צחי הנגבי

צחי הנגבי (נולד ב־26 בפברואר 1957) הוא פוליטיקאי ואיש ציבור ישראלי, ששימש כראש המטה לביטחון לאומי והיועץ לביטחון הלאומי של ראש ממשלת ישראל. קודם לכן כיהן כחבר הכנסת מטעם הליכוד וקדימה ושימש כשר וסגן שר בממשלות ישראל, וכיושב ראש ועדות בכנסת.

הנגבי נבחר לראשונה לכנסת בשנת 1988, והיה חבר כנסת מאז כמעט ברציפות, כולל חמש שנים במפלגת "קדימה". בסוף 2010 פרש מן הכנסת לאחר שהורשע בעדות שקר בעניין מינויים פוליטיים ונגזר עליו קנס, מאסר על תנאי וקלון. הוא שב לכנסת לאחר הבחירות הבאות בשנת 2013.

ראשית דרכו
הנגבי נולד בירושלים ב-26 בפברואר 1957, לאנשי לח"י - עמנואל הנגבי, ממפקדי המבצעים של המחתרת, וגאולה כהן, לימים ח"כ מהליכוד ומהתחייה. היה לו אח אוטיסט, יאיר, שנפטר בגיל 20. הוריו התגרשו כשהיה בן חמש והוא גדל עם אמו בתל אביב.

הנגבי שימש כתב נוער במעריב לנוער. בשירותו בצה"ל היה כתב בעיתון במחנה. לאחר שהצליח להעלות את הפרופיל הרפואי שלו, התנדב לשרת בחטיבת הצנחנים ושירת בגדוד 202, כשהוא ממשיך לדווח על קורותיו לעיתון במחנה. לאחר שחרורו עבד ככתב בגלי צה"ל.

את פעילותו הפוליטית החל בהתארגנות נגד שלום עכשיו. ב-12 בדצמבר 1979 תקף, יחד עם ישראל כ"ץ, סטודנטים פלסטינים באוניברסיטה העברית באמצעות אלות ושרשראות ברזל. בעקבות קטטה אחרת בקמפוס האוניברסיטה הוא הורשע בעבירה של תגרה במקום ציבורי ונדון למאסר על תנאי וקנס. עם נסיגת כוחות צה"ל מסיני ופינוי העיר ימית התבצר הנגבי, ביחד עם כמה מחבריו, על אנדרטת ימית, ורק לאחר הפצרות מרובות הסכים לרדת מן האנדרטה.

ב-1979 נבחר ליו"ר התאחדות הסטודנטים באוניברסיטה העברית. כמו כן כיהן כיו"ר התאחדות הסטודנטים בישראל עד 1982.

בעת היותו יו"ר התאחדות הסטודנטים שימש גם יושב ראש מועצת המנהלים של חברת הנסיעות הסטודנטיאלית איסתא. יחד עם ישראל כץ הגיש תלונה בה טען שמנהלי החברה פעלו להבריח את נכסי איסתא לחברה אחרת שהוקמה: איסתא ליינס. שופטת בית משפט השלום בירושלים, אסתר קובו, זיכתה בשנת 1987 את כל הנאשמים ובפסק דינה ציינה לגבי עדותו של הנגבי: "בעדותו לא תמיד הייתה האמת העובדתית נר לרגליו". ב-1981 הוצב במקום ה-18 ברשימת מפלגת התחיה בבחירות לכנסת העשירית.

בעל תואר ראשון מהחוג ליחסים בינלאומיים של האוניברסיטה העברית בירושלים, ותואר ראשון מהפקולטה למשפטים באוניברסיטה זו.

פעילות במפלגת הליכוד
הנגבי כיהן כיו"ר מטה ההסברה של הליכוד ועוזרו של שר התחבורה חיים קורפו. בשנים 1984–1986 כיהן כיועצו של שר החוץ יצחק שמיר, ובשנים 1986–1988 היה מנהל לשכתו של שמיר בתפקידו כראש הממשלה.

החל משנת 1988 כיהן הנגבי כחבר כנסת מטעם הליכוד (עד פרישתו לקדימה בשלהי הכנסת השש עשרה). בכנסת ה-13 כיהן כיו"ר ועדת הכלכלה של הכנסת. במקביל לחברותו בכנסת השלים את לימודי המשפטים, והתמחה בעריכת דין אצל עורך הדין רוני בר-און (לימים שר בממשלת ישראל).

שר המשפטים
ב־18 ביוני 1996 מונה לשר הבריאות. בספטמבר 1996 מונה למ"מ שר המשפטים במקומו של יעקב נאמן, נגדו נפתחה חקירה פלילית. כעבור שלושה חודשים מונה לשר המשפטים והתפטר מתפקיד שר הבריאות.

כשר המשפטים הביא בפני הכנסת, בין היתר, את הצעות החוק הבאות:
החוק למניעת אלימות במשפחה (תיקון מס' 3), בנובמבר 1996, שהרחיב את סמכות בית המשפט להיאבק בתופעות של אלימות במשפחה;
חוק בתי המשפט לעניינים מנהליים, בינואר 1997, שמאפשר לאזרח לנהל את ההתדיינות שלו עם רשויות השלטון בהליך יעיל ומהיר יותר, בלא להיזקק לעתירה לבג"ץ העמוס לעייפה;
חוק לעזרה משפטית בין מדינות, בפברואר 1997, שמקל על שיתוף הפעולה בין מדינת ישראל לבין מדינות זרות, בהליכים פליליים ואזרחיים;
חוק שירות נתוני אשראי, בדצמבר 1997, שנועד להסדיר את תחום מתן וקבלת האשראי כך שתקטן האפשרות לפגיעה בחיי המסחר והכלכלה;
חוק שירות הביטחון הכללי, במרץ 1998, שהסדיר את סמכויותיו ותפקידיו של השב"כ ואת דרכי הבקרה והפיקוח על פעולותיו;
תיקונים לחוק העברת אסירים לארצותיהם וחוק ההסגרה, במאי 1998, שנועדו לאזן בין שני יעדים: עשיית דין עם עבריינים, תוך שמירה על מעמדם וזכויותיהם של חשודים אזרחי ישראל;
חוק איסור הלבנת הון, בחודש אפריל 1999, שנועד לשלב את ישראל במערכה העולמית נגד העבריינות, בפרט בתחום הפשע המאורגן, הסחר בסמים והטרור.

בעת שכיהן כשר המשפטים היה מעורב בפרשת בר-און חברון, שבמהלכה נטען כי הטעה את הממשלה ואת בנימין נתניהו בקשר לעמדתו של אהרן ברק באשר למינויו של בר-און. היועץ המשפטי לממשלה, אליקים רובינשטיין, החליט שלא להגיש כנגדו כתב אישום בעניין זה.

בשנת 1998 נטען כי בעת שהנגבי שימש יושב ראש ועדת משנה של ועדת הכלכלה של הכנסת, שעסקה בחקיקת חוקים למלחמה בתאונות הדרכים, שימש כמנכ"ל בשכר של עמותה בשם "דרך צלחה". גם בעניין זה חקרה המשטרה, ואף בעניין זה מצא היועץ המשפטי כי אין מקום להגיש כתב אישום כנגד הנגבי.

השר להגנת הסביבה ושר התחבורה
בשנת 2001 מונה הנגבי לשר לאיכות הסביבה. בתפקיד זה הוביל את העברת חוק הפיקדון על בקבוקים ומכלי משקה. בשלהי 2002, סמוך לבחירות לכנסת ה-16, מונה לשר התחבורה נוסף על תפקידו כשר לאיכות הסביבה.

שר לביטחון פנים
ב־2003 מונה לשר לביטחון הפנים. בעקבות המינוי התנועה לאיכות השלטון עתרה לבג"ץ בטענה כי העובדה שהנגבי היה מעורב בפרשיות רבות פוסלת אותו מלמלא את התפקיד. בג"ץ דחה את העתירה.

כשר לביטחון הפנים יזם הנגבי, בין היתר, את ההחלטות הבאות:
אוגוסט 2003 – הורה למשטרת ישראל לאפשר ביקורי יהודים ותיירים בהר הבית, לאחר שאלה נמנעו, בהנחיית ערפאת, מאז ספטמבר 2000. מאז פתיחת הר-הבית מתקיימת באתר שגרת ביקורים מוסדרת, חמישה ימים בשבוע, בשעות קבועות.
מרץ 2004 – הקבינט החברתי-כלכלי אישר את הצעת הנגבי להקים יחידת משטרה ארצית למאבק בפשיעה כלכלית (יאל"כ). ייעודה הוגדר: "הובלת מאבק כלל מערכתי לצמצום תופעות של פשיעה כלכלית – הוצאת כספים או מניעת כספים מן הקופה הציבורית או אובדן ונזק לנכסים ציבוריים".
מאי 2004 – הציע לממשלה את מועמדותו של ניצב משה קראדי, מפקד מחוז הדרום במשטרה, לכהונת מפכ"ל המשטרה. הצעה זו התקבלה בהפתעה, בשל החלטת הנגבי לדלג על פני מועמדים ותיקים יותר. הנגבי הסביר כי הצעד נועד להצעיר את סגל הפיקוד הבכיר במשטרה ולרענן את הנהגתה. הממשלה אישרה פה אחד את מינויו של קראדי למפכ"ל ה-15 של המשטרה, החל מ-1.8.04.
יולי 2004 –  הציג בפני הכנסת תיקון לחוק: הקמת מאגר DNA במשטרת ישראל. ההצעה – תיקון לחוק סדר הדין הפלילי (נטילת אמצעי זיהוי ומאגר אמצעי זיהוי) – נועדה לסייע למחלקה לזיהוי פלילי במשטרה לפענח פשעים שלא ניתן לגלות את זהות מבצעיהם באמצעות המאגרים הקיימים במשטרה – מאגרי טביעות האצבע, ומאגר התצלומים. הצעת החוק אושרה.

ב-2005 הצביע בכנסת בעד תוכנית ההתנתקות. בשנת 2006 בעקבות מלחמת לבנון השנייה הסביר כי התוכנית הייתה שגויה. בראיון לרשת ב' הסביר כי "ההתנתקות הייתה טעות, התפרשה כחולשה והחולשה הזו הזמינה מתקפה בעזה ובצפון". לימים, בשנת 2020, הסביר לראיון בערוץ 11 את תמיכתו בתוכנית בכך שלא רצה לשלם מחיר פוליטי, "אני לא הייתי מוכן להיות הפראייר שמצביע נגד".

פעילות במפלגת קדימה
בנובמבר 2005 מונה הנגבי ליו"ר זמני של הליכוד, בעקבות פרישת יו"ר הליכוד אריאל שרון מהמפלגה והקמת קדימה. ב-7 בדצמבר הודיע הנגבי על הצטרפותו לקדימה. "הלב אמר להישאר בבית הפוליטי שבו גדלתי", אמר הנגבי, "אבל ההיגיון הממלכתי אמר להצטרף למהלך הפוליטי ההיסטורי לצידו של ראש הממשלה". הנגבי, שתמך בקריאה ראשונה בהצעת החוק ליישום תוכנית ההתנתקות, הודה כי "בעמדות המדיניות שלי יש תזוזה מתמשכת לאורך השנים". הצטרפותו של הנגבי לשרון בלטה במיוחד על רקע ידיעות לפיהן המשטרה תמליץ להעמידו לדין בפרשת המינויים (כפי שאכן עשתה כעבור זמן לא רב), אבל הנגבי דחה טענות בדבר קשר בין הדברים.

בדצמבר 2005, הוא הודיע על התפטרותו מהכנסת באומרו "המנדט שלי שייך לליכוד, אני מחזיר אותו לליכוד".

יו"ר ועדת החוץ והביטחון של הכנסת
250px|ממוזער|הנגבי (משמאל), עם יצחק הרצוג, יעקב פרי ומנחם בן-ששון, ינואר 2013
250px|ממוזער|צחי הנגבי באירוע "שבתרבות" עם משה נסטלבאום בפתח תקווה, אוגוסט 2019
בבחירות לכנסת השבע עשרה הוא מוקם במקום התשיעי ברשימת קדימה לכנסת ונבחר מטעמה בבחירות אלו. בכנסת זו שימש הנגבי כיו"ר ועדת החוץ והביטחון. במהלך מלחמת לבנון השנייה ספג הנגבי ביקורת ציבורית כאשר נסע בזמן המלחמה לביקור פרטי בן מספר ימים מחוץ לישראל, בעודו משמש יו"ר ועדת החוץ והביטחון.

לאחר המלחמה כתבה הוועדה בראשותו דו"ח נרחב ביחס למלחמה, אשר התפרסם בדצמבר 2007. מסקנות הדו"ח נתפסו על ידי התקשורת עם פרסומם כקשות במיוחד כלפי הצבא, על אף שכללו ביקורת נוקבת גם כלפי החלטות הממשלה.

במהלך שנת 2008 חוקקה ועדת החוץ והביטחון בראשותו שני חוקים בולטים: חוק שירות המילואים, אשר מעניק זכויות, הטבות והכרה ממלכתית למערך המשרתים במילואים; וחוק המטה לביטחון לאומי, אשר מעגן בחוק, ברוח המלצות ועדת וינוגרד, את מעמדו, סמכותו, ואחריותו של המטה לביטחון לאומי (לשעבר - המועצה לביטחון לאומי), כגוף המרכז את תהליכי קבלת ההחלטות של הממשלה בנושאי החוץ והביטחון.

בבחירות לכנסת ה-18 הוצב במקום הרביעי ברשימת קדימה לכנסת. אף שקדימה לא הצטרפה לממשלה, המשיך בתפקידו כיו"ר ועדת החוץ והביטחון, לאחר שמפלגת העבודה החליטה שלא למנות נציג מטעמה לתפקיד. בכך, היה ליו"ר הראשון של ועדה זו שהוא מטעם האופוזיציה.

במהלך כהונתו בכנסת יזם את חקיקת חוק לפינוי שדות מוקשים (החקיקה הושלמה לאחר שחדל לכהן כחבר הכנסת). כן יזם תיקון לחוק תשלומים לפדויי שבי המבטל את תקופת ההתיישנות להגשת בקשות להכרה לפי החוק וכן חוק הקובע כי תינתן הנחה בארנונה לנכי נפש שזכאים למסגרות מגורים בקהילה, כגון דיור מוגן, אף שאינם נחשבים מחזיקים בנכס.

פרשת המינויים הפוליטיים
באוגוסט 2004 הגיש מבקר המדינה, אליעזר גולדברג, דו"ח שעסק במינויים פוליטיים במשרד להגנת הסביבה בעת כהונת הנגבי כשר במשרד. לטענת הדו"ח, נעשו במשרד לאיכות הסביבה עשרות מינויים פוליטיים, ובהם גם מינויים למשרות פיקטיביות. משנפתחה חקירת משטרה בעניין, הנגבי השעה עצמו מתפקיד השר לביטחון הפנים, בספטמבר 2004. בעקבות זאת מונה לשר במשרד ראש הממשלה.

משפטו בנושא המינויים הפוליטיים במשרד לאיכות הסביבה נפתח בשנת 2006 בבית משפט השלום בירושלים וכלל אישום בעברות של הפרת אמונים, עדות שקר ושוחד בחירות. בשנת 2008 נדחתה על ידי היועץ המשפטי לממשלה מני מזוז הצעה של פרקליטיו של הנגבי לעסקת טיעון. ב-13 ביולי 2010 ניתנה הכרעת הדין: הנגבי הורשע בעדות שקר בפני ועדת הבחירות המרכזית בעניין אחריותו לפרסום בעלון פנימי של מרכז הליכוד וזוכה משלושה אישומים: שוחד בחירות, מרמה והפרת אמונים, וניסיון להשפיע על בעל זכות הצבעה. בעניין האישום בהפרת אמונים הציגו השופטים שלוש דעות: אחד השופטים ביקש לזכות, השני ביקש להרשיע, ואילו השלישי ביקש לבטל את האישום מטעמי הגנה מן הצדק. לאור זאת לא הורשע הנגבי בסעיף זה. ב-9 בנובמבר 2010 החליט בית המשפט ברוב של שני שופטים, נגד דעתו החולקת של אב בית הדין, כי יוטל על הנגבי קלון, ועקב כך הושעתה חברותו בכנסת. עוד נגזרו עליו קנס בסך 10,000 ש"ח, והתחייבות להימנע מעבירה דומה (לתקופה של שלוש שנים).

ב-23 בדצמבר 2010 מסר הנגבי מכתב התפטרות ליושב ראש הכנסת ראובן ריבלין. עקב שביתת הפרקליטים לא הגישה הפרקליטות ערעור על זיכויו. ב-27 בדצמבר 2010 פסקה חברותו של הנגבי בכנסת כיוון שלא ניתן היה עוד להגיש ערעור על פסק הדין.

הפסקה מהפוליטיקה
באמצע נובמבר 2010 פורסם בתקשורת כי הנגבי מונה ליו"ר חברת התיירות והנופש "כספי קווי נוסעים", החברה מפעילה אוניית נוסעים בשם "ריו" ומבצעת הפלגות למספר יעדים ברחבי הים התיכון. יום לאחר הפרסום הצהיר הנגבי כי הוא מוותר על המינוי והסביר זאת במילים אלו "אתקשה להקדיש את הזמן הדרוש שמצריך תפקיד כה מרכזי בחברה החדשה".
250px|ממוזער|סוכות עם שגריר ארצות הברית בישראל, משמאל לימין: יעקב אשר, דן שפירו, הנגבי וגדעון סער, הרצליה 2011
250px|ממוזער|השר לשיתוף פעולה אזורי, צחי הנגבי, באוקראינה, לצידו משמאל סגנית השר לשילוב אירופי-אטלנטי של אוקראינה, איוונה קלימפוש-צינצאדזה , מרץ 2018
מאמצע שנת 2011 לערך, הועסק הנגבי על ידי חברת תעש בתפקיד יועץ, בשכר של כ-5,000 דולר לחודש. העסקתו זו עוררה ביקורת על רקע הקשיים הכספיים בהם מצויה החברה, שלצורך המשך פעילותה קיבלה הלוואות מהמדינה בסך של 2.83 מיליארד שקל מאז שנת 2000 ועד אוגוסט 2012.

במהלך שנת 2012 לימד הנגבי בפקולטה למשפטים בקריה האקדמית אונו קורס בשם ״ההיבטים המשפטיים של הסיכול הממוקד״.

חזרה לליכוד
הכנסת ה-19
הנגבי הודיע על כוונתו להתמודד בבחירות לכנסת התשע-עשרה. ב-22 ביולי 2012 פורסם בתקשורת כי הוא ניהל מגעים עם הליכוד כדי לחזור לשורותיו ולהביא עמו שבעה ח"כים שיתפלגו מסיעת קדימה. למחרת הודיע הנגבי על עזיבת קדימה ושובו לשורות הליכוד. הנגבי הוצב במקום ה-26 ברשימת הליכוד ישראל ביתנו ונבחר לכנסת.

באפריל 2013 מונה הנגבי ליו"ר ועדת הכנסת. ביוני 2014 סיים את תפקידו כיו"ר ועדת הכנסת ומונה לסגן שר החוץ, הוא כיהן בתפקיד עד התפטרותו של אביגדור ליברמן במאי 2015. ב-24 בדצמבר 2014, לאחר התפטרותה של יעל גרמן ושאר חבריה במפלגת יש עתיד, מונה גם לסגן שר הבריאות.

הכנסת ה-20 עד הכנסת ה-22
לקראת הבחירות לכנסת העשרים הוצב הנגבי במקום השנים-עשר ברשימת הליכוד, ונבחר לכנסת. בהמשך מונה ליו"ר הקואליציה וליו"ר ועדת החוץ והביטחון.
במאי 2016 מונה לשר בלי תיק במשרד ראש הממשלה. בדצמבר 2016 הוחלט למנותו לשר לשיתוף פעולה אזורי במקום ראש הממשלה נתניהו.

בראשית 2017 כיהן כממלא מקום שר התקשורת למשך שלושה חודשים.

בינואר 2018 התראיין לאל ג'זירה וטען שפתרון שתי המדינות "לא מת" ושישראל מוכנה למדינה פלסטינית עם ריבונות מוגבלת, כולל אפשרות שהפלסטינים יטענו למזרח ירושלים כבירתם.

בינואר 2020 מונה לשר החקלאות, בנוסף לתפקידו כשר לשיתוף פעולה אזורי.

הכנסת ה-23 וה-24
ב-17 במאי 2020, הושבע הנגבי לתפקיד שר במשרד ראש הממשלה, במסגרת הממשלה ה-35. עם מינויה של ציפי חוטובלי לשגרירת ישראל בלונדון מונה הנגבי לשר לענייני התיישבות במקומה.

כשר, הורה על הקמת ועדת בדיקה ממשלתית לבחינת הדרכים למניעת אסונות דוגמת אסון נחל צפית.

במאי 2021 לאחר מבצע "שומר החומות" העריך הנגבי בראיון טלוויזיוני כי המכה הקשה שקיבל החמאס תביא להרתעתו לאורך זמן וכי הוא לא יעז לתקוף את ישראל ב-15 השנים הקרובות. ב-2023 תקף החמאס את ישובי עזה וביצע טבח בכ-1,300 אזרחי ישראל. בעקבות שיח על ה"קונספציה" ומחדל המודיעין במתקפת החמאס התנצל הנגבי על הריאיון.

בבחירות לכנסת ה-24, הוצב במקום ה-13 ברשימת הליכוד לכנסת ונבחר לכהונה נוספת. מפלגת הליכוד נשארה באופוזיציה ובחרה שלא למנות חברים לוועדות הכנסת.

לאחר הבחירות המקדימות לרשימת הליכוד בשנת 2022 נבחר הנגבי למקום ה-46 הלא ריאלי ברשימת הליכוד לבחירות לכנסת ה-25 (הרשימה זכתה ב-32 מנדטים), ולא נבחר לכנסת ה-25.

ראש המטה לביטחון לאומי והיועץ לביטחון לאומי
בנובמבר 2022, עם הקמת ממשלת ישראל השלושים ושבע מונה לראש המטה לביטחון לאומי והיועץ לביטחון הלאומי של ראש ממשלת ישראל. הוא הראשון בתפקיד זה שאינו יוצא מערכת הביטחון הישראלית.

בראיון שנערך עימו בספטמבר 2023, חודש לפני טבח שבעה באוקטובר התייחס הנגבי לסבירות למלחמה ואמר כי היא נמוכה, וכי "אויבינו לא ממש ששים אלי קרב... אני לא מעריך שצפויה מתקפה", ושישה ימים לפני מתקפת הפתע העריך כי ארגון חמאס ברצועת עזה מרוסן ומורתע. שבוע לאחר המתקפה קיים מסיבת עיתונאים ובה אמר כי שגה בהערכתו.

ב-25 באוקטובר 2023 הודה הנגבי לקטר על פעילותה לשחרור החטופים ואמר כי היא "הופכת לגורם חיוני ולבעלת עניין במתן פתרונות הומניטריים". ציוץ זה פורסם בסמוך לסיום פגישה שקיים הנגבי עם ראש הממשלה נתניהו ועם יועציו עופר גולן ויונתן אוריך, החשוד במסגרת פרשת קטרגייט במסירת ידיעה סודית לקטר, מגע עם סוכן זר, לקיחת שוחד, מרמה והפרת אמונים והלבנת הון.

ב-14 ביולי 2024, בתוכניתו של רפי רשף בערוץ 12, התייחס הנגבי לטבח שבעה באוקטובר כ"תקלה".

בעקבות חשיפה בדה מרקר, עתרה התנועה לטוהר המידות לבג"ץ בדרישה לפתוח נגד הנגבי בחקירה פלילית. במרץ 2023 נפתחה נגדו חקירה פלילית ביחידה הארצית לחקירות הונאה, בחשד לביצוע עבירות שוחד והפרת אמונים. מהחקירה עלה חשד כי במהלך שנת 2017, כשכיהן כשר לשיתוף פעולה אזורי, קיבל הנגבי שוחד מאנשי עסקים על מנת לקדם מיזם של הקמת שדה תעופה באזור ירושלים, במימון של ממשלה זרה. המשטרה סברה כי הניבה די ראיות כדי להעמידו לדין, והעבירה את הראיות לפרקליטות מחוז תל אביב ב-10 ביוני 2025.

הנגבי השתתף בצוות חשאי ייעודי שהוקם בנובמבר 2024 ונועד לטפל בסוגיית הגרעין האיראני ולבנות את התוכניות המבצעיות לתקיפה.

במהלך מלחמת חרבות ברזל הנגבי התנגד לשורת מהלכים שקידם נתניהו. בין היתר, התנגד למבצע מרכבות גדעון ב', עמד לצד ראשי מערכת הביטחון בעניין עסקת החטופים וקרא להימנע מתקיפה בקטר. בסביבת נתניהו רמזו להנגבי שעדיף לו לפרוש, ומשלא עשה כן פוטר ב-21 באוקטובר 2025 מראשות המל"ל על ידי ראש הממשלה בנימין נתניהו

 לאחר סיום תפקידו כראש המטה לביטחון לאומי 
בפברואר 2026 השתלב הנגבי בתוכנית החדשות "אולפן שישי" בערוץ 12 כפאנליסט.

 חיים אישיים 
הנגבי מתגורר במבשרת ציון עם אשתו רנדי, ולהם ארבעה בנים.

משנת 1988 שימש כשוער בנבחרת הכנסת וכן מתאמן מזה שנים רבות בקראטה ולו חגורה חומה.

 לקריאה נוספת 
 צחי הנגבי, לא ארץ נוכרייה לקחנו, ידיעות ספרים, 2021

 קישורים חיצוניים 

 האתר הרשמי של הנגבי


 הבלוג של הנגבי באתר ה"ג'רוזלם פוסט"





 צחי הנגבי מתראיין בתוכנית "אישי עם גיל ריבה"
 צחי הנגבי מתראיין בתוכנית "מי שמדבר" עם אילנה דיין

















מאמרים פרי עטו


הערות שוליים

קטגוריה:בוגרי האוניברסיטה העברית בירושלים: משפטים
קטגוריה:בוגרי האוניברסיטה העברית בירושלים
קטגוריה:בוגרי תיכון עירוני ה' (תל אביב)
קטגוריה:המחאה נגד הסכם השלום בין ישראל למצרים: אישים
קטגוריה:השרים לענייני ירושלים
קטגוריה:חברי הכנסת הארבע עשרה
קטגוריה:חברי הכנסת החמש עשרה
קטגוריה:חברי הכנסת העשרים ואחת
קטגוריה:חברי הכנסת העשרים וארבע
קטגוריה:חברי הכנסת העשרים ושלוש
קטגוריה:חברי הכנסת העשרים ושתיים
קטגוריה:חברי הכנסת העשרים
קטגוריה:חברי הכנסת השבע עשרה
קטגוריה:חברי הכנסת השלוש עשרה
קטגוריה:חברי הכנסת השמונה עשרה
קטגוריה:חברי הכנסת השש עשרה
קטגוריה:חברי הכנסת השתים עשרה
קטגוריה:חברי הכנסת התשע עשרה
קטגוריה:חברי הכנסת מטעם הליכוד-גשר-צומת
קטגוריה:חברי הכנסת מטעם הליכוד-ישראל ביתנו
קטגוריה:חברי הכנסת מטעם הליכוד-צומת
קטגוריה:חברי הכנסת מטעם הליכוד
קטגוריה:חברי הכנסת מטעם קדימה
קטגוריה:חברי הקבינט המדיני-ביטחוני
קטגוריה:חיילי חטיבת הצנחנים
קטגוריה:יושבי ראש הקואליציה
קטגוריה:יושבי ראש ועדת החוץ והביטחון
קטגוריה:יושבי ראש ועדת הכלכלה
קטגוריה:ירושלים: אישים
קטגוריה:מבשרת ציון: חברי הכנסת
קטגוריה:מורשעים בעבירות על רקע אידאולוגי בישראל
קטגוריה:מזוכים בדין בישראל
קטגוריה:מנהלי לשכת ראש הממשלה
קטגוריה:נושאי תפקיד רשמי במלחמת חרבות ברזל
קטגוריה:נציגי הממשלה בוועדה לבחירת שופטים
קטגוריה:סגל במחנה
קטגוריה:פעילי מפלגת התחיה
קטגוריה:ראשי המטה לביטחון לאומי
קטגוריה:ראשי התאחדות הסטודנטים
קטגוריה:שרי ממשלות ישראל שהורשעו בדין
קטגוריה:שרי ממשלת ישראל העשרים ושבע
קטגוריה:שרי ממשלת ישראל השלושים וארבע
קטגוריה:שרי ממשלת ישראל השלושים וחמש
קטגוריה:שרים בלי תיק בממשלות ישראל
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1957