מועצה אזורית

מועצה אזורית בישראל היא צורת שלטון מקומי המאגדת, מבחינה מוניציפלית, מספר יישובים כפריים או קהילתיים באזור גאוגרפי מסוים. בישראל וביהודה ושומרון פועלות 54 מועצות אזוריות המאוגדות בעמותת מרכז השלטון האזורי בישראל.

נכון ל-2023 מתגוררים במועצות האזוריות כ-1,020,000 ישראלים.

מאפיינים
מועצה אזורית שבתחומי הקו הירוק פועלת מכוח צו המועצות המקומיות (מועצות אזוריות), תשי"ח-1958 ומועצה אזורית בשטחים יהודה ושומרון (ובעבר גם בשטח רצועת עזה) פועלת מכוח צו של המושל הצבאי.

שטחה של מועצה אזורית כולל את היישובים בתחומה ואת השטח ביניהם. השטח לא כולל יישובים עירוניים בעלי רשות מקומית משל עצמם (ערים, מועצות מקומיות ומועצות תעשייתיות).

המועצות האזוריות מספקות שירותים ליישובים המוגדרים להן מוניציפלית ולכלל הישויות הנמצאות בשטחן, בסיסי צה"ל, שמורות טבע, אתרי תיירות, מוסדות חינוך ועוד.

בחלק מהמקרים, שטח המועצה האזורית כולל שטחים נרחבים שאין בהם נקודות יישוב, בשל הגישה הממשלתית בקום המדינה, שהתעתדה להכניס תחת השלטון המקומי את כלל הקרקעות בארץ. בשל מדיניות זו נוצרו "מובלעות" עירוניות בעלות הגדרה מוניציפלית נפרדת, המוקפות על ידי מועצה אזורית אחת או יותר ואינן באחריות מועצה אזורית. היו שהתנגדו לגישה מרחיבה זאת ובקשו שהמועצות האזוריות תקפנה רק את היישובים עצמם ושטחים מחברים מצומצמים הנדרשים לחיבור ביניהם, אך עמדתם כמעט ולא נתקבלה.

לחלק מהמועצות האזוריות זהות, תרבות ויסודות כלכליים משותפים במידה זו או אחרת, מעבר להגדרה הגאוגרפית. כך למשל, באותו אזור יכולות להיות שתי מועצות אזוריות, אחת ליישובים דתיים והאחרת ליישובים חילוניים. לדוגמה, מועצה אזורית שדות נגב מאגדת בנגב המערבי את היישובים הדתיים, ובסמוך לה נמצאת מועצה אזורית שער הנגב המאגדת יישובים חילוניים. בדומה לכך, מועצה אזורית נחל שורק, מועצה אזורית חבל יבנה ומועצה אזורית שפיר מאגדות בתוכן יישובים דתיים באזור השפלה. מועצה אזורית אלונה מאגדת בתוכה שלושה יישובים של תנועת החרות ונבדלת ממועצה אזורית מנשה הסמוכה לה. באצבע הגליל, מועצה אזורית מבואות החרמון מאגדת את המושבים, בעוד מועצה אזורית הגליל העליון מאגדת את הקיבוצים.

רוב המועצות האזוריות נקראות על שם חבל הארץ שבה הן נמצאות. עם זאת, מספר מועצות אזוריות נקראות על שמות אנשים, בהן: מועצה אזורית אשכול, מועצה אזורית מעלה יוסף, מועצה אזורית ברנר ומועצה אזורית יואב.

המועצות האזוריות הראשונות היוו המשך לגישת הגושים שרווחה ביישוב היהודי החל משנות ה-30 של המאה ה-20 והראשונה שבהן – מועצה אזורית עמק חפר הוקמה במרץ 1940. עד סיום המנדט הבריטי ב־1948 הוקמו חמש מועצות אזוריות בארץ: נהלל, קישון, אפרים (לימים מגידו) ויזרעאל.

מועצה אזורית מטה בנימין היא בעלת מספר התושבים הגדול ביותר, כ-73,673 תושבים. מועצה אזורית מטה יהודה היא בעלת מספר היישובים הגדול ביותר, עם 57 יישובים. מועצה אזורית רמת נגב היא בעלת השטח הגדול ביותר – כארבעה מיליון דונם, שהם כ-18% משטחה של ישראל.

מועצה אזורית אלונה היא בעלת מספר היישובים הקטן ביותר (3 יישובים).

מועצות אזוריות
להלן רשימה מעודכנת לסוף שנת 2019 של המועצות האזורית בישראל, לפי כמות יישובים ואוכלוסייה, על פי הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה. נתוני האוכלוסייה לקוחים מאומדני הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה לסוף חודש ינואר 2023.
מספרמועצה אזוריתסמלמחוזמספר יישוביםמספר תושבים (2025)מאוכלס על ידי1מטה בנימין 50px|מרכז יהודה ושומרון
<small>מכונן בצו המושל הצבאי4982,435 יישובים יהודים2מטה יהודה 50px|מרכז ירושלים6451,041 יישובים יהודים וערבים3שומרון 50px|מרכז יהודה ושומרון
מכונן בצו המושל הצבאי3149,384 יישובים יהודים4עמק חפר 50px|מרכז מרכז (השרון)4443,085 יישובים יהודים5עמק יזרעאל50px|מרכז צפון3841,714 יישובים יהודים ובדואים6חוף הכרמל 50px|מרכז חיפה2636,499 יישובים יהודים ויישוב ערבי7הגלבוע50px|מרכז צפון3235,383 יישובים יהודים וערבים8דרום השרון 50px|מרכז מרכז (השרון)3134,872 יישובים יהודים9מטה אשר50px|מרכז צפון3232,143 יישובים יהודים, יישוב ערבי ויישוב בדואי10משגב50px|מרכז צפון3530,824 יישובים יהודים ובדואים11גוש עציון 50px|מרכז יהודה ושומרון
<small>מכונן בצו המושל הצבאי2229,465 יישובים יהודים12גזר 50px|מרכז מרכז (השפלה)2529,426 יישובים יהודים13באר טוביה 50px|מרכז דרום2325,002 יישובים יהודים14לב השרון 50px|מרכז מרכז (השרון)1924,035 יישובים יהודים15חבל מודיעין 50px|מרכז מרכז (השפלה)2423,818 יישובים יהודים16מנשה 50px|מרכז חיפה2422,791 יישובים יהודים וערבים17גולן50px|מרכז צפון3122,333 יישובים יהודים18אל קסום 50px|מרכז דרום721,972 יישובים בדואים19חוף אשקלון 50px|מרכז דרום2121,086 יישובים יהודים20הגליל העליון50px|מרכז צפון2920,451 יישובים יהודים (קיבוצים)21אשכול 50px|מרכז דרום3220,055 יישובים יהודים22מרום הגליל50px|מרכז צפון2417,373 יישובים יהודים, יישוב דרוזי ויישוב צ'רקסי23עמק המעיינות50px|מרכז צפון2416,982 יישובים יהודים24עמק הירדן50px|מרכזצפון2216,756יישובים יהודים25שדות דן 50px|מרכז מרכז (השפלה)916,382 יישובים יהודים26לכיש 50px|מרכז דרום1916,257 יישובים יהודים27מרחבים 50px|מרכז דרום1716,077 יישובים יהודים28שפיר 50px|מרכז דרום1415,448 יישובים יהודים29נווה מדבר 50px|מרכז דרום415,441 יישובים בדואים30חוף השרון 50px|מרכז מרכז (השרון)1414,578 יישובים יהודים31הגליל התחתון50px|מרכז צפון1813,720 יישובים יהודים32זבולון 50px|מרכז חיפה1413,311 יישובים יהודים ובדואים33שדות נגב 50px|מרכז דרום1612,935 יישובים יהודים34מגידו50px|מרכז צפון1312,858 יישובים יהודים35מעלה יוסף50px|מרכז צפון2212,526 יישובים יהודים36הר חברון 50px|מרכז יהודה ושומרון
<small>מכונן בצו המושל הצבאי2212,402 יישובים יהודים37בני שמעון 50px|מרכז דרום1312,055 יישובים יהודים (וגם יישובים בדואים לא חוקיים).38נחל שורק 50px|מרכז מרכז (השפלה)710,798 יישובים יהודים39רמת נגב 50px|מרכז דרום1410,123 יישובים יהודים40שער הנגב 50px|מרכז דרום129,734 יישובים יהודים41יואב 50px|מרכז דרום139,267 יישובים יהודים ויישוב בדואי42אל-בטוף50px|מרכז צפון49,472 כפרים ערבים ובדואים43מבואות החרמון50px|מרכז צפון138,846 יישובים יהודים44בוסתאן אל-מרג'50px|מרכז צפון48,519 כפרים ערבים45ברנר 50px|מרכז מרכז (השפלה)68,266 יישובים יהודים46ערבות הירדן 50px|מרכז יהודה ושומרון
<small>מכונן בצו המושל הצבאי248,185 יישובים יהודים47הערבה התיכונה 50px|מרכז דרום76,855 יישובים יהודים48חבל יבנה 50px|מרכז מרכז (השפלה)76,675 יישובים יהודים49גן רווה 50px|מרכז מרכז (השפלה)106,454 יישובים יהודים50חבל אילות 50px|מרכז דרום125,403 יישובים יהודים51גדרות 50px מרכז (השפלה)74,995 יישובים יהודים52מגילות ים המלח 50px|מרכז יהודה ושומרון
<small>מכונן בצו המושל הצבאי82,889 יישובים יהודים53תמר 50px|מרכז דרום52,119 יישובים יהודים54אלונה 50px|מרכז חיפה32,097 יישובים יהודים (מושבים)

בחירות במועצות אזוריות
במועצות האזוריות שיטת הבחירות שונה מזו הנהוגה בבחירות לרשויות המקומיות. המועצה מורכבת מנציגי היישובים. בדרך כלל לכל יישוב נציג אחד, אך לעיתים יש יותר מנציג אחד, בהתאם לגודל היישוב ולמספר היישובים במועצה, ואופן החלוקה נקבע עבור כל מועצה בנפרד. במועצה האזורית מטה יהודה, למשל, שבה 57 יישובים, רק ליישוב הגדול ביותר, צור הדסה, היו שני נציגים, עד שהפכה למועצה מקומית נפרדת. לעומת זאת, במועצה האזורית ברנר, שבה שבעה יישובים בלבד, 15 חברי מועצה, ארבעה מהם מהיישוב הגדול ביותר, גבעת ברנר. בנוסף לבחירת נציגי היישובים, בוחרים כלל תושבי המועצה האזורית בראש המועצה בבחירות ישירות, בדומה לאופן שבו נבחר ראש עירייה. עם בחירתו, הופך יושב ראש המועצה האזורית גם לחבר המועצה.

ההוראות בדבר הזכות לבחור ולהיבחר דומות להוראות הקיימות ביתר הרשויות המקומיות, למעט ההוראות בדבר תקופת צינון לקצינים בכירים.

עד סוף ספטמבר 1951 התקיימו בחירות רק בארבע מועצות אזוריות: מועצה אזורית ברנר, מועצה אזורית הדר השרון, הגליל העליון ועמק חפר. באמצע ינואר 1952 דווח שכבר התקיימו בחירות בתשע מועצות אזוריות, בנובמבר 1952 על קיום בחירות ב-20 מועצות אזוריות ובסך הכל התקיימו בחירות ב-30 מתוך 50 מועצות אזוריות בשנים 1951-1953. בתחילת 1956 היו אמורות להתקיים בחירות ב-12 מועצות אזוריות, אך אלו נדחו בטענה שיש צורך לעדכן את חוק הבחירות ולבטל סעיפים שסבכו את הליך הבחירה. בשנת 1958 עודכן חוק המועצות האזוריות ובפברואר 1959 הוחל בהכנות לקיום בחירות ב-39 מהמועצות האזוריות. באוגוסט 1959 התקיימו בחירות לשמונה מועצות אזוריות ראשונות ועד סוף 1959 התקיימו בחירות ב-19 מועצות. מתחילת 1960 ועד סוף אוקטובר התקיימו בחירות ב-10 מועצות אזוריות.

הבחירות במועצות האזוריות נערכות מדי חמש שנים, אך בעבר התקיימו במועד שונה מזה שבו נערכות הבחירות ליתר הרשויות המקומיות, ולא כל המועצות האזוריות קיימו בחירות באותו מועד. במהלך שנות התשעים וראשית שנות האלפיים נערכו מספר שינויים במועדים, במטרה להביא לכך שבסופו של דבר יאוחדו כל המועדים. עם זאת, ככל שנערכו בחירות הכוללות מספר רב יותר של מועצות אזוריות, נוכח משרד הפנים כי יתקשה מבחינה לוגיסטית לערוך בחירות בכל המועצות האזוריות באותו היום, ולכן נקבע כי הן יחולקו לשתי קבוצות. הבחירות בקבוצה האחת נערכו ב-20 בינואר 2009 (כ"ד בטבת ה'תשס"ט) ובקבוצה השנייה הן נערכו ביום 4 בדצמבר 2012 (כ' בכסלו ה'תשע"ג). פירוט הקבוצות מצוי בתוספת לחוק המועצות האזוריות (מועד בחירות כלליות) (תיקון מס' 3), התשס"ה-2005. במועצות המנויות בחלק א' נערכו הבחירות ב-2012, ובאלה המנויות בחלק ב' נערכו הבחירות ב-2009, למעט אל-בטוף ובוסתאן אל-מרג', שהועברו מאוחר יותר לחלק א'.

באוקטובר 2018 נערכו לראשונה בחירות לכל הרשויות המקומיות והמועצות האזוריות באותו יום.

ראו גם
 מועצות אזוריות לשעבר

קישורים חיצוניים

 מרכז השלטון האזורי בישראל
 מפת המועצות האזוריות באתר מרכז השלטון האזורי בישראל

הערות שוליים

* מועצה אזורית
קטגוריה:שלטון מקומי בישראל
קטגוריה:צורות התיישבות בישראל