים בגבול סוריה - כתבה + וידאו, על אימון חטיבה 188 בגזרת הצפון, נענע10/חדשות 10, 27 במרץ 2014

  רן לוי, הסורים על הגדרות: חטיבה 188 במלחמת יום הכיפורים, חלק א', חלק ב', חלק ג', בפודקאסט "עושים היסטוריה", 2018
 עדות סא"ל עודד ארז – מפקד גדוד 53, חטיבה 188 – 1.2.1974 בפני אוספי החומר של ועדת אגרנט באתר המרכז למלחמת יום הכיפורים

 הערות שוליים 

*
188
188