פרדריק קיש

פרדריק (פרד) הרמן קיש (באנגלית: Frederick Hermann Kisch, 23 באוגוסט 1888 – 7 באפריל 1943) היה איש צבא יהודי-בריטי ומנהיג ציוני.

 ביוגרפיה
קיש נולד בהודו להרמן מיכאל קיש (ממשפחת קיש) ולאליס שרלוט לבית אלקין, ואח לססיל, אתל, אוולין ודורותי. המשפחה הייתה משפחה יהודית-בריטית שמוצאה מפראג. אביו כיהן כמנהל הדואר בבנגל, ובהמשך כמנהל הדואר ההודי.

הוא למד בקולג' היהודי בלונדון, ולאחר מכן בקליפטון קולג'  בבריסטול, ואחרי לימודים באקדמיה הצבאית המלכותית בווליץ', הוסמך כקצין ביולי 1907.

בשנים 1909–1914 שירת כקצין בחיל ההנדסה הבריטי בהודו. עם פרוץ מלחמת העולם הראשונה נשלח לצרפת, בה נפצע פעמיים. לאחר החלמתו נשלח לעיראק, שם נפצע בשלישית. בעקבות זאת עבר לשרת במחלקת המשטרה הצבאית החשאית במשרד המלחמה בלונדון עד סיום המלחמה. עם תום המלחמה שימש חבר במשלחת הבריטית לשיחות השלום בפריז.

בנוסף היה קיש חבר במסדר הבונים החופשיים.

פעילות ציונית
בדצמבר 1922 הצטרף להנהלה הציונית והיה מנהל המחלקה המדינית של ההנהלה הציונית בירושלים בשנים 1923 עד 1929. מתוקף תפקידו עסק במגעים עם הבריטים על מגוון נושאים הקשורים ליישוב היהודי בארץ ישראל, בהם "חוק הנתינות", שקבע מתן אזרחות ארץ ישראלית לעולים, ארגון שלטון עצמי במועצות מקומיות וחקיקת חוקים. קיש תמך בפעילות משותפת של יהודים וערבים להטבת תנאי החיים בארץ ישראל והטיף לאחדות כל הפלגים בציונות. הוא הזהיר שמאבקים בין הפועלים למעבידים נותנים רושם רע לגורמים בין לאומיים העלולים לחשוש מהשפעה קומוניסטית של העולים מרוסיה.

בשנת 1929 התמנה לראש המחלקה המדינית של הסוכנות היהודית, שבאה במקום המחלקה המדינית של ההנהלה הציונית, תפקיד אותו מילא עד 1931, עת התפטר והוחלף על ידי חיים ארלוזורוב. בשנת 1932 התמנה לחבר מועצת הדרכים הארץ ישראלית. בשנה זאת עבר להתגורר בתל אביב, ופתח את "האגודה לעידוד המסחר בין בריטניה וארץ ישראל". קיש נכנס לשותפות עם רוזנגארט בניסיונות דיג במפרץ אילת, אולם ניסיונות אלו נכשלו. בשנת 1934 עבר לחיפה, בה בנה את ביתו (אשר לימים, בשנת 1958, נרכש על ידי עיריית חיפה ועל גבי המגרש שלו הוקם מוזיאון טיקוטין לאומנות יפנית). הוא המשיך בפעילות ציבורית מקומית וארצית. ביולי 1938 הגיש למפקד משטרת המנדט בחיפה תזכיר על המצב הביטחוני עם דרישות היישוב היהודי.

ממוזער|קיש, זמן קצר לפני מותו
קיש התנגד להסכם ההעברה, טען שתועלתו קטנה וראה בו "מוסד מזיק לאינטרסים היהודיים, ואולי אף כמוסד שסופו להמיט עלינו שואה איומה". בנובמבר 1937 זכה בתביעת דיבה נגד סאטון האצ'יסון אשר פרסם עליו שהוא מעל בתפקידו כקצין בצבא הבריטי בגלל אהדתו לבולשביזם. קיש קיבל התנצלות, פיצוי של מאה לירות והוצאות משפט.

בזכות הרקע הבריטי והצבאי שלו זכה להתקרב אל בכירי המנדט, ואף אל מנהיגים ערבים. קיש היה מתון בדעותיו וניסה ליצור יחסים תקינים עם ערביי הארץ. הוא התקרב לשריף חוסיין בן עלי, שהכריז על עצמו מלך חג'אז, ולבנו האמיר עבדאללה.

בתחילת מאי 1939 נפצע קיש בהתרסקות מטוס שטס מאלכסנדריה לדרום אפריקה. הפציעה לא מנעה ממנו להמשיך במשימת גיוס הכספים עבור הקרן הקיימת, עבורה טס לדרום אפריקה.

בספורט
במקביל לעבודתו בהסתדרות הציונית, כיהן קיש כנשיא כבוד של הסתדרות "מכבי" מתחילת שנת 1926. באמצע 1927 התפטר מתפקיד נשיא הכבוד של מכבי בהסבירו שאינו יכול להקדיש זמן מספק לתפקיד בגלל עומס עבודתו. בעיתונות הועלו השערות שונות לגבי סיבות שעומדות מאחורי ההתפטרות. לאחר סיום תפקידו במחלקה המדינית של הסוכנות היהודית, המשיך קיש בפעילות בתחום הספורט. עם הקמת הוועד האולימפי הארץ ישראלי, נתמנה קיש ליו"ר הוועד, ובמסגרת תפקידו זה ניהל מגעים עם הוועד האולימפי הבין לאומי. כן כיהן בנשיאות "מכבי".
ממוזער|בית קיש בחיפה, במרומי הכרמל, שדרות הנשיא 89. כיום נמצא בבית מוזיאון טיקוטין לאומנות יפנית.

מותו
עם פרוץ מלחמת העולם השנייה שב לשרת בצבא הבריטי בצפון אפריקה. לאחר שחרור בנגאזי התמנה למושלה והועלה לדרגת קולונל, ובהמשך התמנה לקצין הנדסה ראשי של הארמייה השמינית בצפון אפריקה, והועלה לדרגת בריגדיר. תחת פיקודו של ברנרד לו מונטגומרי.

קיש, שהיה הקצין היהודי הבכיר ביותר בצבא הבריטי בתקופתו, נהרג במהלך שירותו, כאשר עלה על מוקש בתוניסיה, באפריל 1943. הוא נקבר בבית הקברות הצבאי הבריטי באנפידאוויל (Enfidaville), כ-100 ק"מ דרומית לעיר תוניס. בעקבות נפילתו, הורד הדגל על בית המוסדות הלאומיים לחצי התורן. מייד לאחר מותו, הוחלט להנציח את שמו על ידי נטיעת יער בסביבת קריית ענבים לזכרו, וכן בהקמת יישוב לחיילים משוחררים לכשישובו בסוף המלחמה. לפעולה זאת התגייסו נכבדים בריטיים, בהם וינסטון צ'רצ'יל, והיא התממשה ב-1946 עם הקמת כפר קיש. ועד ידידי הטכניון בארצות הברית הקדיש 500,000 דולר להקמת מעבדות בטכניון לזכרו. בנוסף, על שמו רחוב מרכזי בכרמל בחיפה ורחובות נוספים ברחבי ישראל.

 משפחתו 
קיש נישא בנישואים ראשונים לרות לאורה לבית פרנקלין, ולזוג נולדו שני ילדים (מיכאל סמואל ויונתן בנג'מין). בהמשך נישא לג'יאן לבית קולין.

נכדו, יואב קיש (בנו של מיכאל), הוא טייס קרב בחיל האוויר הישראלי ובאל על לשעבר, חבר הכנסת, ושר החינוך מטעם הליכוד. בנוסף יש לו עוד ארבעה נכדים.

לקריאה נוספת
ספרו:
 יומן ארץ-ישראלי, הקדמה מאת דייוויד לויד ג'ורג', תרגום מאנגלית: יצחק עבאדי. הוצאת אחיאסף, תרצ"ט.
עליו:
Norman Bentwich & Michael Kisch, Brigadier Frederick Kisch, Vallentine Mitchell, London, 1966
משה יגר, תולדות המחלקה המדינית של הסוכנות היהודית, פרק ג', ירושלים: מוסד ביאליק, 2011

קישורים חיצוניים

 פרדריק הרמן קיש באתר ועדת חבר העמים לקברי מלחמה

 ; ; 




הערות שוליים

קטגוריה:מעוטרי אות השירות המצוין
קטגוריה:אנשי העלייה השלישית
קטגוריה:מתנדבי היישוב לצבא הבריטי
קטגוריה:קצינים בריטים במלחמת העולם הראשונה
קטגוריה:יהודים בצבא הבריטי במלחמת העולם הראשונה
קטגוריה:קצינים בריטים במלחמת העולם השנייה
קטגוריה:אנשי צבא בריטים שנהרגו במלחמת העולם השנייה
קטגוריה:יהודים בצבא הבריטי
קטגוריה:אישים שעל שמם יישובים בישראל
פרדריק
קטגוריה:מסדר האמבט: עמיתים
קטגוריה:ארץ ישראלים שנהרגו במלחמת העולם השנייה
קטגוריה:ציונים ילידי המאה ה-19: אנשי היישוב
קטגוריה:בריטים שנולדו ב-1888
קטגוריה:ארץ-ישראלים שנולדו ב-1888
קטגוריה:בריטים שנפטרו ב-1943
קטגוריה:ארץ-ישראלים שנפטרו ב-1943