ויטליוס

אוֹלוּס וִיטֶלְיוּס גֶרְמָנִיקוּס אוֹגוּסְטוּס (בלטינית: Aulus Vitellius Germanicus Augustus) ובקצרה ויטליוס (24 בספטמבר 15 – 22 בדצמבר 69) היה קיסר רומא בשנת 69, היא שנת ארבעת הקיסרים.

ביוגרפיה
כבן לאחד הפוליטיקאים הבכירים ביותר ברומא בימיו, לוקיוס ויטליוס (כיהן כקונסול 3 פעמים וכקנסור יחד עם הקיסר קלאודיוס), היה ויטליוס בן חסותו של הקיסר טיבריוס. ההיסטוריון הרומאי סויטוניוס כתב כי הוא היה בין הילדים ששימשו כשעשועים מיניים לקיסר טיבריוס בשהותו באי קאפרי, אולם לא ידוע אם תיאור זה נכון. הוא התחבב בדרכי חנופה על הקיסרים קליגולה, קלאודיוס ונירון קיסר; כך קיבל תפקידים חשובים באימפריה, לרבות נציב הפרובינקיה אפריקה, והמפקח על העבודות הציבוריות.

נשלח לגרמניה על ידי גלבה כשזה עלה לשלטון בשנת 68. שם מצא כר נרחב למזימות ומרידות, שכן הצבא מאס בגלבה שהיה ידוע כקמצן, ולוויטליוס יצא שם של אדם מושחת הנקנה בקלות. עוד לפני שנודע לו על הירצחו של גלבה ועל עליית הקיסר אותו, הכריזוהו חייליו כקיסר. מצביאיו גברו על צבא אותו בקרב בטריאקום, בשנת 69 (היא שנת ארבעת הקיסרים, שבה משלו בזה אחר זה גלבה, אותו, ויטליוס ואספסיאנוס).

כשהגיע לרומי כדי לשלוט בה נהג, מחד גיסא, בזלזול כלפי המנהגים העתיקים ובשחצנות ובראוותנות גלויים לעין, והיה שקוע בזלילה ובסביאה, ומאידך גיסא משל במתינות. 

לאחר שמונה חודשי שלטון הכריזו צבאותיו ("מבין אלה שמעבר לים - הצבא בסוריה וביהודה") על מרד, ושמו בראשם את אספסיאנוס ששהה אז ביהודה, שם עסק בדיכוי המרד הגדול.
כשהגיעו צבאות אספסיאנוס לרומי לאחר ניצחונם בקרב בדריאקום השני ניסה ויטליוס להתחבא מפניהם, אך נשלף ממחבואו ונהרג על ידי ההמון, בגיל 54 על המדרגות הגמוניאניות.

לקריאה נוספת

 אדוארד גיבון, שקיעתה ונפילתה של הקיסרות הרומאית, עברית: אריה ענבי, הוצאת "ספרי זהב", תל אביב, 1955.
 גאיוס סויטוניוס טרנקוילוס, חיי שנים עשר הקיסרים, תרגם ד"ר אלכסנדר שור, הוצאת מסדה, 1977. 

קישורים חיצוניים





הערות שוליים

קטגוריה:קיסרי רומא
קטגוריה:ילידי 15
קטגוריה:נפטרים ב-69