נטורי קרתא

נְטוּרֵי קַרְתָּא (מארמית: שומרי העיר) היא קבוצה חרדית המתנגדת להקמת מדינה יהודית לפני ימות המשיח. חבריה מתנגדים לציונות ולזכות הקיום של מדינת ישראל, בה הם רואים "התגרות באומות" הגורמת לשפיכות דמים במלחמות ובפיגועים. הקבוצה קרובה בהשקפתה לעדה החרדית, אך נחשבת קיצונית ממנה.

חלקם הגדול של נטורי קרתא בישראל (כ-700 משפחות) מתגוררים בשכונת מאה שערים בירושלים, המהווה את מרכז קהילתם, ובנוסף בקהילות בבית שמש (כ-350 משפחות), ניו יורק (כ-2,000 משפחות) ובלונדון. בישראל הקבוצה היא "פרושית" (ליטאית) לעומת הקבוצות מחוץ לארץ שברובן חסידיות. הם מרבים בפעילויות מחאה כנגד מדינת ישראל, כנגד חילולי שבת וכנגד זרמים חרדיים אחרים, לעיתים אף נגד העדה החרדית. חלק קטן מאנשי הקבוצה אף נוקט עמדות רדיקליות יותר, כגון קריאה להקמת מדינה פלסטינית "מהנהר עד לים" ונקיטת פעולות אלימות. אלו מכונים בציבור "סיקריקים" ולעיתים מוקצים מן הרחוב החרדי.

מקור השם
השם "נטורי קרתא" לקוח מתוך מדרש:

בראשית דרכה כינתה הקבוצה את עצמה חבורת החיים. ב־1936 דבק בה הכינוי נטורי קרתא, שבא מחתימתם על כרוז שהתנגד למגבית כופר היישוב שכלל את הציטוט הנ"ל לצד חתימה בשם "נטורי קרתא של העדה החרדית".

היסטוריה
ראשיתה של נטורי קרתא בשנת 1935, כאשר פרשו הרב עמרם בלוי (מבני כולל שומרי החומות - כולל הונגריה), הרב אהרן קצנלנבוגן (מבני כולל ליטא) ואחרים מאגודת ישראל, בשל מתינותה לדעתם. הם הקימו קבוצה בשם "חברת החיים". בשנת 1938 פרסמה הקבוצה כרוז נגד כופר היישוב שעליו חתמה בשם "נטורי קרתא" ומאז דבק בהם כינוי זה.

בשנת ה'תש"ה, 1945, פרשה גם 'העדה החרדית' מאגודת ישראל, ודגלה אף היא בהתבדלות ובקיצוניות. עם זאת נטורי קרתא נשארו כקבוצה עצמאית, קיצונית יותר. בהמשך היו מספר חיכוכים בין אנשי נטורי קרתא לעדה החרדית, בין היתר בשל נישואיו של הרב בלוי עם הגיורת רות בן דוד. מהדמויות הבולטות בקבוצה היה לייבל'ה וייספיש.

 קהילות נטורי קרתא 
 קהילת בלוי 
הפיצול הראשון והעיקרי בקבוצת נטורי קרתא היה בשנות ה־60, כאשר אנשי הרב אורי בלוי, בנו של רבי עמרם, התקרבו לעדה החרדית. הרב אלימלך בלוי, אחיו של הרב אורי, אף שימש כעורך ביטאון העדה עד פטירתו. פלג זה אינו מכונה יותר בשם "נטורי קרתא".

 קהילת תורה ויראה 

ממוזער|שמאל|250px|בית המדרש "תורה ויראה" נטורי קרתא
ממוזער|250px|הפגנת נטורי קרתא במאה שערים, 1985

יתר חברי הקהילה התפצלו לפלג "תורה ויראה", על שם הישיבה שבה מרוכזים אנשיו, בראשות הרב חיים קצנלנבוגן, חתנו של רבי עמרם בלוי. פלג זה התחזק בשלילתו את המדינה והוא כיום הפלג המרכזי בתנועה. לאחר פטירת הרב חיים קצנלנבוגן, עמדו בראש הפלג גיסו הרב אברהם יעקב עפשטיין ובנו הרב זעליג ראובן קצנלנבוגן, העומד אף בהנהלת ישיבת "תורה ויראה" ומוסדותיה.

פלג "תורה ויראה" מוציא לאור ירחון השקפה בשם "החומה", שעורכו היה הרב אברהם יעקב עפשטיין, ביטאון אקטואליה דו שבועי בשם "האמונה" וביטאון תורני שנתי בשם "העמק". יש לקהילה מוסדות לימוד לכל טווח הגילאים: תלמוד תורה במרכז שכונת מאה שערים בירושלים, ישיבה קטנה "תפארת הגר"א" בסמיכות למאה שערים, ישיבה גדולה "בית הלוי" בבית שמש, וכן כולל אברכים לגברים נשואים. בנוסף לכך קיים בעיר בית שמש תלמוד תורה נוסף השייך לזעליג ראובן קצנלנבוגן, אך אינו מזוהה רשמית כשייך למוסדות "תורה ויראה" והוא נקרא בשם "רמ"א".

בראשית המאה ה-21 נוצר פיצול גדול בין אנשי "תורה ויראה". הפיצול נבע, בין היתר, ממחאתו של הרב ירחמיאל ישראל יצחק דומב על הזדהותם של אנשי משה הירש, גיסו של בלוי, ושל אנשי נטורי קרתא המתגוררים מחוץ לישראל עם ארגונים פלסטיניים. הירש היה ידוע בקשריו הטובים עם יאסר ערפאת ומונה על ידו לתפקיד "שר לענייני יהודים" ברשות הפלסטינית וכחבר המועצה הלאומית הפלסטינית. פעילותו של הירש הייתה שנויה במחלוקת פנימית בתוך נטורי קרתא, ופרט אליו, אנשי נטורי קרתא הפנו את מרבית משאביהם פנימה לסכסוכים שונים בקהילתם. לאחרונה התקרב הפלג יותר לחוגי העדה החרדית.

 קהילת אוהל שרה 
שמאל|ממוזער|250px|כיתוב באנגלית המציג את העמדה "שואת הציונות", מאה שערים

הפלג שפרש מ"תורה ויראה" על רקע אמונתו בפעילות אנטי-ציונית חריפה יותר משתכן כיום בבית הכנסת אוהל שרה. פלג זה עמד תחת הנהגתם של הרב שמעון אליהו קרישבסקי (תרפ"ח, 1928 - י"ח באב תשע"ב, 6 באוגוסט 2012), לשעבר ראש הכולל ב"תורה ויראה", והרב ראובן מרצבך, מראשי הכולל. הדמויות התורניות המזוהות אתם הן רבי חנינא אברהם לייטנר מארצות הברית (נפטר י"ז בחשוון תשס"ח) ורבי משה בער בעק ממונסי שבארצות הברית (נפטר מקורונה ד' באייר תשפ"א).

לפלג "אוהל שרה" ביטאון חודשי בשם "שורא דקרתא", המתחרה ב"החומה" של תורה ויראה. כמו כן מוציאים אנשים מפלג זה את העלונים השבועיים "האמת", "משמרת היהדות", "לידע ולהודיע" ו"קול יראים". לאחר פרישתם מ"תורה ויראה", פתחו אנשי הפלג את תלמוד תורה "חומת יהושע" וישיבה לצעירים "משמרת ירושלים - מתיבתא דר' אהרן". נפתחה גם ישיבה לבוגרים, אך בשל מתיחויות בין החברים, באמצע שנת 2009 פרשו רוב הבחורים הבוגרים לישיבה חדשה.

 קהילות מונסי ובריטניה 
לנטורי קרתא מרכז במונסי, בראשות הרב משה בער בעק שעזב את ישראל בגלל התנגדותו לציונות. הקבוצה מכנה את עצמה "נטורי קרתא הבין-לאומית". קבוצה נוספת קיימת בבריטניה. קבוצות אלה מקיימות קשרים עם איראן ונשיאה לשעבר מחמוד אחמדינז'אד ומרבות להשתתף בהפגנות פרו-פלסטיניות נגד מדינת ישראל.

 אידאולוגיה 
ממוזער|שמאל|250px|פשקוויל נגד ההולכים לאיראן

אנשי נטורי קרתא שותפים לפרשנות של הרב חיים אלעזר שפירא, הרב יואל טייטלבוים ואחרים, לפיה ישנו איסור חמור להקים מדינה יהודית לפני בוא המשיח, גם אם תהיה מדינת הלכה. הביסוס ההלכתי לגישתם הוא שלוש השבועות (למעשה שש) המצוינות בגמרא וכוללות בין היתר:
שלא יעלו ישראל בחומה
שלא ימרדו בגויים
שלא ידחקו (נוסח אחר: ירחקו) את הקץ

הם רואים במדינת ישראל והצלחתה אחת מתחבולותיו של השטן ומייחלים לביטולה. אנשי הקבוצה נוהגים לשרוף את דגל ישראל בפורים ובל"ג בעומר, ולהניף את הדגל הפלסטיני. הם מפגינים נגד מוסדות חינוך הנוטלים תקציבים ממשלתיים ותוקפים חיילים מהמגזר החרדי, המכונים על ידיהם חר"דקים. חלקם מגדירים את עצמם כאזרחי פלסטין ולא כאזרחי מדינת ישראל.

הם טוענים שהעדה החרדית אינה עקבית בעמדתה, ובדברים רבים פועלת נגד הרוח הרשמית, למשל כיבוד פוליטיקאים ציונים, מתן כשרות למפעלים המזוהים עם המפעל הציוני וכדומה. אנשי הקבוצה משתלחים גם בחברי הכנסת החרדיים ובמנהיגיהם הרוחניים בשל השתתפותם בבחירות לכנסת ונימוקים נוספים. בין היתר השמיצו את הרב אהרן יהודה לייב שטיינמן בגלל תמיכתו בחוק טל ובנח"ל החרדי. ראש עיריית ירושלים החרדי אורי לופוליאנסקי הותקף בצאתו מבית הרב אלישיב, בשל תפקידו הרשמי במדינה. אנשי הקבוצה קראו לרב אלישיב "קוקניק" (תלמיד של הרב קוק) ואף זרקו לעברו אבנים, עקב הסכמתו להעתקת קברים בכביש פסגת זאב.

 מחלוקות 
שמאל|ממוזער|250px|הפגנה של נטורי קרתא בריטים בעד לבנון ופלסטין בכיכר טרפלגר שבעיר לונדון, 2006
נושאים נקודתיים שבהם אין אחידות דעה או התנהגות בקרב אנשי העדה החרדית ונטורי קרתא (חלק מהם אינדיבידואלים ואינם קשורים לקהילה):
 האם יש איסור לבקר בקברי צדיקים במקומות שכבש צה"ל במלחמת ששת הימים.
 האם מותר ליהנות מתקציבי ביטוח לאומי.
 חברות בקופת חולים.
 שימוש בשירותי תחבורה של אגד.
 שימוש במוצרי תנובה.

המחלוקת הבולטת ביותר נוגעת לשיתוף הפעולה עם אויבי מדינת ישראל. כדי לעכב את צמיחת המדינה, נוהגים הקיצוניים (בעיקר קבוצה של תושבי חו"ל המכנה עצמה נטורי קרתא הבין-לאומית) לחבור לאויבי המדינה. אולם שאר הקנאים יוצאים נגד החבירה לאויבי המדינה ופרסמו מודעות נגדם.

אנשי "תורה ויראה" מתנגדים לפגישות עם שונאי ישראל, בעוד אנשי "אוהל שרה" אינם מתנגדים וחלקם אף תומכים בזה. כמו כן, אנשי "תורה ויראה" מעדיפים את ההתנגדות הרעיונית, לעומת אנשי "אוהל שרה" שנוטים יותר לפעילות ציבורית באמצעות הפגנות, הפצת עלונים, פאשקוילים ומודעות רחוב. בקהילת "תורה ויראה" כלל לא מרשים לבחורים (גברים רווקים) להשתתף בהפגנות.

ממוזער|שמאל|249x249px|מחאה של אנשי 'נטורי קרתא' בארצות הברית בעד שחרור פלסטין ונגד הכיבוש הישראלי
הקיצונים מבין אנשי הקבוצה שומרים על קשר עם מנהיגים העוינים למדינת ישראל, בהם פלסטינים, ומשתתפים בהפגנות של מוסלמים כנגד ישראל ומופיעים רבות בתקשורת. לדבריהם, הערבים והאיראנים שעמם הם עומדים בקשר הם אויבים של הציונות והמדינה ולא של היהודים, ושישנה תועלת בהתקרבות אליהם. בפרט עמדו בקשר עם יאסר ערפאת, אשר מינה את איש הקבוצה, משה הירש, כשר לענייני יהודים ברשות הפלסטינית, מינוי שלא החזיק מעמד זמן רב. נטורי קרתא גינו את מבצע עופרת יצוקה. קבוצה זו הונהגה על ידי הרב משה בער בעק. תמכו בה הרב יואל מורגנשטרן אב"ד שרמש והאחים הרב אליעזר חיים בלום אב"ד קאשוי והרב שמחה ישראל בלום דומ"צ קאשוי. גם הרב חנינא אברהם לייטנר תמך בה.

בסוף שנת 2005, נסעו כמה מאנשי נטורי קרתא לוועידה להכחשת השואה בטהראן, ונפגשה עם נשיא איראן מחמוד אחמדינז'אד. נסיעה זאת נחשבה חציית קו אדום גם בעיני חלק מתומכיהם, שסברו שצעד כזה מזיק לתדמיתה של העדה החרדית כולה: רבי יקותיאל יהודה טייטלבוים מסאטמר יצא במודעה נגד "המתפרצים בלבוש קנאות ועושים מעשי טירוף ללכת שלובי זרוע עם הערבים" ורבני בית הדין של העדה החרדית הגדירו את ההשתתפות בכנס כ"חילול השם נורא". גם הרב ירחמיאל ישראל יצחק דומב, מהבולטים שבמנהיגי נטורי קרתא בלונדון, יצא בגילוי דעת פומבי שבו כתב כי הנפגשים אינם חלק מנטורי קרתא אלא "בודדים מטורפים". עם זאת, לאורך השנים נמשכו פגשים של אנשי נטורי קרתא עם מנהיגים ערבים. באוגוסט 2011 ביקרו אנשי הקבוצה את השייח ראאד סלאח כששהה בלונדון.

בשנת 2023 נכנסו מספר חברים בארגון למחנה הפליטים ג'נין לביקור הזדהות עם מספר מחבלים שהשתחררו מן הכלא הישראלי כמה ימים קודם. החברים נעצרו על ידי המשטרה לחקירה יום לאחר מכן. באוגוסט 2023 פורסם כי חבר מנטורי קרתא נאשם בניסיון ריגול עבור איראן, והביע נכונות ״לרצוח ציוני״.

במהלך מלחמת חרבות ברזל הפגינו מספר חברי נטורי קרתא נגד ישראל בניו יורק ובריטניה, הרב יקותיאל יהודה טייטלבוים, האדמו"ר מסאטמר, יצא נחרצות נגד השתתפותם בהפגנות. חלק מחברי הקבוצה אף השתתפו בהלווייתו של ראש הלשכה המדינית של חמאס איסמעיל הנייה, בהלווייתו של נשיא איראן ראיסי, ואף עלו לקברו של עימאד מורנייה. בנוסף, בדצמבר 2023, נציג נטורי קרתא השתתף בוועידה הבין לאומית לתמיכה בפלסטינים בטהראן.

 המנון 

לקבוצה שיר המושר בהזדמנויות ובאירועים שונים ומזוהה אתם, אך גם עם קבוצות חרדיות אנטי ציוניות נוספות. לשיר מספר נוסחאות. המפורסם שבהם:

 ראו גם 

 העדה החרדית
 חסידות תולדות אהרן

לקריאה נוספת
רונן יצחק, "פעילותם של נטורי קרתא נגד הקמת המדינה", כיוונים חדשים: כתב עת לציונות וליהדות, 9 (אוקטובר 2003), עמ' 158–174
 בנימין בראון, מדריך לחברה החרדית, עם עובד והמכון הישראלי לדמוקרטיה, תשע"ז
 קימי קפלן, עמרם בלוי: עולמו של מנהיג נטורי קרתא, ירושלים: הוצאת יד יצחק בן-צבי, 2017, עמ' 43 - 93.

קישורים חיצוניים


 דף היוטיוב של נטורי קרתא (באנגלית)

 בנימין בראון, "יחס החרדים למדינה", בתוך: כשיהדות פוגשת מדינה
 זאב גלילי, מנטורי קרתא דרך חסידי סאטמר ועד כת "לב טהור", באתר "היגיון בשיגעון", 24 במאי 2009


הערות שוליים

*
קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:יהדות חרדית