דגל התורה

אגודת החרדים – דגל התורה היא מפלגה ליטאית-חרדית בישראל. המפלגה הוקמה על ידי הרב אלעזר מנחם מן שך לקראת הבחירות לכנסת השתים עשרה בשנת 1988, לאחר שפרש מאגודת ישראל. החל מהבחירות לכנסת השלוש עשרה ב-1992 מתמודדת המפלגה לכנסת ברשימה משותפת עם אגודת ישראל תחת השם יהדות התורה.

רקע
ממוזער|250px|שמאל|ישיבת מועצת גדולי התורה הראשונה של דגל התורה בביתו של הרב שך
בשנים שלפני הקמת המפלגה היו חיכוכים בין הרב שך ורבנים ליטאים נוספים ובין אדמו"רים וגורמים חסידיים בהנהגת אגודת ישראל. כבר בשנות ה-50 התנגד הרב מבריסק לריצה משותפת של אגודת ישראל עם פועלי אגודת ישראל. בשנת 1973 רצה אגודת ישראל שוב עם פועלי אגודת ישראל, ובעקבות כך הורו הרב שך והרב יעקב ישראל קניבסקי (ה"סטייפלער") שלא להצביע עבור המפלגה. בסוף שנות ה-70 התרבו החיכוכים בין הרב שך והרב קניבסקי לאדמו"רי אגודת ישראל. הרב שך טען שאין ייצוג שוויוני לציבור הליטאי במוסדותיה של המפלגה ושהזרם החסידי באגודת ישראל מתייחס באהדה רבה מדי לחסידות חב"ד.

בשנת 1983 התכוונו עסקנים ליטאיים, בהם אברהם רביץ, ואיקא ישראלי להריץ מפלגה עצמאית בשם תל"י לבחירות לעיריית ירושלים, שזכתה לתמיכה פסיבית ושקטה מצד הרב שך ולהתנגדות חריפה של עסקני אגודת ישראל, אך המפלגה לא הצליחה להיכנס לעירייה. בשנת 1984, עם הקמת מפלגת ש"ס בסיועו של הרב שך, הורו השניים להצביע למפלגת ש"ס. בבחירות באותה שנה ירדה אגודת ישראל בשני מנדטים. לקראת הבחירות הבאות, נשקלה ריצה משותפת עם תנועת ש"ס, אך לבסוף הוחלט על פתיחת מפלגת דגל התורה על ידי הרב שך, כהמשך להקמת העיתון "יתד נאמן" בשנת 1985 (יחד עם הרב קניבסקי שנפטר חודש לאחר מכן) ובד"ץ שארית ישראל בשנת 1988.

הקמת המפלגה ומוסדותיה
שמאל|ממוזער|250px|הכנס הארצי הראשון של תנועת דגל התורה, התקיים בא' בניסן ה'תש"ן בהיכל הספורט יד אליהו. במרכז התמונה: הרב שך והרב אלישיב

ליוזמתו של הרב שך הצטרפו רוב הרבנים הליטאיים והציבור הקשור אליהם, ובאגודת ישראל נותרו המרכיבים החסידיים שלה, מלבד חסידות בעלזא שהצטרפה גם היא באותן בחירות אל דגל התורה וחזרה מאוחר יותר לאגודת ישראל.

עם הקמת המפלגה הוקמה גם מועצת גדולי התורה שלה. לאחר פטירת הרב שך עברה ההנהגה לרב יוסף שלום אלישיב (שלא היה חבר רשמי במועצה) ולצדו הרב אהרן לייב שטיינמן שכיהן כנשיא המועצה וכמנהיג הרשמי שלה לאחר פטירתו של הרב אלישיב.

לאחר פטירת הרב אלישיב פרש חבר המועצה הרב שמואל אוירבך מהמפלגה והקים מפלגה נפרדת בשם בני תורה. המפלגה לא התמודדה בבחירות לכנסת, אולם היא התמודדה בבחירות המוניציפליות תחת השם "בני תורה" ונציגיה נבחרו למועצות הערים ירושלים, בני ברק ומודיעין עילית. במקביל, דגל התורה המשיכה להיות מונהגת על ידי הרב שטיינמן ושאר חברי מועצת גדולי התורה.

לאחר פטירתו של הרב שטיינמן הונהגה המפלגה בידי הרב חיים קניבסקי (שלא היה חבר רשמי במועצה) עד פטירתו במרץ 2022. לאחריו עמד בראש ההנהגה הרוחנית הרב גרשון אדלשטיין שהיה זקן חברי המועצה וכיהן כנשיאה עד לפטירתו בקיץ 2023. כיום, זקן חברי המועצה הוא הרב מאיר צבי ברגמן, החבר הדומיננטי בה (והנחשב גם לנשיא הלא רשמי) הוא הרב דוב לנדו ולצדו החבר הבכיר הוא עמיתו לראשות ישיבת סלבודקא, הרב משה הלל הירש.

מועצת גדולי התורה של המפלגה מתכנסת לרוב לפני בחירות ארציות כדי להחליט על הרכב הרשימה לכנסת וכן במקרים בהם יש צורך בקבלת החלטות מיוחדות. כך למשל התכנסה המועצה בנושא גיוס תלמידי ישיבות ב-2014. בשוטף, חברי הכנסת של המפלגה מעדכנים את נשיא המועצה וחבריה ומתייעצים איתם.

בשאלות ובהכרעות יומיומיות כפופים חברי הכנסת של המפלגה ונציגיה בעיריות ל"ועדת רבנים" של המפלגה, בה מכהנים הרב נתן זוכובסקי והרב יוסף אפרתי. בירושלים קיימת ועדת רבנים מקומית של המפלגה, בה חברים הרב דוד כהן, הרב יוסף אפרתי והרב ברוך סולובייצ'יק. בעבר כיהן בוועדת הרבנים גם הרב ברוך שמואל דויטש, עד להצטרפותו למפלגת בני תורה (מפלגה).

העיתון "יתד נאמן" הוא ביטאונה הרשמי של המפלגה ובו מובאות עמדותיה והשקפותיה. לאורך השנים השתקפו מעל דפי העיתון גם המחלוקות הפנימיות במפלגה, ובין השאר המהפך שעברה השליטה בעיתון עם העברת ההנהגה לידיו של הרב שטיינמן.

נציגי המפלגה בכנסת

בבחירות בשנת 1988, היחידות שבהן התמודדה דגל התורה באופן עצמאי, היא קיבלה 34,279 קולות שזיכו אותה בשני מנדטים. אגודת ישראל זכתה בבחירות אלו בייצוג שיא של 5 מנדטים, בעיקר עקב הסיוע החריג שקיבלה באותן בחירות מתנועת חב"ד. דגל התורה הצטרפה לקואליציה של ממשלת האחדות הלאומית, ללא תיק.

החל מהבחירות לכנסת השלוש עשרה ב-1992 מתמודדת המפלגה לכנסת ברשימה משותפת עם אגודת ישראל תחת השם יהדות התורה. בכנסות ה-13, ה-14, ה-16 וה-17 התפצלו המפלגות במהלך כהונת הכנסת, מסיבות טכניות. מפעם לפעם, עקב חילוקי דעות, מאיימות הרשימות לרוץ בנפרד בבחירות, אולם בסופו של דבר עד כה תמיד הושג הסכם והן רצו במשותף. מאבק בולט נרשם לקראת הבחירות לכנסת העשרים וחמש, והוא נפתר ברגע האחרון, בהתערבותו של ראש הממשלה בנימין נתניהו.

שני חברי הכנסת שכיהנו מטעם המפלגה מעת הקמתה היו הרב אברהם רביץ ומשה גפני. במהלך הכנסת השבע עשרה הצטרף אליהם אורי מקלב כתוצאה מהסכם רוטציה, כשהוא מחליף את יעקב כהן מאגודת ישראל. כעבור כחודשיים, ב-26 בינואר 2009, זמן קצר לפני הבחירות לכנסת השמונה עשרה, נפטר הרב רביץ, והוא הוחלף על ידי יהושע פולק, נציג אגודת ישראל.

בבחירות לכנסת התשע עשרה זכתה יהדות התורה להישג שיא של 7 מנדטים ולדגל התורה נוסף הרב יעקב אשר כחבר כנסת שלישי, מלבד גפני ומקלב. בבחירות לכנסת העשרים רשימת יהדות התורה נחלשה במנדט, שבא על חשבונה של דגל התורה אשר קיבלה שני נציגים בלבד; זאת על אף עליית מספר המצביעים. ב-24 במאי 2016 נכנס יעקב אשר לכהן כחבר כנסת שלישי מטעם דגל התורה לאחר התפטרותו מהכנסת של מאיר פרוש על פי .

לקראת הבחירות לכנסת העשרים ואחת שונו יחסי הכוחות הפנימיים בתוך יהדות התורהראו הבחירות לכנסת העשרים ואחת. וכאשר זכתה הסיעה בבחירת הללו למספר שיא של מושבים - 8 - נכנס לכנסת מטעם התנועה גם יצחק פינדרוס. הוא איבד את המושב בכנסת ה-22 אך חזר ב. בהמשך הצטרף גם אליהו ברוכי, בעקבות החוק הנורווגי.

יו"ר המפלגה במשך 20 שנה מעת הקמתה היה הרב אברהם רביץ, ומשהוא נפטר בינואר 2009 החליפו משה גפני ששימש עד אז מזכ"ל התנועה. כמקובל במפלגות חרדיות, המפלגה אינה מציבה נשים ברשימתה לכנסת, אך הדבר אינו מופיע רשמית בתקנון המפלגה.

שמאל|ממוזער|150px|אברהם רביץ
שמאל|ממוזער|100px|פתק ההצבעה בבחירות לכנסת השתים עשרה
 כנסת חברי כנסת הערות הכנסת ה-12 (1988) 2 מנדטים: אברהם רביץ, משה גפני הכנסת ה-13 (1992) במסגרת יהדות התורה 2 מנדטים (מתוך 4 לרשימה כולה): אברהם רביץ, משה גפני ב-16 ביולי 1992 פרש מהכנסת יצחק פרץ. החליף אותו אברהם רביץ.
 ב-28 ביוני 1994 פרש מהכנסת שמואל הלפרט מאגודת ישראל במסגרת הסכם רוטציה. החליף אותו משה גפני.
 ב-8 באפריל 1996 התפלגו המפלגות אגודת ישראל ודגל התורה שהרכיבו את יהדות התורה לשתי סיעות נפרדות, על מנת לזכות במימון מפלגות מוגדל לקראת הבחירות לכנסת ה-14. הכנסת ה-14 (1996) במסגרת יהדות התורה 2 מנדטים (מתוך 4 לרשימה כולה): אברהם רביץ, משה גפני ב-23 באוקטובר 1998 פרש מהכנסת משה גפני במסגרת הסכם רוטציה. החליף אותו אברהם לייזרזון מאגודת ישראל.
 ב-23 בפברואר 1999 התפלגו המפלגות אגודת ישראל ודגל התורה שהרכיבו את יהדות התורה לשתי סיעות נפרדות, על מנת לזכות במימון מפלגות מוגדל לקראת הבחירות לכנסת ה-15. הכנסת ה-15 (1999) במסגרת יהדות התורה 2 מנדטים (מתוך 5 לרשימה כולה): אברהם רביץ, משה גפני רשימת מועמדים מלאה, הכוללת גם את מועמדי אגודת ישראל, ראו כאן. הכנסת ה-16 (2003) במסגרת יהדות התורה 2 מנדטים (מתוך 5 לרשימה כולה): אברהם רביץ, משה גפני רשימת מועמדים מלאה, הכוללת גם את מועמדי אגודת ישראל, ראו כאן.
 ב-12 בינואר 2005 התפלגו המפלגות אגודת ישראל ודגל התורה שהרכיבו את יהדות התורה לשתי סיעות נפרדות. בבחירות לכנסת ה-17 התמודדו המפלגות ברשימה משותפת. הכנסת ה-17 (2006) במסגרת יהדות התורה 3 מנדטים (מתוך 6 לרשימה כולה): אברהם רביץ, משה גפני, אורי מקלב רשימת מועמדים מלאה, הכוללת גם את מועמדי אגודת ישראל, ראו כאן.
 ב-31 ביולי 2008 פרש מהכנסת יעקב כהן נציג אגודת ישראל במסגרת הסכם רוטציה. החליף אותו אורי מקלב.
 ב-18 בדצמבר 2008, לקראת הבחירות לכנסת השמונה עשרה, התפלגו המפלגות אגודת ישראל ודגל התורה שהרכיבו את יהדות התורה לשתי סיעות נפרדות.
 ב-26 בינואר 2009, נפטר חבר הכנסת אברהם רביץ מדגל התורה ובמקומו נכנס לכנסת נציג אגודת ישראל יהושע פולק. הכנסת ה-18 (2009) במסגרת יהדות התורה 2 מנדטים (מתוך 5 לרשימה כולה): משה גפני, אורי מקלב מועמד בולט ברשימה שלא נכנס לכנסת: מנחם כרמל (רשימת מועמדים מלאה, הכוללת גם את מועמדי אגודת ישראל, ראו כאן). הכנסת ה-19 (2013) במסגרת יהדות התורה 3 מנדטים (מתוך 7 מנדטים לרשימה כולה): משה גפני, אורי מקלב, יעקב אשר הכנסת ה-20 (2015) במסגרת יהדות התורה3 מנדטים (מתוך 6 מנדטים לרשימה כולה): משה גפני, אורי מקלב, יעקב אשר ב-24 במאי 2016 הפסיק את חברותו בכנסת מאיר פרוש מאגודת ישראל במסגרת "החוק הנורווגי הקטן". במקומו נכנס יעקב אשר. הכנסת ה-21 (2019) במסגרת יהדות התורה4 מנדטים (מתוך 8 מנדטים לרשימה כולה): משה גפני, אורי מקלב, יעקב אשר, יצחק פינדרוס הכנסת ה-22 (2019) במסגרת יהדות התורה3 מנדטים (מתוך 7 מנדטים לרשימה כולה): משה גפני, אורי מקלב, יעקב אשר הכנסת ה-23 (2020) במסגרת יהדות התורה4 מנדטים (מתוך 7 מנדטים לרשימה כולה): משה גפני, אורי מקלב, יעקב אשר, יצחק פינדרוס, אליהו ברוכי ב-19 ביוני 2020 הפסיק את חברותו בכנסת מאיר פרוש מאגודת ישראל במסגרת "החוק הנורווגי". במקומו נכנס יצחק פינדרוס.
 ב-24 ביוני 2020 הפסיק את חברותו בכנסת אורי מקלב במסגרת "החוק הנורווגי". במקומו נכנס אליהו ברוכי.
 ב-15 בספטמבר 2020 התחדשה חברותו בכנסת של יעקב ליצמן מאגודת ישראל במסגרת "החוק הנורווגי". במקומו הופסקה חברותו בכנסת של אליהו ברוכי.
 ב-14 באוקטובר 2020 התפטר מהכנסת אליהו חסיד מאגודת ישראל. במקומו נכנס אליהו ברוכי.הכנסת ה-24 (2021) במסגרת יהדות התורה4 מנדטים (מתוך 7 מנדטים לרשימה כולה): משה גפני, אורי מקלב, יעקב אשר, יצחק פינדרוס. ב-6 באפריל 2021, הפסיקו את חברותם בכנסת יעקב ליצמן ואורי מקלב במסגרת "החוק הנורווגי", במקומם נכנסו יעקב טסלר ואליהו ברוכי.
 ב-13 ביוני 2021, חזרו לכנסת יעקב ליצמן ואורי מקלב עם הפסקת כהונתם בממשלה, במקומם של יעקב טסלר ואליהו ברוכי.
 ב-3 ביוני 2022 התפטר מהכנסת יעקב ליצמן, במקומו נכנס יעקב טסלר.הכנסת ה-25 (2022) במסגרת יהדות התורה4 מנדטים (מתוך 7 מנדטים לרשימה כולה): משה גפני, אורי מקלב, יעקב אשר, יצחק פינדרוס, אליהו ברוכי. ב-6 בינואר 2023, הפסיק יצחק גולדקנופף מאגודת ישראל את חברותו בכנסת במסגרת "החוק הנורווגי" ובמקומו נכנס יצחק פינדרוס מדגל התורה.
 ב-25 בינואר 2023, הפסיק אורי מקלב את חברותו בכנסת במסגרת "החוק הנורווגי" ובמקומו נכנס אליהו ברוכי.
 ב-15 ביוני 2025, חזר לכנסת יצחק גולדקנופף עם הפסקת כהונתו בממשלה, במקומו של אליהו ברוכי.
 ב-2 ביולי 2025, התפטר מהכנסת יעקב טסלר במסגרת החוק הנורווגי, במקומו נכנס אליהו ברוכי חזרה.
ב-17 ביולי 2025, חזרו מאיר פרוש, אורי מקלב ויעקב טסלר לכנסת בעקבות הוראת מועצת גדולי התורה, במקומם של יצחק פינדרוס, משה רוט ואליהו ברוכי.

 עמדות ופעילות 

 נטייה לימין המדיני 
בהמשך לעמדתו של מייסד המפלגה, הרב שך, שתמך בעיקרון של שטחים תמורת שלום, דגל התורה נחשבה לאורך השנים ימנית פחות מאגודת ישראל. אך תחת המנהיגים הרוחניים שירשו את הרב שך חלה תזוזה ימינה בעמדות המפלגה, שקיבלה ביטוי בהצהרתו של מנהיגה, הרב חיים קניבסקי, ערב הבחירות לכנסת העשרים ושתיים, כי על המפלגות החרדיות להתנגד למסירת שטחים לערבים. עם זאת, גם בתקופתו של הרב שך זכורה הכרעתו שלא ללכת עם השמאל לאחר התרגיל המסריח, במה שכונה לאחר מכן נאום השפנים והחזירים.

ביולי 2025 הודיעה המפלגה על פרישתה מהקואליציה.

 חברות בממשלה 
בניגוד למפלגות החרדיות האחרות, בדגל התורה נמנעים מליטול תפקידי שר, והתפקיד העיקרי שהמפלגה לוקחת בקואליציות בהן היא חברה הוא יו"ר ועדת הכספים, תפקיד השמור בדרך כלל ליו"ר המפלגה, ח"כ משה גפני. עם זאת, המפלגה נוטלת תפקידי סגן שר.

 עמדות כלכליות 
לדגל התורה אין משנה סדורה כלכלית, ועל אף היותה מזוהה כחלק ממחנה הימין - היא תומכת במקרים רבים בעמדות סוציאליות. הדגש העיקרי של פעילותה בתחום זה הוא דאגה לתקצוב של עולם התורה והישיבות, סיוע לאברכים ולרשתות החינוך החרדיות, וגם הושטת יד לשכבות חלשות ולמעוטי יכולת. דוגמה בולטת היא מאבקו של יו"ר המפלגה, ח"כ משה גפני, למען עובדי מפעל פרי גליל.

ממוזער|משרדי דגל התורה בשכונת זיכרון משה בירושלים

 פעילות מוניציפלית 
המפלגה פעילה בעיקר באזורים ובערים בהם יש אוכלוסייה ליטאית או קהילות גדולות של חוזרים בתשובה הקשורים למוסדות התנועה., במסגרת יהדות התורה או במסגרות אחרות. הבחירות לרשויות המוניציפליות גרמו לחיכוכים בינה ובין אגודת ישראל (כמו שקרה בבחירות לרשויות המקומיות של 2018). נציגיה משמשים כחברי מועצה בעשרות רשויות מקומיות. נציגי המפלגה שימשו בין היתר כראשי עיריות ירושלים, בני ברק, מודיעין עילית, ביתר עילית, רכסים, קריית יערים ועוד. ראשי ערים בולטים מטעם המפלגה היו: אורי לופוליאנסקי בירושלים, מרדכי קרליץ, יעקב אשר ואברהם רובינשטיין בבני ברק, יצחק רייך ברכסים, יעקב אשר גוטרמן במודיעין עילית ושמואל גרינברג בבית שמש.

בחלק גדול מהערים התמודדה דגל התורה ברשימה עצמאית, ללא אגודת ישראל, ובערים רבות נרשמה גם יריבות בין הצדדים, כולל התמודדות נגדית או תמיכה במועמד שונה לראשות העיר.

בנוסף המפלגה מפעילה בערים החרדיות "לשכה לפניות הציבור" המעבירה פניות של כלל האזרחים לחברי הכנסת ולנציגים העירוניים של המפלגה.

 ועידת דגל התורה 
מאז הקמתה, התקיימו שלוש ועידות ארציות של המפלגה. הוועידה מתקיימת במשך מספר ימים והיא כוללת הרצאות ודיונים. שיאה של הוועידה הוא הגעתם של מנהיגיה הרוחניים.

הוועידה הראשונה התקיימה כשנה לאחר הקמת המפלגה, בשנת 1990, בבנייני האומה בירושלים. הפתיחה נערכה בהיכל יד אליהו בתל אביב, ובה נישא "נאום השפנים" של הרב שך. הוועידה השנייה התקיימה ב-2006 בזכרון יעקב. למושב הפתיחה הגיעו חברי מועצת גדולי התורה של המפלגה ומנהיג התנועה הרב אהרן ליב שטיינמן נשא את הנאום המרכזי. הוועידה השלישית התקיימה ב-2016 בקיבוץ חפץ חיים. במושב הסיום הרב שטיינמן ענה על מספר שאלות ציבוריות, הרב גרשון אדלשטיין נשא נאום והרב יצחק זילברשטיין הקריא מכתב מאת הרב חיים קניבסקי. בוועידה זו הוכרז על פתיחת מפקד חברים ארצי שבסופו תוכיח התנועה את כוחה.

לקריאה נוספת
וזרח השמש: ייסודה ומשנתה של אגודת החרדים – "דגל התורה", בני ברק: המכון לתיעוד היסטורי, תש"ן-1990


קישורים חיצוניים



 דגל התורה, באתר הכנסת
 שואף זורח: בסערת התקופה – המערכה להעמדת הדת על תילה, מכון דעת תורה, ירושלים, תשע"ד-2014
 פרויקט חג עולים לדגל, באתר רדיו קול חי

ביאורים

הערות שוליים

*
קטגוריה:הרב שך
קטגוריה:סיעות בכנסת
קטגוריה:ישראל: מפלגות
קטגוריה:מפלגות חרדיות בישראל
קטגוריה:ישראל: מפלגות עדתיות
קטגוריה:סיעות החברות בממשלת ישראל ה-23
קטגוריה:סיעות החברות בממשלת ישראל ה-30
קטגוריה:סיעות החברות בממשלת ישראל ה-24
קטגוריה:מפלגות שהוקמו ב-1988