דבורה עומר

ממוזער|250px|שמאל|דבורה מוסנזון בגיל 19
250px|ממוזער|שמאל|שלט הסבר ברחוב דבורה עומר בקריית שלום בתל אביב
דבורה עומר (9 באוקטובר 1932, ט' בתשרי ה'תרצ"ג – 2 במאי 2013, כ"ב באייר ה'תשע"ג) הייתה סופרת ילדים ונוער ישראלית. זכתה בפרסים רבים על יצירתה, בהם פרס ישראל לשנת 2006.

ביוגרפיה
דבורה עומר נולדה למשה מוסנזון, אחיו של הסופר יגאל מוסינזון וסופר בפני עצמו, ול לבית שרשבסקי. הוריה התגרשו בילדותה, ועומר הצטרפה עם אימה לפלוגת החוגים רעננה, שייסדה את קיבוץ מעוז חיים. אחיה מצד אימה, הוא הפסל אסף ליפשיץ.

כשעומר הייתה בת 11 נהרגה אימה בתאונת אימוני ירי של "ההגנה". כיוון שאסור היה לומר לבריטים את הסיבה האמיתית, הומצא סיפור כיסוי לפיו אמה התאבדה, ואת סיבת המוות האמיתית של אעמה גילתה עומר בוודאות רק בבגרותה, בסיועו של שלמה בן אלקנה. באותה תקופה, אביה היה בצבא הבריטי באירופה וכתב רשימות על חיי החיילים שהתפרסמו בספר.

בגיל 14 החלה דבורה עומר לכתוב יומן בו כתבה את סיפורה האישי כשהוא שזור בסיפורים המשקפים את הווי המדינה שבדרך.

כשבגרה, שלחה ידה בכתיבה, בעקבות אביה, וסיפוריה הראשונים התפרסמו בעיתון הנוער העובד, "במעלה", שאביה ערך.

עומר למדה בסמינר אורנים ועבדה כמורה בקיבוצים מעוז חיים ומשמר השרון, ובמקביל החלה בשנת 1955 לפרסם בעיתון "דבר לילדים" מדור בשם "דפי תמר", שנכתב כיומן של נערה בת קיבוץ. מדור זה הפך מאוחר יותר לסדרת ספרים, שהראשון בהם, "דפי תמר", יצא לאור בשנת 1959. בפברואר 1959 זכתה בפרס יציב. זו הייתה ההתחלה שבעקבותיה באו עשרות ספרים נוספים ודבורה עומר הפכה לאחת הסופרות האהובות על הילדים ובני הנוער בישראל. בין השנים 1960–1964 לימדה בבית ספר יהודי בעיר ויניפג שבקנדה, כאחת השליחות הראשונות שם.

רבים מספריה של עומר הם ביוגרפיות המעובדות לקריאת בני נוער ועוסקות בדמויות מתולדות הציונות והיישוב העברי. היא החלה בכך בשני ספרים שפרסמה בשנת 1967: "הבכור לבית אב"י", על איתמר בן-אב"י, ו"שרה, גיבורת "נילי"", אודות שרה אהרנסון ומחתרת ניל"י. ספרים אחרים עסקו בבעיות התבגרות של ילדים ובני נוער. מרבית ספריה של עומר ראו אור בהוצאת י. שרברק.

אחדים מספריה של עומר הומחזו והפכו להצגות ילדים מצליחות בתיאטרון לילדים ולנוער.

עומר זכתה בפרסים רבים על פועלה בתחום ספרות הילדים והנוער. בשנת 2006 הוענק לה פרס ישראל על תרומתה לתרבות הישראלית. בנימוקי השופטים נכתב כי "עומר הצליחה להפוך את העבר הישראלי-ציוני למסכת חיה של דמויות מופת ואירועים מסעירים, שיחד בנו את המפעל הציוני האדיר".
בשנת 2013, זמן קצר לפני פטירתה, קיבלה את פרס אקו"ם על מפעל חיים.

דבורה הייתה נשואה לשמואל עומר (בשעה שנישאו, שמו היה "שמואל ורניק"), לימים מנכ"ל תיאטרון הבימה. לזוג שלושה ילדים: אשת התקשורת טלי עומר, מנכ"ל מוזיאון הילדים חולון ויושב ראש תאגיד השידור הישראלי גיל עומר והשחקן, הדוגמן והעורך רון עומר.

בשנות חייה האחרונות מיעטה להיחשף לתקשורת עקב מצבה הבריאותי הרופף. היא נפטרה ב-2 במאי 2013.

התגוררה במושב כפר מעש, ושם גם נקברה ב-5 במאי 2013.

ארכיונה מופקד במחלקת הארכיונים בספרייה הלאומית בירושלים.

חלק קטן מארכיונה נמצא גם בארכיון מרכז לוין קיפניס לספרות ילדים שבמרכז האקדמי לוינסקי-וינגייט.אתר ארכיון מרכז לוין קיפניס לספרות ילדים שבמרכז האקדמי לוינסקי-וינגייט.

הנצחה
לאחר מותה, החליט משרד התרבות והספורט להעניק את "פרס דבורה עומר", שיוענק מדי שנה ב"חודש הקריאה", ביום השנה העברי לפטירתה, כ"ב באייר.
בתי ספר יסודיים בפתח תקווה, בנתניה, בכפר סבא וברמת השרון, קרויים על שמה.
בשנת 2020 הפיק בנה של עומר, רון עומר, סרט תיעוד לזכרה גשם בעיניים.
בינואר 2022 החליטה עיריית תל אביב-יפו לקרוא רחוב על שמה.

ספריה

פרסים
 1959 – פרס יציב לספרות הילדים, על "דפי תמר"
 פרס סמינר הקיבוצים אורנים לספרות ילדים ע"ש אסתר רבינוביץ (ליצירה לילדים עד גיל 10), על "מעשה בלולי ה..."
 1968 – פרס למדן לספרות ילדים ונוער מטעם עיריית רמת גן, על ספריה "הבכור לבית אב"י" ו"שרה, גיבורת ניל"י"
 1972 – פרס משרד החינוך והתרבות, על "הגבול שבלב"
 1976 – פרס דוד פינסקי למחזה המקורי מטעם עיריית חיפה, על המחזה "שרה גיבורת ניל"י" שהוצג בתיאטרון אורנה פורת לילדים ולנוער
 1979 – פרס ראש הממשלה לסופרים עבריים, על מכלול יצירתה
 1981 – פרס זאב לספרות ילדים ונוער, על "לאהוב עד מוות" (זכתה בשנית כעבור עשור)
 1985 – פרס בית הספר לחינוך של אוניברסיטת חיפה, על "דמעות של אש"
 1986 – עיטור הכבוד ע"ש אנדרסן, על "דמעות של אש"
 1987 – מדליית קורצ'אק מטעם אגודת הסופרים הפולנים
 1991 – פרס זאב לספרות ילדים ונוער, על "בדהרה"
 2005 – פרס שרת התרבות בקטגוריית ילדים ונוער
 2002 – פרס קרן הדסה
 2006 – פרס ישראל על תרומתה לתרבות הישראלית
 2013 – פרס אקו"ם, על מפעל חייה

קישורים חיצוניים









  ציפי גון-גרוס, ריאיון עם דבורה עומר בתוכנית הרדיו "ספרים, רבותי, ספרים", גלי צה"ל, 2007; באתר iCast

  ; במקור, מתוך "אולפן שישי", חדשות ערוץ 2



  ; במקור, מתוך "המגזין", חדשות 10



 מטוריה של עומר ב"מעריב":



 אבשלום קור, באופן מילולי במלחמה: יחידת עוקץ והכלב העברי הראשון, גלי צה"ל, 16.7.2024



הערות שוליים

קטגוריה:נשות היישוב ילידות הארץ
קטגוריה:אנשי היישוב ילידי הארץ
דבורה עומר
קטגוריה:סופרות ילדים ונוער ישראליות
קטגוריה:סופרי ילדים ונוער ישראלים
קטגוריה:סופרות ישראליות
קטגוריה:סופרים ישראלים
קטגוריה:סופרות כותבות עברית
קטגוריה:סופרים כותבי עברית
קטגוריה:נשות חינוך ישראליות
קטגוריה:אנשי חינוך ישראלים
קטגוריה:מעוז חיים: אישים
קטגוריה:זוכות פרס אקו"ם
קטגוריה:זוכי פרס אקו"ם
קטגוריה:זוכות פרס למדן
קטגוריה:זוכי פרס למדן
קטגוריה:זוכות פרס זאב
קטגוריה:זוכי פרס זאב
קטגוריה:זוכי פרס יציב
קטגוריה:זוכות עיטור אנדרסן
קטגוריה:זוכי עיטור אנדרסן
קטגוריה:זוכות פרס ישראל על תרומה מיוחדת לחברה ולמדינה
קטגוריה:זוכי פרס ישראל על תרומה מיוחדת לחברה ולמדינה
קטגוריה:זוכי פרס ישראל לשנת 2006
קטגוריה:ביוגרפים ישראלים
קטגוריה:ביוגרפיות ישראליות
קטגוריה:זוכות פרס היצירה לסופרים ומשוררים
קטגוריה:זוכי פרס היצירה לסופרים ומשוררים
קטגוריה:אישים שעל שמם פרס ספרותי
קטגוריה:בוגרות הנוער העובד והלומד
קטגוריה:בוגרי הנוער העובד והלומד
קטגוריה:כפר מעש: אישים
קטגוריה:בוגרות אורנים - המכללה האקדמית לחינוך
קטגוריה:בוגרי אורנים - המכללה האקדמית לחינוך
קטגוריה:שליחי הסוכנות היהודית
קטגוריה:שליחות הסוכנות היהודית
קטגוריה:אישים הקבורים במושבים
קטגוריה:יתומי חללי מערכות ישראל
קטגוריה:זוכי פרס אסתר רבינוביץ
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1932
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1932
קטגוריה:ישראליות שנפטרו ב-2013
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2013