תשליך

260px|ממוזער|יהודים מבצעים תשליך בראש השנה, ציור מאת אלכסנדר גיירימסקי 
תשליך הוא טקס תפילה יהודי, הנערך בראש השנה על יד גוף מים זורמים, ובמהלכו משליכים המתפללים באופן סמלי את חטאיהם אל המים. מקור הטקס ביהדות אשכנז במאה ה-15, ושמו ניתן לו בהשראת הפסוק .

מקור המנהג
מנהג התשליך לא מוזכר בכתבים יהודיים לפני המאה ה-14, ואף לא בשולחן ערוך או בספר הזוהר, אך במאה ה-2 כתב טרטוליאנוס כי היהודים עורכים תפילה בציבור על שפת הים ביום הכיפורים, שניתן לראות בה מנהג דומה. היו חוקרים ששיערו שמקורו של המנהג בפולחן כנעני עתיק, בו הושלכו חטאי העם לממלכתו של רהב אל הים והנהרות כדי להסתירם מהאל הראשי, וקישרו בין טקס זה לטקס שילוח השעיר לעזאזל, בו הושמו חטאי העם על ראש תיש שנשלח למדבר, ממלכתו של עזאזל.

בתקופת הגאונים התקיים בערב ראש השנה מנהג שמזכיר שילוב של התשליך עם מנהג הכפרות: היו מסובבים מעין עציצים אישיים סביב ראשיהם של בני הבית ומשליכים אותם לנהר.

מקור התשליך המקובל הוא בקהילות אשכנז ונראה שמקורו במאה ה-15. רפאל קירכהיים הציע שמנהג התשליך נוצר בהשפעת מנהג דומה שהיה נהוג בקרב נוצרים מקלן במאה ה-14. המנהג לא מופיע בראשונים מלבד ספר המנהגים לר' יצחק אייזיק מטירנא והמהרי"ל, מגדולי פוסקי יהדות אשכנז, שהזכירו: 

החל מהמאה ה-16 וה-17 התקבל המנהג כמעט בכל הקהילות הספרדיות, בהשפעת רבי חיים ויטאל ששיבח את המנהג. בור מים מיוחד לאמירת תפילת תשליך נמצא בבית הכנסת הפורטוגזי באמסטרדם. בית כנסת זה נבנה בשנת 1675, ויש המוכיחים מכך שכבר אז היה המנהג מוכר וידוע גם בין הספרדים. אך יש סוברים שהבור לא נבנה לצורך מנהג התשליך, אלא כפריט עיצובי, כי בית הכנסת נבנה בתוך רובע התעלות של אמסטרדם, ואין שום בעיה למצוא שם מקור מים לתשליך. גם אצל קהילות איטליה נתקבל מנהג זה.

תיאור המנהג
ממוזער|מבנה המשמש לתפילת תשליך, בכניסה לבית הכנסת "בית יוסף", בשכונת מקור חיים בירושלים.
הולכים ביום הראשון של ראש השנה, אחרי הצהריים, לשפת הים או לנהר, ומתפללים שם תפילה מיוחדת ששמה תשליך, שהיא בקשה להשלכת העבירות. בקרב חלק מעדות הספרדים מכנים את התפילה "ותשליך", לפי דברי הנביא מיכה . מקובל לנער את שולי הבגדים כסמל להתנערות מהעוונות.

מקום התשליך
עדיף ללכת למקום שבו חיים דגים. דגים מהווים סימן ברכה, ש'אין עין הרע שולטת בהם' 'ושיפרו וירבו כדגים', ובני ישראל נמשלו לדגים. יש מנמקים שכפי שהדגים נשפטים על ידי הדייג ורשתו, כך נשפטים בני ישראל בראש השנה על ידי הקב"ה. בספר חמדת ימים מובא טעם המתייחס למים – להמתיק את הדין של ראש השנה באמצעות חסד, שכן מים מסמלים בקבלה חסד. 

במקומות שבהם לא היו מקווי מים קרובים, נהגו להכין בור מים מיוחד בחצר בית הכנסת לאמירת תפילת תשליך. במקומות אחרים נהוג לעלות למקום גבוה שממנו צופים על המים, או במקרה הצורך להסתפק בפתיחת ברז המים בכיור בית הכנסת ולומר על מים אלו את התפילה. בקרב יהדות כורדיסטן היה מנהג לקפוץ למים עם הבגדים, לאחר אמירת התשליך. חלקם הסתפקו באמירת התשליך כשהם עומדים על רפסודות בנהר חבור.

זמן התשליך
במקרה שהיום הראשון של ראש השנה חל בשבת, נהוג בקהילות האשכנזיות, האיטלקיות וחלק קטן מן הספרדיות (כגון בגאורגיה) לדחות את אמירת תשליך ליום השני של ראש השנה, בשל החשש שיטלטלו את מחזורי התפילה אל מחוץ לתחום העירוב. ברם, ברוב הקהילות הספרדיות נהוג לומר תפילה זו אפילו בשבת. חלק מהקהילות החסידיות נוהג לקיים את המנהג בימים שבין ראש השנה ליום הכיפורים.

התפילה המלווה את התשליך
נהוג לקרוא בטקס התשליך את פסקת הסיום של ספר מיכה, שהיא דברי נחמה וגאולה וממנה נגזר שם הטקס:

התנגדות למנהג
בחלק קטן מהקהילות הספרדיות לא התקבל המנהג (למשל בקהילה הספרדית של צאצאי האנוסים בלונדון), כמו גם אצל רוב יהודי תימן. הגר"א לא היה הולך לנהר או לבאר לומר תשליך, וכך אכן נוהגים הפרושים צאצאי תלמידי הגר"א בירושלים. גם ר' יחיאל אפשטיין ממליץ בספרו ערוך השולחן שלא לקיים תשליך במקום שנשים הולכות אליו, וכן רבי אליהו מקאליש, האדר"ת ואחרים.

לקריאה נוספת
 דניאל שפרבר, מנהגי ישראל, ג, ירושלים ה'תשנ"ה, עמ' קיט–קכא.
 משה דוד הר, "ענייני הלכה בארץ ישראל במאה השישית והשביעית לספירת הנוצרים", תרביץ, מ"ט (ה'תש"ם), עמ' 72, הערות 51–52.
 ישי רוזן-צבי, ההיסטוריה הסודית של חגי ישראל, כנרת, זמורה - מוציאים לאור, 2023, הפרק "תשליך", עמ' 47–56.

קישורים חיצוניים

 הרבה פרופ' דליה מרקס, / שיעור על התשליך, סדרת שיעורים על הימים הנוראים, בית אביחי, אתר יו טיוב 
 הלכות תשליך באתר אהלי הלכה של הרב יעקב אריאל 



 תשליך, באתר משרד החינוך

 רחל דרוק, תשליך – משליכים ומתאחדים, באתר בית התפוצות, ספטמבר 2016



הערות שוליים

קטגוריה:ליטורגיה יהודית
קטגוריה:מנהגים יהודיים: ראש השנה