אנדורה

נְסִיכוּת אַנְדּוֹרָה (בקטלאנית: Principat d'Andorra - , בספרדית: Principado de Andorra, בצרפתית: Principauté d'Andorre) ובקיצור אַנְדּוֹרָה (בקטלאנית: Andorra) היא נסיכות דיארכית קטנה בדרום-מערב אירופה, בפירנאים המזרחיים, בין צרפת וספרד. אנדורה היא מבחינה תרבותית ולשונית חלק מהארצות הקטלאניות והמדינה העצמאית היחידה ששפתה הרשמית היא הקטלאנית.
בעבר הייתה אנדורה מבודדת וכיום התיירות ומעמדה כמקלט מס תורמים לכלכלתה.

 היסטוריה 

על פי המסורת, קרל הגדול העניק כתב זכויות לאנשי אנדורה בתמורה למלחמתם במורים. השליטה בטריטוריה הועברה לרוזן מאורחל (בקטאלנית: Urgell) שבקטלוניה, ספרד, ולאחר מכן לבישוף של אורחל. במאה ה-11 התעוררה מחלוקת על אנדורה בין הבישוף ובין שכנו הצפוני מצרפת.

בשנת 1278 נפתר הקונפליקט בחתימת ה"שוויון" (בקטלאנית: primer pareatge d'Andorra) – חוזה שקבע שהשלטון באנדורה יהיה משותף בין רוזן פואה  הצרפתי (שתוארו עבר, בסופו של דבר, לשליט צרפת) והבישוף של אורחל, שבמחוז האוטונומי קטלוניה בספרד. הפאראג' הוא מוסד פאודלי המכיר בעקרון השוויון בין שני השליטים, שנתן לנסיכות הקטנה את שטחה ודרכה הפוליטית.

לאורך השנים עבר התואר למלכי נווארה, ותחת מלך צרפת אנרי הרביעי הוצא צו בשנת 1607 לפיו ראש המדינה בצרפת ובישוף אורחל יהיו הנסיכים-שותפים של אנדורה.

בשנת 1933 סערה פוליטית וחברתית הובילה לכך שהרפתקן רוסי בשם בוריס סקוסירב תפס את השלטון, הכתיר את עצמו כעל המלך בוריס הראשון והכריז מלחמה על בישוף אורחל, אולם עד מהרה הוא נעצר. הצבא הצרפתי כבש את אנדורה, פיזר את הממשל המקומי והציב את הוויגוארים, הם נציגי הנסיכים, בשלטון.

עקב בידודה היחסי, אנדורה התקיימה מחוץ לקו המרכזי של ההיסטוריה האירופית, עם קשרים מועטים עם מדינות אחרות פרט לצרפת ולספרד. עם זאת, בשנים האחרונות, תעשיית התיירות המקומית והשתכללות אמצעי התחבורה והתקשורת הוציאו את המדינה מבידודה והמערכת הפוליטית שלה עודכנה משמעותית בשנת 1993.

 פוליטיקה 
ימין|ממוזער|220px|דרכון של אנדורה

שיטת הממשל באנדורה היא דמוקרטיה ייצוגית פרלמנטרית המבוססת על מערכת רב-מפלגתית. בראשות המדינה עומדים שני נסיכים-שותפים, אך להם תפקידים סמליים בלבד. כוח הביצוע בנסיכות מופקד בידי ראש ממשלת אנדורה. סמכות החקיקה נתונה בידי הפרלמנט – המועצה הכללית של העמקים. הרשות השופטת באנדורה היא גוף עצמאי.

בשנת 1970 ניתנה זכות הצבעה לנשים.
עד ראשית שנות ה-90 של המאה ה-20 לא הייתה חלוקת כוח ברורה באנדורה בין הרשות המבצעת, הרשות המחוקקת והרשות השופטת. בשנת 1992, הפגינו תושבי אנדורה ודרשו הגדרה ושלטון עצמי. הממשלה התפטרה ונערך משאל עם שבו הוחלט על ביטול המשטר הפיאודלי ועל קיום בחירות.

בשנת 1993 התקבלה חוקה באנדורה, המסדירה את המשטר בה כדמוקרטיה ייצוגית פרלמנטרית.

שירות המשטרה של אנדורה  אחראי על ביטחון הפנים.
אנדורה היא מדינה ללא צבא ועל ביטחון החוץ שלה אחראיות צרפת וספרד.

דרכון אנדורני מאפשר כניסה ל-166 מדינות ללא בקשת אשרת כניסה.

 כלכלה 

ממוזער|240px|מסלולי תיירות סקי באנדורה
התיירות, שהפכה לנקודת המשען העיקרית של כלכלת אנדורה, אחראית בערך ל-80% מהתל"ג. בערך תשעה מיליון תיירים מבקרים בכל שנה, נמשכים לקניות הפטורות ממכס ולאתרי הנופש הקיציים והחורפיים. היתרון היחסי של אנדורה נשחק לאחרונה לאחר פתיחת הכלכלות של ספרד וצרפת השכנות, שבהן ניתן למצוא מבחר גדול יותר של מוצרים ומכסים נמוכים.

סקטור הבנקאות, עם המעמד של מקלט מס, תורמים באופן משמעותי אף הם לכלכלה.
אנדורה מייצרת חשמל בעזרת תחנות כוח הידרו אלקטריות, ולכן פטורה מהצורך לייבא דלק להפקת חשמל.
החקלאות באנדורה מוגבלת – רק 2% משטח המדינה ראוי לעיבוד ורוב מוצרי המזון הנצרכים במדינה מיובאים.
עיקר היצוא מהמדינה הוא סיגריות, סיגרים ורהיטים.
המקנה העיקרי במדינה הוא כבשים. הגידולים החקלאיים העיקריים הם תבואות המסתגלות לגובה כמו שיפון ושעורה, טבק וירקות – בעיקר ירקות עליים. בנוסף יש כריתת יערות מבוקרת לצורך עיבוד עץ, וכן מנסרות.

אנדורה אינה חברה מלאה באיחוד האירופי, אך נהנית מקשרים מיוחדים עמו. לדוגמה, היא נחשבת לחברת האיחוד במה שנוגע לסחורות (אין מכסים) ולא-חברה עבור מוצרים חקלאיים. לאנדורה אין מטבע משלה, והיא משתמשת במטבעות של צרפת וספרד כך שכיום היא משתמשת באירו כמוהן למרות שאינה חלק מגוש האירו. לפני שנת 1999 היו אלו הפרנק הצרפתי והפזטה הספרדית, שמאז הוחלפו במטבע אחיד – האירו. כמדינות קטנות אחרות באירופה, אנדורה מטביעה גם מהדורה מצומצמת של מטבעות אירו משלה.

 תחבורה 
עד המאה ה-20 קשרי התחבורה של אנדורה עם שאר העולם היו מוגבלים מאוד, ופיתוח של המדינה הושפע מבידודה הפיזי. גם כיום שדות התעופה הקרובים ביותר נמצאים בטולוז שבצרפת (165 ק"מ מאנדורה) ובברצלונה שבספרד (215 ק"מ מאנדורה). ישנם שירותי אוטובוס מדי שעה משדות התעופה של ברצלונה וטולוז אל אנדורה.

לאנדורה יש רשת כבישים של 279 ק"מ, מתוכם 76 ק"מ לא סלולים. שני הכבישים העיקריים המובילים למדינות השכנות הם CG-1 לגבול הספרדי ו-CG-2 לגבול הצרפתי דרך מנהרת Envalira ליד אל פאס דה לה קאזה.

קווי האוטובוסים מכסים את כל המטרופולינים וקהילות כפריות רבות, ופועלים בתדירות של כחצי שעה או גבוהה יותר במהלך ימי השיא. ישנם שירותי אוטובוסים ארוכי טווח תכופים מאנדורה לברצלונה ולטולוז. שירותי האוטובוסים מנוהלים בעיקר על ידי חברות פרטיות, אך חלקם מופעלים על ידי הממשלה.

תחנת הרכבת הקרובה ביותר נמצאת 10 ק"מ ממזרח לאנדורה, וממנה לטולוז ולפריז ברכבות מהירות צרפתיות (TGV), המופעלות על ידי SNCF. ל-Latour-de-Carol יש קו אופקי של 1,000 מטר (3 רגל 3 3/8 אינץ') ל-Villefranche-de-Conflent, כמו גם את קו ה-1,435 mmgauge של SNCF המתחבר לפרפיניאן, ואת ה-1,668 מ"מ של RENFE (5 רגל 5 21/32 in) – קו מד לברצלונה. יש גם רכבות אינטרסיטס נויט ישירות בין L'Hospitalet-près-l'Andorre ופריז במועדים מסוימים.

 גאוגרפיה 
שמאל|ממוזער|200px|מפת אנדורה בעברית

בהתאם למיקומה בהרי הפירנאים המזרחיים, אנדורה היא בעיקר אדמת הרים טרשית בגובה ממוצע של 1,996 מטר, כשהנקודה הגבוהה ביותר בה היא הקומה פדרוזה (Coma Pedrosa) בגובה של 2,946 מטר. שטחה מבותר על ידי שלושה עמקים צרים בצורת האות Y (אחד מהם – עמק מדריאו פרפיטה קלארור) שמשתלבים לנהר אחד – נהר הוואלירה (Valira), שיוצא מהמדינה לתוך ספרד בנקודה הנמוכה ביותר במדינה, בגובה של 870 מטר. בעמק נהר הוואלירה נמצאת בירתה של המדינה, אנדורה לה ולה.

האקלים באנדורה הוא ממוזג, בדומה לשכנותיה, גובהה גורם לכך שבחורף יורד בה יותר שלג ובקיץ קריר בה יותר מבשכנותיה וגשום.

 חלוקה מנהלית 
שמאל|ממוזער|240px|מפה עברית של הקהילות האוטונומיות של אנדורה

אנדורה מורכבת משבעה מחוזות המכונים באנדורה קהילות אוטונומיות (parròquies, ביחיד – parròquia):
 אנדורה לה ולה (Andorra la Vella)
 קניליו (Canillo)
 אנקאם (Encamp)
 אסקלדס-אנגורדני (Escaldes-Engordany)
 לה מסנה (La Massana)
 אורדינו (Ordino)
 סנט ז'וליה דה לוריה (Sant Julià de Lòria)

 דמוגרפיה 

ממוזער|250px|קתדרלת  מרטין הקדוש באורדינו 

אוכלוסיית אנדורה מונה כ-85 אלף איש.
האנדורים הם מיעוט בארצם. רק 33% מהתושבים הם בני הלאום האנדורי. הקבוצה הגדולה במדינה הם הספרדים (43%), כשאחריהם הפורטוגזים (11%) והצרפתים (7%). 6% הנותרים הם בני לאומים שונים.
פחות ממחצית האוכלוסייה באנדורה מחזיקה באזרחות, שאר האוכלוסייה הם תושבים זרים, ספרדים ברובם, שנמשכו למקום בעיקר בגלל ההקלות במיסים בנסיכות.

תוחלת החיים הממוצעת היא מהארוכות בעולם, ועומדת על 84 שנים: 82 לגבר ו-86 לאישה. קצב הריבוי הטבעי עומד על 0.1%- לשנה, כאשר שיעור הפריון עומד על 0.94 צאצאים לאישה.

השפה הרשמית היחידה במדינה היא הקטלאנית, שפת הארצות הקטלאניות שאנדורה היא אחת מהן, אותה דוברים גם בקטלוניה הסמוכה שבספרד, איתה חולקת אנדורה מאפיינים תרבותיים רבים. עם זאת, ספרדית וצרפתית נפוצות גם הן.

הדת השלטת במדינה היא הנצרות הקתולית וישנם מיעוטים פרוטסטנטים, מוסלמים וחסרי דת.

 תרבות וחינוך 
חוק חינוך חובה באנדורה חל עד סיום כיתה י' (גילאי 15–16).
באנדורה ישנה אוניברסיטה אחת, אוניברסיטת אנדורה, שנוסדה ב-1997. נכון לשנת 2007 לומדים בה 427 תלמידים בבית הספר לסיעוד, מדעי המחשב ולימודים מרחוק מול אוניברסיטאות ספרדיות וצרפתיות.

אנדורה היא חלק מארגון המדינות האיברו-אמריקניות, בו משתפות מדינות איברו-אמריקאיות פעולה בנושאי חינוך, מדע ותרבות.

ראו גם
יהדות אנדורה
קטלוניה
הארצות הקטלאניות

 קישורים חיצוניים 



 פורטל של אנדורה
 ממשלת אנדורה – האתר הממשלתי הראשי (בקטאלנית)
 אנדורה אונליין – מידע על נושאים אנדוריים שונים
 מידע על אנדורה
 שטרות אנדורה




 ביאורים 

 הערות שוליים 

*
קטגוריה:מדינות העולם
קטגוריה:מדינות אירופה
קטגוריה:מדינות ללא מוצא לים
קטגוריה:מדינות החברות במועצת אירופה
קטגוריה:חצי האי האיברי
קטגוריה:מדינות ללא צבא
קטגוריה:דיארכיות