אריה סיון

אריה סיון (4 באוגוסט 1929 – 19 ביוני 2015) היה מורה, משורר, סופר ומתרגם ישראלי. חתן פרס ישראל לשירה עברית לשנת ה'תש"ע (2010).

ביוגרפיה
נולד בשם אריה בומשטיין בתל אביב לחיים בומשטיין וסוניה לבית סורקין-ריטוב. אביו היה איש גדוד העבודה שעלה לארץ ישראל בקיץ 1920, עם שני אחים ושלוש אחיות. אמו עלתה ארצה, ב-1925, יחד עם סבתו, הרבנית לאה פרומה ריטוב, ושלושת אחיה למחצה (אברהם, אביגיל וגרשון).

בשנת 1947 הצטרף, במסגרת בוגרי תנועת "המחנות העולים", להכשרה המגויסת של הפלמ"ח לקיבוץ מעוז חיים. השתתף במלחמת העצמאות כרגם בגדוד הראשון של הפלמ"ח, במחלקה של המ"מ רחבעם "גנדי" זאבי. בשנת 1953 קיבל תואר ראשון בלשון עברית ובספרות מהאוניברסיטה העברית בירושלים. לפרנסתו עבד, משנת 1955 ועד פרישתו לגמלאות ב-1990, כמורה לספרות, לשון ותנ"ך בתיכון כצנלסון בכפר סבא.

היה בחבורה הספרותית "לקראת" עם משה דור, נתן זך, בנימין הרשב (הרושובסקי) ואחרים. אוסף שיריו הראשון של סיון יצא לאור ב-1953 בקובץ "בשלושה" בשיתוף עם משה דור ונתן זך, בהוצאת 'לקראת'.

פרסם ספרי שירה, תרגומים, וספר מתח בשם "אדוניס", 1992. כל אלה יצאו לאור תחת שם העט "אריה סיון". לאחר מכן, שינה את שמו בתעודת הזהות לשם זה.

בשנת 1989 זכה בפרס ברנר, ובשנת 1998 - בפרס ביאליק.
בשנת ה'תש"ע 2010 הוענק לו פרס ישראל לשירה עברית.

משפחתו
סיון התגורר ברמת השרון, היה נשוי לעתידה ולהם שני בנים. בנם אלוף בן הוא עורך העיתון "הארץ".
אבנר, אחיו הצעיר של אריה, נפטר בילדותו מטיפוס, אחותו היא תמר רודנר (אשתו של עמוס רודנר).

 ספריו 
ספרי שירה
בשלושה (עם נתן זך ומשה דור), 1953
שירי שריון, 1963
ארבעים פנים, 1970
אשרורים, 1981
חיבוקים, 1983
לחיות בארץ ישראל, 1984
ארץ מעלה, 1988
כף הקלע, 1989 (זוכה פרס ברנר תשנ"א)
גבולות החול, 1994
דייר לא-מוגן, 1998
ערבון: מבחר 1957-1997, בעריכת לאה שניר, 2001
חוזר חלילה, 2004
על ים ועל חול, הוצאת קשב לשירה, 2009
עד שתשוב הרוח, מבחר שירים מאת אריה סיון, בעריכת רפי וייכרט, הוצאת הקיבוץ המאוחד, 2025

פרוזה
 אדוניס, 1992

תרגומיו
המתופף בחוצות, מבחר שירים מאת משה-לייב הלפרן, בתרגום בנימין הרשב ואריה סיון.
בשבח הזקנים, שירו של אירווינג לייטון, הליקון מס' 14, קיץ 1995.
 מועדון הפיקוויקים מאת צ'ארלס דיקנס, הוצאת טברסקי (ארבעה כרכים), 1947

לקריאה נוספת
 שלמה הרציג, ילידות בלא נחת - עיונים ביצירתו של אריה סיון, הוצאת הקיבוץ המאוחד, 2013.
תמר רודנר, שירה כמעשה תשבץ, שירי אריה סיון - תכנים ודרכי ביצוע מהיבט בינטקסטואלי, (עבודת מ"א באוניברסיטת תל אביב, 1996).
יונה בחור, טבע, חיים, היסטוריה וחידותיהם: הערות לפואטיקה של אריה סיון, מאזנים ס"ב, 1993.
עדה קינסטלר, "על שיר אהבה אחד של אריה סיון", כרמל 10, 2005.
נורית גוברין, "בין אשם למאשימיו: על 'מפגש קפקאי בסביליה' לאריה סיון", אפיריון 13, 1989. כונס: 'כתיבת הארץ: ארצות וערים על מפת הספרות העברית', הוצאת כרמל, תשנ"ט 1998, עמ' 218 - 223. וכן בפרק: "הסופר כתייר ישראלי ויהודי בספרות", שם, עמ' 195 - 217. 
אילן שיינפלד, "דיוקן המשורר כעובד קהילתי", עלי שיח, 1990.
רנה ליטוין, "אחד בשיירה: על היבט מרכזי בשירת אריה סיון, במיוחד על פי 'כף הקלע'", מאזנים ס"ד, 1990. 
רפי ויכרט, "ריבוי פניו של דייר לא מוגן", עיתון 77 228, 1999.
יערה בן-דוד, "ארבעים שנה בדרך - אל אהבתו: אריה סיון, 'ארץ מעלה', מבחר שירים", בתוך: אהבה ממבט שני, 1997.
אילת נגב, אריה סיון: החוקר הפרטי בן חורין, בתוך שיחות אינטימיות, תל אביב: משכל, 1995. גרסה דיגיטלית בפרויקט בן־יהודה
"הרגשתי שמדגדג לי להתבטא" – שיחה עם אריה סיון, דחק - כתב עת לספרות טובה, כרך ט', 2018.
אריה סיון – מניפסטו יוק! (רשימה מעיזבון המשורר), דחק, כרך טז, 2023.

קישורים חיצוניים







 אריה סיון, באתר הפלמ"ח





 אלי הירש, על שירי תל אביב של אריה סיון, ידיעות אחרונות 23 באוקטובר 2009

















מיצירתו:
 משיריו של אריה סיון באתר "שירשת"







 אריה סיון באנתולוגיה מקוונת לשירה עברית, באתר של נילי דגן


הערות שוליים

קטגוריה:משוררים ישראלים
קטגוריה:משוררים כותבי עברית
קטגוריה:סופרים ישראלים
קטגוריה:סופרים כותבי עברית
קטגוריה:מתרגמים ישראלים
קטגוריה:אנשי היישוב ילידי הארץ
קטגוריה:בוגרי המחנות העולים
קטגוריה:לוחמי הפלמ"ח
קטגוריה:זוכי פרס ישראל לספרות ושירה
קטגוריה:זוכי פרס ביאליק לספרות יפה
קטגוריה:זוכי פרס ברנר
קטגוריה:חבורת לקראת
קטגוריה:סגל תיכון כצנלסון
קטגוריה:בוגרי האוניברסיטה העברית בירושלים
קטגוריה:רמת השרון: אישים
קטגוריה:אישים הקבורים בבית הקברות הנצח (רמת השרון)
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1929
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2015