רבנו תם

רבי יעקב בן מאיר, המכונה רבנו תם (בקיצור ר"ת; בערך 1100 – ד' בתמוז ד'תתקל"א, 9 ביוני 1171), היה ראש בעלי התוספות, פרשן התלמוד ופוסק מגדולי הראשונים. כמו סבו רש"י, חי רבנו תם בצרפת, ונחשב בחייו לגדול הדור ביהדות צרפת ואשכנז. כתב את "ספר הישר" וכן ספר על הדקדוק העברי. נודע גם כפייטן ומדקדק בעל ידע לשוני רב.

כינויו "רבנו תם" נגזר מהפסוק "ויעקב איש תם יושב אהלים" (בראשית כה, כז).

תולדות חייו
ממוזער|רחוב על שמו בירושלים.

משפחתו ורבותיו
מוצאו של רבנו תם בלותיר (לורן) בצפון צרפת. אחת משלוש בנותיו של רש"י, יוכבד, נישאה לרבי מאיר בן שמואל מהעיר רומרוג. לר' מאיר ויוכבד נולדו ארבעה בנים: הגדול שבהם רבי שמואל (רשב"ם); שני – רבי יצחק (ריב"ם) שנפטר בגיל צעיר בעוד אביו חי; שלישי – רבי יעקב הידוע יותר כרבנו תם; רביעי – ר' שלמה. בנים אלו היו לראשוני בעלי התוספות. כמו כן ידוע שהייתה להם לפחות בת אחת.

תחילה למד רבנו תם אצל אביו, ועוד בחייו הגיע להוראה. מאוחר יותר למד אצל אחיו הרשב"ם. יש אומרים שהוא למד גם אצל ר' יעקב בן שמשון. בהמשך נחשב לאחד מגדולי הפוסקים בדורו ומגדולי בעלי התוספות, והיה למנהיג יהדות צרפת ובעל השפעה גדולה על יהדות אשכנז.

לרבנו תם נולדו חמישה בנים: יוסף, משה, שלמה (שעסק בכתיבת ספרים בשביל אביו), יצחק (חיבר תוספות לספר הישר) ושמואל (כתב כמה סימנים בספר הישר). בנוסף, הייתה לו בת.

בנישואים שניים התחתן עם מרים, שהייתה אחותו של ר' שמשון מפלייזא.

רבנו תם התפרנס מהלוואות וייצור יין, והיה עשיר. הוא עמד בקשרי ידידות ודיון עם אנרי הראשון, רוזן שמפאן .

מסעות הצלב ועלילות הדם

רבנו תם חי גם בטרוייש (Troyes) וגם ברמרו (Ramerupt). במסע הצלב השני, בשנת 1146, כמעט נהרג על ידי הצלבנים. מאורע המתואר על ידי בן דורו של רבנו תם, רבי אפרים בן יעקב מבון:

בעקבות עלילת הדם בבלואה (Blois) בשנת 1171, שבה הוצאו להורג כשלושים מיהודי הקהילה, קבע רבנו תם, כמנהיג יהודי צרפת, את יום כ' בסיון כתענית ציבור לזכר עלילה זו.

תקנות

רבנו תם כינס בטרואה-טרוייש באמצע המאה ה-12 את האסיפות שהביאו לקביעת תקנות ליהדות צרפת. ביניהן אחת הנוהגת בדין תורה עד לימינו (בשינויים שנקבעו במהלך הדורות) והקרויה "תקנת הנדוניה". נראה שהיה זה בזמן שישב בטרוייש לאחר שירד מנכסיו ברמרו.

קשריו עם גדולי ישראל בדורו

בתקופה שבה חי רבי אברהם אבן עזרא בצרפת הוא התיידד עם רבנו תם, וישנה התכתבות ביניהם בה הוא אומר על ר"ת – "אתה מקום מקדש וההראל". רבנו תם התכתב גם עם גדולי ישראל נוספים בדורו. במיוחד ידועה התכתבותו עם רבי משולם ממלון, שאיתו נחלק בנוגע לדרכי הלימוד והפסיקה.
כן עסק בדקדוק, ובמחלוקת בין דונש בן לברט ומנחם בן סרוק תמך רבנו תם במנחם, וכתב ספר 'הכרעות' נגד דונש.

קבורתו
רבנו תם נפטר בד' בתמוז ד'תתקל"א, ונקבר בבית הקברות העתיק בעיר רומרוג יחד עם אחיו, הרשב"ם, אחיינו ר"י הזקן ובעלי תוספות נוספים. ב-2005 נעשה מאמץ לשקם את בית הקברות ולתחמו, ואף הוקם בית מדרש סמוך.

פיוט ושירה

רבנו תם היה ממעריצי הפיוט, ופסק, שלא רק שמותר להפסיק את סדר התפילה בשביל הפיוטים, אלא יש בזה "מצווה מן המובחר ומכוון אדם את לבו למקום על ידיהם". מלבד כתיבת פיוטים משלו, ר"ת גם פירש והגיה (תיקן) פיוטים של פייטנים אחרים. כמו כן, הוא הסתמך על פיוטים לפסוק הלכה. היום ידועים לנו שלושים ואחד פיוטים המיוחסים לרבנו תם (לגבי ארבעה מהם יש ספק אם אמנם הוא המחבר). בין פיוטיו כתב מערבית לשמיני עצרת, אשר בעלי התוספות שלאחריו מצטטים שורה ממנה כראיה בדיונם ההלכתי. אחד מפיוטיו, הפיוט הארמי "יציב פתגם" נקלט במחזורי אשכנז ונאמר עד היום בהפטרת יום טוב שני של שבועות.
רבנו תם היה הראשון מבין חכמי צרפת שחיבר שירים במשקל השירה הספרדית. בזה הוא כנראה הושפע מחכמי ספרד ודרום צרפת שהיה איתם במגע. רבי אברהם אבן עזרא מתח ביקורת על ניסיונו של רבנו תם הצרפתי לעסוק בשירה ולחקות את הסגנון הספרדי, ולאחר שראה את שיריו, השיב ראב"ע לרבנו תם במכתב-שיר עוקצני השקול במשקל ספרדי (יתד ושתי תנועות, יתד ושתי תנועות, יתד ותנועה, בדלת ובסוגר):<poem>
"וּמִי הֵבִיא לְצָרְפַתִּי בְּבֵית שִׁיר / וְעָבַר זָר מְקוֹם קֹדֶשׁ וְרָמַס?וְלוּ שִׁיר יַעֲקֹב יִמְתַּק כְּמוֹ מָן / אֲנִי שֶׁמֶשׁ וְחַם שִׁמְשִׁי וְנָמַס"</poem>
רבנו תם עונה לו בענווה, בשיר הכתוב באותו המשקל בדיוק, ובכך מוכיח את כישרונו לכתוב במשקלים ספרדיים:
"אֲבִי עֶזְרִי יִשִׁׁיבוּהוּ סְעִפָּיו / אֲשֶׁר נָתַן יְדִידוֹ בֵּין אֲגַפָּיואֲנִי עֶבֶד לְאַבְרָהָם לְמִקְנָה / וְאֶקּוֹדָה וְאֶשְׁתַּחֲוֶה לְאַפָּיו"</poem>
ומשיב לו ראב"ע בשורות שיר שיש בהן הכרה בגדלותו של ר"ת ובמידותיו, הכתובות אף הן באותו המשקל:
<poem>"הֲנָכוֹן אֶל אֲבִיר עַם-אֵל, וְרוֹעָם / לְהַשְׁפִּיל רֹאשׁ בְּמִכְתָּב אֶל בְּזוּי עַם
וְחָלִילָה לְמַלְאַךְ הָאֱלֹהִים / אֲשֶׁר יִקּוֹד וְיִשְׁתַּחֲוֶה לְבִלְעָם"

הערכת הדורות לרבנו תם
חכמי דורו פנו אליו בשאלותיהם כאל גדול הדור, וכתבו אליו בהכנעה וביראת כבוד, ופתיחות שאלותיהם מלאות דברי הערצה. לדוגמה: ; .
במות רבנו תם קוננו בו הדור, וכלשון בן אחותו, הר"י הזקן, . תלמידו ר' חיים הכהן אמר: , (כלומר שר"ת בעיניו היה גדול הדור ולכן הוא סבר שצדיקים אינם מטמאים במיתתם כדוגמת רבי הקדוש בדברי הגמרא בכתובות).

ביטוי לדעת הדורות הבאים על רבנו תם נמצא בדברי ר' יצחק בן ששת, הריב"ש, אשר הביע בכמה מקומות את הערכתו הרבה לחכמי הצרפתים בכלל ולרבינו תם בפרט, באמרו (תשובה שצ"ד): . ובהמשך התשובה כתב: . בני דורו העריצוהו לא רק בגלל חריפותו ובקיאותו; הם ראו בו אישיות של מנהיג ודבר לדור, בעל כוח השפעה והכרעה. ותלמידיו הכירו בו את המורה, שהראה להם דרך חדשה בלימוד התלמוד.

האגדה העממית (מהמאה ה-16) מבטאת את מידת ההערכה שהיה לר"ת על עצמו וגם את מידת ההכרה שהוא זכה לה, בסיפור זה: "וקבלתי ששמע ר"ת קול בכייה כשמת רש"י ושאל מה קול הבכי? ואמרה לו אמו, כמדומה לי על שכבה נר ישראל, אמר אני אחזור ואדליקהו"''.

המשורר איציק מאנגר כתב את השיר ביידיש "רבנו תם", שהושר בפי חוה אלברשטיין. השיר תורגם לעברית בידי דן אלמגור ונכלל במופע "איש חסיד היה". השיר מספר על מכתב ששולחת מלכת טורקיה לרבנו תם ומתוודה על אהבתה אליו, אך אשתו של רבנו תם זועמת על הווידוי ואומרת שאין די לבעלה בה.

תפילין דרבנו תם

את שתי הדעות במחלוקת הקדומה בעניין סדר הפרשיות בתפילין, נהוג לקרוא על שם רבנו תם וסבו, רש"י, עד היום ישנה חלוקה בין 'תפילין של רש"י' ל'תפילין של רבנו תם'. הגם כי המנהג להניח תפילין בנוסח רש"י, ישנם המחמירים ומניחים שני זוגות תפילין, זה אחר זה או ביחד. במסורת שכמותה פסק רש"י, סדר הפרשיות הוא "קדש", "והיה כי יביאך", "שמע ישראל", "והיה אם שמוע". למסורת שכמותה פסק רבנו תם הסדר הוא "קדש", "והיה כי יביאך" "והיה אם שמוע" ו"שמע ישראל".

שיטתו בזמן בין השמשות
בהלכה מוזכרת שיטתו בזמן בין השמשות כ"שיטת רבינו תם" ולדעתו צאת השבת 72 דקות לאחר השקיעה, כדעתו פסקו עוד ראשונים וכן השולחן ערוך.

הרב ד"ר אליהו רחמים זייני במאמר שפורסם בספרו "עץ ארז" (כרך ה'), טוען כי רבנו תם "לא שמע על צאת הכוכבים דרבנו תם", וכי הבנה שגויה של דבריו הולידה את המושג 'שתי שקיעות'.

 חיבוריו 
פירושים ותוספות על התלמוד. פירושיו הם היסוד הראשון לכל קובצי התוספות.
 ספר הישר חיבור שאותו כתב ר"ת, ובו חידושיו על התלמוד ותשובותיו בהלכה, שהוא מעין אסופה בת שני חלקים של שו"תים ופרשנויות לתלמוד.
 ספר ההכרעה ספר בדקדוק ובו הוא מכריע בין מנחם בן סרוק לבין דונש בן לברט.
תיקון ספר תורה ובו הלכות ספר תורה.
סדר הגט ובו צורת כתיבת גט, הלכותיו ותנאיו.
חיבר גם חיבורים על הכתובים, ולא הגיעו אלינו אלא מעט מציטוטים על ספר איוב
מחזור שכלל הלכות תפילה
 חיבר מספר פיוטים

 תלמידיו 
ר' שלמה לוריא (המהרש"ל) כותב כי "שמונים בעלי תוספות היו בפרק אחד לפני רבנו תם וכל אחד הגיע להוראה .... ותלמידים לרוב בלי מספר". להלן רשימה חלקית של תלמידי רבנו תם. רובם מוזכרים בתוספות או בספר הישר:
 ר' אהרן בן ר' יוסף, שקרא לעצמו "קטן מתלמידיו" (כנראה בנו של ר' יוסף בן משה).
 ר' יעקב ישראל בן ר' יוסף.
 ר' חיים מפריז בן ר' חננאל הכהן.
 ר' משה בן ר' אברהם מפונטייזה (Pontoise).
 ר' יוסף דאורליינס (Orleans) שככל הנראה הוא רבי יוסף המכונה "בכור שור".
 ר' אברהם בן ר' יוסף מאורליאנש.
 ר' יעקב מאורליינש, המכונה גם "רבנו תם מאורליינש", נהרג על קידוש השם ב-1189 בלונדון ביום הכתרתו של המלך ריצ'רד לב ארי.
 ר' יום טוב בן יצחק מיואני (Joigny) נהרג על קידוש השם בפרעות יורק (York) בשנת 1191.
 ר' מנחם בן ר' פרץ.
 ר' יעקב מקורביל (Corbeil) נהרג על קידוש השם במגנצא בשנת 1192.
 ר' יהודה מקורביל (אחיו של ר' יעקב מקורביל).
 ר' אברהם מבורגויל (Bourgueil).
 ר' יצחק בן ברוך (אולי היה מזכירו של ר"ת כשחי. הוא ענה לשואלים בשם ר"ת).
 ר' אליעזר בן ר' שמואל ממיץ (הרא"ם הראשון).
 ר' משה בן ר' שלמה הכהן (רבו של הראבי"ה).
 ר' יצחק בן מרדכי מפראג (ריב"ם האשכנזי, להבדיל מריב"ם הצרפתי אחי ר"ת), פעיל ברגנשבורג.
 ר' אפרים הגדול בן ר' יצחק בן ר' אברהם הזקן מרגנשבורג הידוע גם כרבי יקיר.
 ר' אליעזר בן ר' יצחק מביהם (פראג).
 ר' יצחק בן יעקב "הלבן" מבוהמיה.
 ר' פטר בן יוסף – נהרג על קידוש השם בימי מסע הצלב השני.
 רבי משה הגולה מקיוב
 ר' יצחק הגר מהונגריה.
 רבי יוסי מטרינטו.

 משפחת רש"י 

 לקריאה נוספת 
 שלום אלבק, "יחסו של רבנו תם לבעיות זמננו", ציון ג/ד, תשי"ד / 1954. 
 גדליה לסר, "תפיסת השורש של רבנו תם", לשוננו, אלול התשע"ג. 
 אברהם (רמי) ריינר, "רבנו תם – פרשנות, הלכה, פולמוס", הוצאת אוניברסיטת בר-אילן, 2021
 אברהם (רמי) ריינר ויוסף מרדכי דובאוויק, "תשובות רבנו תם", הוצאת מקיצי נרדמים, 2025

קישורים חיצוניים




 אברהם ריינר, רבינו תם: רבותיו (הצרפתים) ותלמידיו בני אשכנז: ע"פ ניתוח יצירתו הספרותית ומקבילותיה, עבודה לשם קבלת תואר מוסמך, האוניברסיטה העברית, תשנ"ז.
 אברהם ריינר, רבנו תם ובני דורו: קשרים השפעות ודרכי לימוד בתלמוד - עבודה לשם קבלת תואר דוקטור, האוניברסיטה העברית, תשס"ב.
 אברהם ריינר, תקנה, הלכה ומה שביניהן: הלכות גיטין לרבנו תם כמראה חברתית, תרביץ פב (תשע"ד) עמ' 139–164

 סריקת ספר ההכרעה לרבינו תם ולצידם דברי מנחם ודונש ביניהם הכריע, הקדמה והבדלי נוסח בעריכת צבי פילפובסקי, מקיצי נרדמים, לונדון ה'תרט"ו (אתר דעת).



הערות שוליים

קטגוריה:בעלי התוספות
קטגוריה:משפחת רש"י
קטגוריה:יהודים הקבורים בצרפת
קטגוריה:מחברי ספרי שו"ת: ראשונים
קטגוריה:פייטני אשכנז וצרפת
קטגוריה:ראשוני צרפת
קטגוריה:טרואה: רבנים
קטגוריה:נפטרים ב-1171
קטגוריה:יהודי צרפת במאה ה-12