פרשיות ריגול בישראל

מאז הקמתה עוררה ישראל עניין של סוכנויות מודיעין. הסכסוך הישראלי-ערבי ומיקומה האסטרטגי הפכו אותה ליעד מודיעיני מועדף. ארגוני הביון הזרים השקיעו מאמצים בהחדרת מרגלים לישראל. מידת הצלחתם הייתה לרוב מוגבלת, אך היו להם גם הישגים בולטים.

פרשיות ריגול נודעות
 שם  תיאור  שנת מעצרו  גזר דינו  שוחרר מכלאו זאב אבני  דיפלומט יהודי ישראלי שפעל בישראל בשירות הביון הסובייטי מתוך רגשות אהדה לקומוניזם.  1956  14 שנות מאסר  1965 רפעאת אל גמאל  מרגל מצרי ששוכנע להיות סוכן כפול עבור ישראל. לדיסאינפורמציה שמסר היה חלק מכריע בהטעיה שקדמה למלחמת ששת הימים.   הפך לסוכן כפול  אלכסנדר יולין  ישראלי שבשנות החמישים הציע שירותיו כמרגל לשירותי מודיעין שונים  1956  5 שנות מאסר  אברי אלעד  מהמעורבים בעסק הביש  1957  10 שנות מאסר  1970 לוי לוי  איש השב"כ שהורשע בריגול למען פולין  1958  10 שנות מאסר  1966 קורט סיטה  פרופסור בטכניון שהורשע בריגול למען צ'כוסלובקיה  1960  5 שנות מאסר  1963 ישראל בר  ממקורביו של דוד בן-גוריון, שהורשע בריגול למען ברית המועצות.  1961  15 שנות מאסר  מת בכלא קבוראק יעקוביאן  ארמני יליד מצרים שנשלח לישראל כסוכן של המודיעין המצרי  1963  18 שנות מאסר  שוחרר ב-1966 בעסקת חילופי שבויים אודי אדיב  יליד קיבוץ גן שמואל שריגל למען סוריה.  1972  17 שנות מאסר  1984 מרקוס קלינגברג  עובד של המכון למחקר ביולוגי בישראל שמסר מידע רב לברית המועצות.  1983  20 שנות מאסר  2003 יוסף עמית  רב-סרן ביחידה 504 של אגף המודיעין שהורשע בריגול חמור ומגע עם סוכן זר  1986  12 שנות מאסר  1993 שבתאי קלמנוביץ'  עולה מליטא, בעל עסקים חובקי עולם, שיתף פעולה עם השלטונות הסובייטים במסירת מידע.  1987  9 שנות מאסר  1993 שמעון לוינזון  יליד ירושלים, אלוף-משנה בצה"ל, שירת בשב"כ ובמוסד וכקב"ט משרד ראש הממשלה, ריגל לטובת ברית המועצות  1991  12 שנות מאסר  1999 גונן שגב  בשנות ה-90 היה חבר הכנסת ושר. בשנת 2019 הורשע במסגרת הסדר טיעון בריגול חמור למען איראן ובמסירת ידיעות לאויב.  2018  11 שנות מאסר 

שמואל סמי ברוך
איש עסקים ישראלי שכשל בעסקיו. בשנת 1963 יצר קשר עם המודיעין המצרי באירופה והציע את שירותיו. חזר לארץ כסוכן מצרי ובמימון המצרים הקים מפעל טקסטיל בקריית גת, ששימש כתחנה של המודיעין המצרי. נחשף, נשפט ונדון ל-18 שנות מאסר. שוחרר לאחר 10 שנים ומאז השתלב מחדש בעולם העסקי. נפטר ב-2003.

יורי לינוב
סגירת שגרירות ברית המועצות בישראל בעקבות מלחמת ששת הימים, אילצה את הקג"ב לשלוח כמנהל רשת ריגול קולונל, שלא חסה תחת חסינות דיפלומטית, בשם יורי לינוב, שבמקור יועד לשמש כמרגל בארצות הברית. הוא ערך בארץ כמה ביקורים החל מ-1970. הנזק שגרם היה מועט וגם לסוכנים שהפעיל לא היה ערך רב.

בתחילת 1973 הגיע מידע שאפשר את לכידתו, לאחר שראש הממשלה גולדה מאיר אישרה לעוצרו. לינוב נשבר בחקירה בקלות רבה. במשפטו הוא נידון ל-18 שנות מאסר. לפי דברי סניגורו, עו"ד אריה מרינסקי, הוא חפץ מלכתחילה בעונש כבד, כזה שיחייב את ארצו להתאמץ ולעשות עסקה לשחרורו. בסופו של דבר, לינוב אכן הוחלף באוגוסט 1974 בסילווה זלמנסון, אחת מחוטפי המטוס בלנינגרד ובהיינריך שפטר - יהודי בולגרי עובד או"ם שנעצר על ידי שירות הביטחון הבולגרי ונידון למוות בעוון ריגול, כנראה לשם סחיטת שחרורו של לינוב.

שולחיו של לינוב לא שבעו נחת מתפקודו ומאי עמידתו בחקירה, ומשחזר לברית המועצות - קנסו אותו והשפילוהו, הוא פוטר והורד בדרגה.

בשנות התשעים ליווה אותו צוות ערוץ 2 לארץ במסגרת תוכנית תחקיר, והוא סיפר כי אילו היה הדבר תלוי בו, היה שב לישראל ומעביר בה את שארית חייו.

אולריך שנפט
אולריך שנפט היה חייל גרמני בוואפן אס אס. בתום המלחמה, משסבר שאין לו עתיד בגרמניה, החליט ללבוש זהות של פליט יהודי ולזכות בהטבות שהיו כרוכות אז במעמד זה. הוא שינה את שמו לגבריאל זיסמן, עלה ארצה והיה לקצין בתותחנים.

בשהותו בארץ התאהב באישה נשואה, עולה מגרמניה שבביתה התגורר. זו נפרדה למענו מבעלה. בעקבות פרשיית אהבים זו עזבו שניהם את הארץ.

שנפט חפץ לחזור לגרמניה מולדתו, אולם הקונסוליה הגרמנית באיטליה סירבה להתיר לו להיכנס לארצו (לא ניתן היה להיכנס אז לגרמניה בדרכון ישראלי, שהיה מיועד ל"כל הארצות פרט לגרמניה"). שנפט נתקע באיטליה, פנה לצירות המצרית שם, הציע את שירותיו והעניק למצרים מידע שאליו נחשף בתור קצין. שנפט עבר קורס לסוכני מודיעין בקהיר ובשנת 1957 חזר לארץ למטרת ריגול, עם דרכון מזויף ע"ש דוד וייצברג, נתפס, נשפט וריצה חמש שנות מאסר. אחר כך שב לגרמניה ועקבותיו נעלמו.

נטען כי חזרתו של שנפט לארץ הייתה למעשה בשליחות איש מודיעין ישראלי שהתחזה לסוכן עיראקי. הוא פיתה את שנפט לשוב לישראל על מנת שניתן יהיה למצות איתו את הדין בארץ.

פרשיות נוספות

 ב-1954 מצא את מותו במבצע ברן של המוסד אלכסנדר ישראל (ידוע גם כאלכסנדר איבור, או אבנר ישראל), קצין צה"ל שעמד להעביר ידיעות למצרים.
 ב-1956 נחשפה רשת ריגול שפעלה בישראל למען המודיעין הפולני. לפי הערכת שירות הביטחון, הנזק שגרמה רשת זו לא היה חמור.
 ב-1965 נעצר מרגל רומני שנשלח לישראל כמה שנים לפני כן, במסווה של עולה חדש.
 ב-1999 הורשע ואלרי קמינסקי בריגול ובמסירת ידיעות ל-ק.ג.ב. הוא עלה מברית המועצות בשנת 1976 ועבד בתעשייה האווירית. קמינסקי הואשם במסירת ידיעות לסוכני ה-ק.ג.ב. במשך 17 שנים. כמו כן, העביר לסוכנים הרוסים גם ידיעות שקיבל מבנו, ששירת ביחידה מובחרת. בית המשפט גזר עליו 6 שנות מאסר.
 באוקטובר 2016 החל העיתון "ידיעות אחרונות" לפרסם סדרת כתבות מאת רונן ברגמן, העוסקת בישראלים המוזכרים במסמכיו של וסילי מיטרוחין. לפי כתבות אלה פעלו בישראל כסוכני הקג"ב חברי כנסת, קציני צה"ל, עובדי השב"כ, עובדי תעשיות צבאיות, עיתונאים, אנשי דת ודיפלומטים זרים ששירתו בישראל. עם האישים המוזכרים נמנים חברי הכנסת משה סנה, אלעזר גרנות ויעקב ריפתין, כמו כן מוזכרים שמות של אחד המייסדים של משק המים בישראל יעקב ורדי, והעיתונאית אביבה סטן. אחדים מהסוכנים המוזכרים נלכדו ונדונו למאסר: גרגורי לונדין, שלמה שמלי, סמואל מכטיי, אלכסנדר רדליס וזאב אבני. אחד הסוכנים, שאינו מוזכר בשמו, היה למעשה סוכן כפול.
 בינואר 2022 חשף השב"כ ניסיון של סוכנות המודיעין האיראנית לגייס כמרגלים 5 ישראלים יוצאי איראן. גורם איראני יצר איתם קשר באמצעות הרשתות החברתיות, והם קיבלו ממנו משימות ובצעו אותן תמורת תשלום. בסופו של דבר מרבית הנאשמים זוכו או כתב האישום נגדם בוטל ורק נאשמת אחת הורשעה במגע עם סוכן זר.

 ריגול עבור איראן במלחמת חרבות ברזל 

במהלך מלחמת חרבות ברזל היו ניסיונות איראנים לגייס אזרחים ישראלים לטובת ביצוע משימות שנועדו לפגוע בביטחון מדינת ישראל ובתושביה. הם כללו ניסיונות להשיג מידע מודיעני, להפיץ מסרים אנטי-ישראלים, לפגוע בלכידות החברתית, לפגוע בתשתיות, לזרוע הרס ואף להתנקש באזרחים ובבכירים.

נכון לדצמבר 2024 נחשפו 12 תאי ריגול שהופעלו על ידי סוכנים איראניים. מפרוץ המלחמה ועד מאי 2025 סיכל שב"כ 20 פרשיות ריגול חמורות של ישראלים עבור גורמי המודיעין של איראן והוגשו יותר מ-30 כתבי אישום.

פרופיל המגויסים היה מגוון. יצירת הקשר התבצעה באמצעות רשתות חברתיות. רבים מהאזרחים המגויסים לריגול היו מודעים לכך שהם פועלים עבור איראן. המפעיל האיראני נתן שורת משימות ריגול תמורת תשלום. מי שגויס לריגול נדרש להוכיח לסוכן האיראני כי ביצע את המשימות שהוטלו עליו. לשם כך הוא התבקש לצלם את הפעולה ולשלוח את התמונות והסרטונים לסוכן. עם הזמן הייתה עלייה בחומרת המשימות, ולצד זאת גם עלייה בסכומי הכסף שהמבצע קיבל דרך ארנק דיגיטלי לאחר כל משימה. השלבים הראשונים כללו פעולות כמו ריסוס גרפיטי ותליית שלטים מעוררי פילוג והתססה וצילום בתי ח"כים. בהמשך נדרשו המגויסים לבצע משימות חמורות יותר, כגון מעקב אחר מדענים, צילום מתקנים ואתרים שמערכת הביטחון הגדירה כרגישים, התקנת מצלמות מעקב, גרימת נזק לרכוש ולסמלי שלטון, הצתת יערות ומכוניות ורכישת או העברת כלי נשק וחומרי נפץ. המקרים הקיצוניים ביותר היו תכנון פגיעה בבכירים במערכת הביטחון, במדענים, בבעלי תפקידים בדרג המדיני ובראשי רשויות מקומיות, כולל תכנון של רצח.

 ריגול בקרב ערביי ישראל 
מאז הקמת מדינת ישראל היו נתונים ערביי ישראל בדילמה מוסרית. מצד אחד, הם היו אזרחי המדינה, ומצד שני ראו את עצמם כחלק מהעם הפלסטיני שנמצא בסכסוך עם ישראל. החל מסוף שנות ה-70 ניתן לראות תהליך עקבי ומתגבר של התעוררות לאומית של ערביי ישראל.

לאורך השנים, מדינות ערב וארגוני הטרור הערביים (בעיקר פת"ח, חמאס והג'יהאד האסלאמי הפלסטיני) ניסו לנצל תחושות אלה על מנת להשתמש בערבים ישראלים כמרגלים או סוכנים חשאיים (ראו למשל: חביב ונאיפה קהוואג'י), ואף מחבלים שיקימו תאי-טרור בפנים ישראל ויבצעו פיגועים. בגבול לבנון, נהג ארגון חזבאללה להפעיל ערבים ישראלים כדי לרגל כנגד ישראל ואף כדי לבצע פיגועים. התמריצים שסיפק חזבאללה לא היו לאומיים בלבד, ולרוב כללו גם תמריץ כלכלי: כסף וסמים. כמו כן, ידוע על מקרה בו דרוזים ישראלים (משפחת לטיף מכפר ראמה) העבירו נשק לארגון הטרור.

במהלך האינתיפאדה השנייה חשף השב"כ עשרות התארגנויות טרוריסטיות של ערביי ישראל - חלקן אף הספיקו לבצע פיגועים לפני תפיסתן, ועצר מספר מרגלים שעבדו עבור חזבאללה. ב-2002 נחשפה רשת ריגול מבית זרזיר בראשות סא"ל עומר אל-הייב. ב-2005 הורשעו 5 חברי החוליה בריגול ובסחר בסמים ונידונו לעונשי מאסר כבדים. בשנת 2005 הורשע ג'סאן עתאמלה, בעבר מזכיר מפלגת בל"ד בנצרת, בכך שפעל כ-3 שנים בשורות ארגון החזבאללה, בסיוע פעיל לארגון באספקת מודיעין לביצוע פיגועים ואף סיוע להכנת הפיגועים עצמם.

בשנת 2007 פורסם כי חבר הכנסת עזמי בשארה, יו"ר בל"ד, חשוד שסייע לחזבאללה בזמן מלחמת לבנון השנייה. בעקבות החשדות נמלט בשארה מן הארץ ומצא מקלט בקטר, שם הפך ליועץ מדיני.

בתחילת 2010 נעצר אמיר מח'ול, פעיל ציבור בקהילה הערבית, בחשד לריגול למען החזבאללה. ב-27 באוקטובר 2010 הודה מח'ול בבית המשפט, במסגרת עסקת טיעון, בעבירות ריגול וריגול חמור, מגע עם סוכן חוץ וקשירת קשר לסייע לאויב. ב-30 בינואר 2011 נגזרו על מח'ול 9 שנות מאסר בפועל ושנה אחת של מאסר על תנאי לעבירה דומה. ב-5 במאי 2019 שוחרר מהכלא.

באפריל 2012 פורסם כי הוגש כתב אישום נגד מילאד ח'טיב, תושב מג'ד אל כרום, שגויס לחזבאללה בשנת 2009. על פי החשד במסגרת עבודתו, אסף ח'טיב מידע על אבטחת בכירים ישראלים - בהם הנשיא שמעון פרס.

בשנת 2013 נחקרה ביירות חמוד תושבת מג'ד אל-כרום בחשד לריגול למען חזבאללה. לאחר החקירה ברחה ללבנון בה השתקעה, ומשם ניסתה לגייס בנות ישובה מטעם ארגון חזבאללה.

באוגוסט 2020 נעצרה יסמין ג'אבר, בת 26 תושבת העיר העתיקה בירושלים ועובדת הספרייה הלאומית בירושלים, בחשד לריגול עבור כוח אל קודס האיראני וחזבאללה. היא הורשעה ונגזר עליה מאסר של שנתיים וחצי.

ב-2 בדצמבר 2021 נגזרו בבית המשפט בלוד 30 חודשי מאסר על מאי מסארוה, בת 29 מטייבה, שהורשעה בעבירות של מגע עם סוכן חוץ ומסירת ידיעה לאויב, לאחר שצילמה אתרים ביטחוניים והעבירה את התמונות למפעיל מטעם חזבאללה.

ריגול בקרב הדרוזים תושבי רמת הגולן
הדרוזים היושבים ברמת הגולן עברו אל תחת שלטון ישראלי לאחר כיבוש רמת הגולן במלחמת ששת הימים. עם זאת, נותרה בחלק קטן מאוכלוסיית זו תחושת הזדהות לאומית עמוקה עם סוריה, שבאה לידי ביטוי גם בכמה פרשיות ריגול, אזרחיות וצבאיות.

פרשת השייח כמאל קנג'
ביוני 1971 נעצר השייח כמאל קנג' ממג'דל שמס, שהוגדר כמנהיג הדרוזי הבכיר ביותר ברמת הגולן לאחר מלחמת ששת הימים, באשמת ריגול לטובת סוריה. בכתב האישום שהותר לפרסום רק בחלקו, פורטו האשמות כגון אירוח של חייל סורי קרוב משפחה בביתו שמסר לקנג' מכתבים מראשי המודיעין הסורי, פגישות בדמשק עם אנשי מודיעין סורי, וניסיון גיוס של ישראלי לאיסוף ידיעות מודיעין. לדברי בנו, תאאר אבו סאלח, פועלו העיקרי של אביו היה בהעברת ידיעות למודיעין הסורי על ניסיון ישראלי להקמת מדינה דרוזית עצמאית בשטחה של רמת הגולן וסוריה, ניסיון אותו ניסה קנג' לסכל באמצעות דיווח אודותיו לסורים. קנג' שוחרר ביוני 1973 במסגרת עסקת חילופי שבויים שבה הוחלפו 5 קציני מודיעין סוריים שנחטפו במבצע ארגז ב־3 טייסים ישראלים.

דרור חוטר ישי, שייצג את קנג' במשפטו, טען שמעצרו של קנג' נועד לצורך קלף מיקוח לשחרור הטייסים הטייסים גדעון מגן ובועז איתן והנווט פיני נחמני, שהיו בשבי בסוריה. חוטר ישי סיפר שראש אמ"ן, אהרן יריב אמר לו שהצבא מתנגד למהלך אך המוסד מוביל אותו בכל זאת. כן טען חוטר ישי שראש אגף חקירות בשב"כ אמר לו שהוא הולך לשקר לבית המשפט ושבית המשפט יאמין לו.

רשת הריגול של שכיב אבו ג'בל
בינואר 1973 נתפשה רשת ריגול סורית שמרכזה היה במג'דל שמס. ברשת היו חברים כמה עשרות דרוזים מרמת הגולן (רובם תושבי מג'דל שמס), שפעלו במספר תאים עצמאיים נפרדים. בראש התא המרכזי עמד שכיב אבו ג'בל, תושב הגולן ששירת כקצין מודיעין סורי וחזר לתחומי ישראל במסגרת איחוד משפחות ב־1969. התאים פעלו עוד קודם לבואו של אבו ג'בל, אך אבו ג'בל מיקד את התאים באיסוף מודיעין צבאי. רובם של חברי התאים היו פעילים גם כן באופן אזרחי כנגד השלטון הישראלי ברמת הגולן.

הרשת עסקה בריגול אזרחי (איסוף חומרים גלויים כגון תוכניות לימוד של משרד החינוך, צווים של הממשל הצבאי ועיתונות ישראלית), אך בעיקר בריגול צבאי. חבריה עבדו כפועלי ניקיון בבניין הממשל הצבאי בקונייטרה, כפועלי בניין בהקמת מוצב החרמון וקו בר-לב, וכנהגי הסעות של עובדי מפעלים צבאיים. במסגרת עבודתם אספו מסמכים צבאיים, גנבו מדי צבא ותחמושת, והעבירו תיאור מפורט של מחנות צבאיים, ריכוזי תחמושת ועמדות. חברי הרשת אספו מידע על שדות מוקשים ישראליים בגולן באמצעות התחזות לרועי צאן.

אחד התאים יצר קשרים עם ארגונים פלסטינים בלבנון, ובמסגרת קשר זה שלח מעטפות נפץ אחדות בתוך ישראל, שגרמו לפציעתה של מורה בקריית גת. חברי התא ניסו לשלוח מעטפות נפץ גם לבכירי הממשל בארצות הברית על מנת להביך את הממשל הישראלי, אך מעטפות הנפץ אותרו בסניף הדואר של קריית שמונה הודות לערנותם של עובדי הדואר. תא אחר ניסה לחטוף קצין ישראלי לסוריה לצורכי מיקוח.

חברי הרשת העבירו את המידע שאספו באמצעות חציית הגבול ופגישה עם קציני מודיעין סוריים, ובאמצעות הטמנת המידע במקומות מוסכמים. במהלך אחד מניסיונות אלו נהרג עיזאת אבו ג'בל, בנו של שכיב אבו ג'בל, ממארב ישראלי. על גופתו נמצאה רשימה שמית של כמה מחברי החוליה שנעצרו גם כן. מעצרם הוביל למעצרים נוספים של חברי התאים השונים, הודות למידור חלש בין התאים. חברי התא נידונו למאסר שבין שנה וחצי לחברי התא שאסף ידיעות אזרחיות, ועד לעשרות שנות מאסר לחברי התאים הצבאיים. שכיב אבו ג'בל עצמו נידון ל־315 שנות מאסר, אך שוחרר ב־1984 יחד עם אחרוני החברים שעוד היו במאסר, במסגרת עסקת שחרור ששת שבויי הנח"ל. אבו ג'אבל חזר לסוריה לאחר שחרורו, זכה לאותות הצטיינות מהנשיא אסד, וכיהן כחבר במועצת העם הסורית.

אבו ג'אבל כתב בזכרונותיו כי המידע אותו העבירו חברי החוליה סייע לצבאות סוריה ומצרים במהלך מלחמת יום הכיפורים, אך היסטוריונים מפקפקים בהבנתם המקצועית הצבאית של חברי הרשת, שהובילה לטענתם להעברת מידע ולניתוחו באופן לא מדויק ברמה הכללית. עם זאת, מידע נקודתי שאספו חברי הרשת סייע באופן נקודתי במספר קרבות שונים, לדוגמה ירי ארטילרי לעבר עמדות טנקים קשות לאיתור, מצבורי תחמושת ועמדות טיפול בטנקים, זיהוי צירי תנועה נסתרים ומידע על שדות מוקשים ישראליים שהונחו עד למעצר חברי הרשת. בקרב הדרוזים בגולן נפוצה ההשערה כי פעילותה של הרשת סייעה לכיבוש מוצב החרמון ביומה הראשון של מלחמת יום הכיפורים, הודות לדיווחים המפורטים שהעבירו חבריה שהועסקו בבניין המוצב כפועלי בניין.

פרשיות נוספות

 במהלך שנות ה-80 נעצר מדחת סאלח, תושב מג'דל שמס יליד 1967, וישב במאסר 11 שנים על עבירות ביטחוניות. לאחר שחרורו, עבר סאלח לסוריה ב־1998, שם מונה ליועץ מיוחד לנשיא בשאר אל-אסד לענייני רמת הגולן. במסגרת תפקידו זה מעורב סאלח במתן אישורים לייצוא תפוחי עץ של מגדלים דרוזים מרמת הגולן לסוריה.
 ב־1985 הורשע סיטן ווליוו, תושב מג'דל שמס בעבירות ביטחוניות ונידון ל־27 שנות מאסר. ווליוו שוחרר ב־2008 מסיבות רפואיות.
 ב־2003 נעצר וויאם עמאשה מבוקעתא, ונידון ל־21 שנות מאסר באשמת תכנון ניסיון לחטיפת חייל ועבירות ביטחוניות שונות. עמאשה שוחרר ב־2011 במסגרת עסקת שליט.
 ב־2009 הורשעו שני תושבים ממג'דל שמס, יוסף שמס ועטא פרחאת באשמת קשר עם סוכן זר ומסירת ידיעה לאויב בין השנים 2006–2007, ונידונו ל־4 ו־3 שנות מאסר בהתאמה.
 באוגוסט 2010 הוגש כתב אישום כנגד פאדה שעאר ואביו מאג'ד, תושבי מג'דל שמס, יחד עם ערבי ישראלי תושב באקה אל-גרבייה, באשמת ריגול חמור, מגע עם סוכן זר ומסירת ידיעות לאויב.

לקריאה נוספת
 יוסי מלמן ואיתן הבר, המרגלים, הוצאת משכל, 2002

קישורים חיצוניים


 אבי מושבי, המודיעין המזא"רי - אתגר סיכולי, מבט מל"מ (המשך)

הערות שוליים

*
קטגוריה:ישראל: צבא וביטחון
קטגוריה:פרשיות ריגול
קטגוריה:ק.ג.ב.
קטגוריה:עבירות ביטחוניות