טנזניה

הרפובליקה המאוחדת של טנזניה (בסוואהילי: Jamhuri ya Muungano wa Tanzania) ובקיצור טנזניה (, בעברית טַנְזַנְיָה, באנגלית טְנְזַנִיָה ) היא מדינה במזרח אפריקה הגובלת בקניה ובאוגנדה מצפון, ברואנדה, בבורונדי וב ממערב ובזמביה, במלאווי ובמוזמביק מדרום ובאוקיינוס ההודי במזרח. כ-57% מאוכלוסיית טנזניה הם נוצרים וכ-34% הם מוסלמים. הרפובליקה המאוחדת של טנזניה הוקמה כאיחוד של טנגניקה וזנזיבר ונקראה הרפובליקה המאוחדת של טנגניקה וזנזיבר (בסוואהילי: Muungano wa Tanganyika na Zanzibar). כ-99% מאוכלוסיית זנזיבר הם מוסלמים.

בשנת 1996 נבחרה העיר דודומה כבירתה הרשמית של טנזניה במקום דאר א-סלאם, ורבים ממשרדי הממשלה נותרו בדאר א-סלאם.

 היסטוריה 

ב-26 באפריל 1964 הוקמה הרפובליקה בשם הרפובליקה המאוחדת של טנגניקה וזנזיבר כאיחוד של טנגניקה וזנזיבר ומאוחר יותר שינתה הרפובליקה את שמה לשם הרפובליקה המאוחדת של טנזניה.

ב-1971 הודח שליט אוגנדה, מילטון אובוטה, מתפקידו ויצא לגלות בטנזניה, אצל ידידו ג'וליוס נייררה.

ב-1979 הכריזה טנזניה מלחמה על אוגנדה לאחר שזו ניסתה לספח לעצמה שטחים בצפון המדינה. טנזניה לא הסתפקה בסילוק הכוחות האוגנדים משטחיה, אלא אף פלשה לתחומי אוגנדה וכפתה את גירושו של הרודן האוגנדי אידי אמין והחזרתו לשלטון של אובוטה.

בחירות רב-מפלגתיות שנערכו לראשונה בשנת 1995 סימלו את קץ השלטון החד-מפלגתי בטנזניה. ב-23 בנובמבר 1995 הושבע בנג'מין מקפה כנשיא המדינה. שתי מערכות בחירות נערכו מאז, בעיקר לנוכח התנגדות עממית ומעמדה האוטונומי-למחצה של זנזיבר, ובשתיהן ניצחה מפלגת השלטון, חרף עדויות משקיפים בדבר אי-סדרים.

 פוליטיקה 

נשיא טנזניה וחברי האספה הלאומית (פרלמנט חד-ביתי בן 384 חברים, מתוכם 264 נבחרים על פי השיטה הרובנית, והשאר – על פי השיטה היחסית) נבחרים בבחירות ישירות לתקופת כהונה בת חמש שנים. הנשיא, העומד בראש הרשות המבצעת, ממנה ראש ממשלה המשמש כמנהיג הממשלה באספה הלאומית. הנשיא בוחר את חברי הקבינט מבין חברי האספה הלאומית, אך החוקה הטנזנית מסמיכה אותו לבחור בעשרה שרים שאינם חברי הפרלמנט.

היחסים האוטונומיים-למחצה שמקיימת ממשלת טנזניה עם זנזיבר מהווים מערכת שלטונית ייחודית למדי. בית הנבחרים הזנזיברי, המונה 76 נציגים, עוסק בעניינים הרלוונטיים לאי בלבד. החוקה משריינת חמישה מושבים באספה הלאומית לחברי בית הנבחרים הזנזיברי. להלכה, בית הנבחרים של זנזיבר רשאי לחוקק חוקים עבור זנזיבר מבלי להזדקק לאישורה של ממשלת האיחוד, כל עוד אין הדבר מתנגש עם עניינים הנוגעים לטנזניה כולה.

הרשות השופטת בטנזניה כוללת חמש ערכאות, ומשלבת את מערכות החוק השבטי, האסלאמי והבריטי. השופטים ממונים על ידי נשיא בית המשפט העליון של טנזניה (הממונה בעצמו על ידי הנשיא), מלבד אלה המכהנים בבית הדין לערעורים ובבית המשפט העליון, הממונים על ידי הנשיא. מערכת המשפט בזנזיבר מקבילה לזו הקיימת באיחוד, ועל פסקי הדין של בתי הדין הזנזיבריים (מלבד אלה הדנים בסוגיות חוקתיות ובדין האסלאמי) ניתן לערער בבית הדין לערעורים של האיחוד.

 יחסי חוץ 
 יחסי טנזניה-ישראל 

קשרים דיפלומטיים, תיירותיים ומסחריים ענפים מתקיימים בין המדינות. ישראלים נדרשים לוויזת כניסה לטנזניה.

במהלך שנות ה־60 של המאה ה־20 התהדקו הקשרים בין מדינת ישראל הצעירה לבין טנזניה. הנשיא הטנזני הסוציאליסטי ג'וליוס ניררה התחבר עם ראש הממשלה דאז גולדה מאיר. בין המדינות התפתחו קשרים וישראל סייעה לטנזניה בהקמת ה"שירות הלאומי" של המדינה, ה-JKT (בסווהילית: Jeshi la Kujenga Taifa – צבא בניית המדינה). בתחום הבנייה נקשרו קשרים אמיצים בין חברות ואדריכלים ישראלים לבין שלטונות טנזניה. שלושת האדריכלים הישראלים אשר בלטו בפעילותם במקום הם משה ירמיצקי, גבריאל מרגלית ויעקב מרקו שתכננו בין השאר את מרכז הצרכנות בדאר א-סלאם, את "מלון קילימנג'רו" בדאר א-סלאם ואת "מלון ספארי" בשמורת מיקומי.

לאחר מלחמת יום כיפור, במסגרת החרם הערבי, ניתקה ממשלת טנזניה את הקשרים הדיפלומטיים עם ישראל בלחץ המצרים שהיו בעלי אינטרסים רבים בטנזניה, והפעילו לחץ דיפלומטי על הממשלה הצעירה של המדינה. ב-24 בנובמבר 1988, בעקבות הכרזת יאסר ערפאת על הקמת מדינה פלסטינית תשעה ימים קודם לכן באלג'יר, הכירה טנזניה בעצמאותה של מדינה זו.

ב-2017 העלו ישראל וטנזניה את דרג היחסים, ושגריר טנזניה הראשון הגיע לישראל.

ב-2018 הודיעה ממשלת טנזניה כי תקים שגרירות מטעמה בישראל, אך בעיר רמת-גן.

 חלוקה אדמיניסטרטיבית 
טנזניה מחולקת ל-26 אזורים אדמיניסטרטיביים: 21 בטנגניקה, 3 בזנזיבר ו-2 בפמבה. 99 מועצות מחוזיות הוקמו לצורך הגדלת סמכות השלטון המקומי. כיום ישנן 114 מועצות הפועלות ב-99 מחוזות, מתוכן 22 עירוניות ו-92 כפריות.

אזורים מזרחיים
ממוזער|200x200 פיקסלים|העיר דאר א-סלאם (2015)
דאר א-סלאם (Dar es Salaam)
קילימנג'רו (Kilimanjaro)
לינדי (Lindi)
מורוגורו (Morogoro)
מטווארה (Mtwara)
פמבה (Pemba)
פוואני (Pwani)
רובומה (Ruvuma)
טנגה (Tanga)
זנזיבר (Zanzibar)

אזורים מערביים
שמאל|ממוזער|200px|שוק אמצע השבוע של שבט המסאי, מרץ 2007
ארושה (Arusha)
דודומה (Dodoma)
אירינגה (Iringa)
קגרה (Kagera)
קיגומה (Kigoma)
מניארה (Manyara)
מרה (Mara)
מבייה (Mbeya)
מוונזה (Mwanza)
רוקווה (Rukwa)
שיניינגה (Shinyanga)
סינגידה (Singida)
תבורה (Tabora)

 כלכלה 

טנזניה היא אחת המדינות העניות ביותר בעולם והשחיתות במדינה היא מהגדולות ביותר בעולם.

הכלכלה מבוססת בעיקר על חקלאות, שעליה מבוסס חצי מהתל"ג, מספקת 85% מהיצוא ומעסיקה 90% מכוח העבודה.
תנאי הטופוגרפיה והאקלים מגבילים את שטח האדמה הניתנת לעיבוד ל-4% משטח המדינה.

התעשייה כוללת כמעט אך ורק עיבוד של מוצרי חקלאות ומעט מוצרים אחרים.
בעשור האחרון של המאה העשרים גדל היצוא התעשייתי, בעיקר יצוא מינרלים.

המדינה מחפשת גז טבעי באזור הדלתא של רופיג'י.

בשנת 2019 התפוצצה מכלית דלק במורוגורו, 89 אזרחים נהרגו ונפצעו עוד רבים.

 פיננסים 
הבנק העולמי תורם לשיקום התשתיות הכלכליות של טנזניה.
בתחילת המאה ה-21 נעשתה רפורמה במערכת הבנקאית שעזרה להגדיל את הצמיחה בסקטור הפרטי ובהשקעות.

בשנת 2009 נפתח בטנזניה בנק TWBL המיועד לנשים בלבד במטרה לענות על צורך שקיים במדינות אפריקניות רבות בהן נשים חוששות להיכנס לבתי עסק רבים, דבר שפוגע בכלכלת המדינה. הסניף המרכזי של הבנק נמצא בדאר א-סלאם. נכון ל-2024 יש ל-TWBL יותר מ-30 אלף לקוחות. טנזניה היא המדינה האפריקאית הראשונה שהקימה בנק לנשים בלבד, ו-TWBL הפך מודל לחיקוי במדינות השכנות אוגנדה, קניה וזמביה.

ענף התיירות מהווה חלק נכבד מכלכלתה של טנזניה. אתרי תיירות פופולריים הם דאר אל סלאם, זנזיבר, הר הקילימנג'רו, הפארק הלאומי סרנגטי, אזור השימור נגורונגורו וכפרים לאורך החוף.

 גאוגרפיה 
ממוזער|200px|צילום לוויין של טנזניה
ממוזער|שמאל|200px|מפת טנזניה
טנזניה נמצאת במזרח אפריקה, לחוף האוקיינוס ההודי. היא גובלת בקניה ובאוגנדה מצפון, ברואנדה, בורונדי וקונגו ממערב, בזמביה, מלאווי ומוזמביק מדרום.

מלבד השטח ביבשת, המדינה כוללת גם מספר איים סמוך לחוף המזרחי של אפריקה, בהם איי זנזיבר, מאפיה (Mafia) ופמבה.

 אקלים 
האקלים בטנזניה משתנה מאזור לאזור, במקומות מסוימים כמו החוף קיים מזג אוויר טרופי ובאזורים אחרים כמו בהרים שורר מזג אוויר מתון יותר.

 פני השטח 
פני השטח מישור לאורך החוף, פלאטו במרכז והרים בצפון ובדרום.

הנקודה הנמוכה ביותר: האוקיינוס ההודי, 0 מ' (גובה פני הים).

הנקודה הגבוהה ביותר: הר קילימנג'רו, 5,895 מ', שהוא ההר הגבוה באפריקה.

 דמוגרפיה 

אוכלוסיית טנזניה מונה כ-71.6 מיליון בני אדם.
תוחלת החיים עומדת על כ-70 שנים בממוצע. שיעור הפריון עומד על 4.33 ילדים לאישה.

 עיור וצפיפות אוכלוסין 
חלוקת האוכלוסייה במדינה היא לא-שוויונית באופן קיצוני צפיפות האוכלוסייה נעה בין אדם אחד ועד ל-134 אנשים לקמ"ר – תלוי בכמות המים של אותו האזור, ככל שיש יותר מים האוכלוסייה גדולה יותר.

בזנזיבר יותר מ-80% מהאוכלוסייה היא עירונית. דאר א-סלאם היא העיר הגדולה ביותר. העיר דודומה השוכנת במרכזה של טנזניה, נבחרה כעיר הבירה הרשמית החדשה של טנזניה, על אף שבפועל חלקים רבים מגופי השלטון נותרו בעיר, דאר א-סלאם.

 חלוקה אתנית 
בחלקה היבשתי של טנזניה 99% מהאוכלוסייה הם אפריקנים מקומיים (אשר 95% הם בני הבנטו המורכב ממעל ל-130 שבטים שונים), ו-1% הם צאצאי מהגרים אירופאים, אסייתים וערבים. בזנזיבר הרכב האוכלוסייה שונה ומורכב בעיקר מערבים, אפריקנים מקומיים ובני תערובת של ערבים ואפריקנים מקומיים.

 דתות 
נכון לשנת 2022, כ-57% מכלל אוכלוסיית טנזניה הם נוצרים וכ-37% הם מוסלמים.וכ-6% הם או חסרי-דת או בני אמונות שבטיות אפריקאיות. לעומת זאת, בחבל הארץ של זנזיבר כ-99% מהאוכלוסייה הם מוסלמים.

 תרבות 
 חינוך 

במדינה קיים חינוך חובה חינם לילדי בית ספר יסודי.

לקריאה נוספת
רפאל רופין, "שליחות לטנגניקה", הוצאת משרד הביטחון, 1986

קישורים חיצוניים

מידע על טנזניה באתר משרד החוץ הישראלי





 ביאורים 

הערות שוליים

*
קטגוריה:מדינות העולם
קטגוריה:מדינות אפריקה
קטגוריה:מדינות וטריטוריות דוברות אנגלית
קטגוריה:מדינות שבהן עיר הבירה איננה העיר עם האוכלוסייה הגדולה ביותר
קטגוריה:מדינות החברות בחבר העמים הבריטי
קטגוריה:מדינות שהוקמו ב-1964