קומודור 64

הקומודור 64 (באנגלית: Commodore 64, או בקיצור C64) היה מחשב אישי פופולרי מאוד בשנות ה-80 של המאה ה-20. קומודור 64 הושק בספטמבר 1982, יוצר ושווק על ידי חברת קומודור מכונות עסקיות.

הקומודור 64 החליף את הקומודור ויק 20 אשר הושק שנתיים לפני כן. הקומודור 64 הכיל 64kB והוצע במחיר התחלתי של $595, לעומת הוויק 20 שהכיל 5kB ועלה $300. למחשב היו יכולות עיבוד קול ותמונה באיכויות שלא נראו עד אז במחשבים אישיים וצויד בהתחלה בטייפ קלטות אודיו, אשר באמצעותו ניתן היה לשמור מידע ותוכנות. בשלב מאוחר יותר יצא לשוק גם כונן תקליטונים. כמות המידע שהיה ניתן לשמור על מדיות מגנטיות הייתה מוגבלת במיוחד ונמשכה זמן רב. לצורך ייעול תהליך השמירה וההעלאה של קבצים למחשב, וקיצור משך הזמן לכך, ניתן היה להשתמש בתכנת כיווץ קבצים מיוחדת, שנקראה "Turbo Tape". השיווק האגרסיבי של הקומודור 64, גרם מהר מאוד לירידות מחירים ומלחמה על כיסו של הצרכן הביתי. ההערכה היא שנמכרו כ־12.5 מיליון יחידות עד לסיום ייצורו בשנת 1992 (כולל), וכך נכנס המחשב לספר השיאים של גינס, כמחשב האישי הנמכר ביותר בכל הזמנים.

 היסטוריה 
עלות הייצור של הקומודור 64 הוערכה בזמנו בכ-135 דולר, וזאת בזכות הוזלת עלויות ייצור הודות לשליטה של חברת קומודור ביצרנית המעבדים MOS, אשר תרמה את המעבד שלה 6502, לקומודור. המחשב שווק דרך מפיצים מורשים, חנויות צעצועים, חנויות כל-בו וכולי. עובדה זו איפשרה לקומודור 64 להתחרות בקונסולות המשחקים של אותה עת, אטארי 2600 ואחרות, בצורה מאוד חזקה.

בארצות הברית למשל (שלא כמו בישראל) הוצע קופון החזר של 100 דולר עבור כל רכישה של משחק טלוויזיה, לצורך מימוש קנייה של קומודור 64. חברה מפורסמת אשר עזבה את שוק המחשבים הביתיים היא חברת Texas Instruments, אשר החליטה כי התחרות מול קומודור נדונה לכישלון.

שמאל|ממוזער|200px|קומודור 64c, ניתן לשים לב למארז השונה עם יחידת הרחבת זיכרון 1764

בשנת 1984 ניסתה חברת קומודור ליצור יורש לקומודור 64, בדמותו של מחשב שנקרא Commodore Plus/4. מחשב זה היה דומה לקומודור 64, והיו לו מספר יתרונות: תוכנות מובנות בזיכרון, גרסת Basic 3.5 כמערכת הפעלה משופרת, ויכולת פוטנציאלית של רזולוציה גבוהה יותר. הטעות השיווקית של קומודור הייתה ששום תוכנה של הקומודור 64 לא תאמה למחשב החדש, יכולת עיבוד הקול שלו הייתה נחותה יותר מהמקור, ובנוסף לכל חסרו לו הספרייטים המובנים אשר מהווים את אבן הבניין בגרפיקה של הקומודור 64.

מחשבים נוספים שיצאו מבית קומודור הם קומודור 128 וקומודור אמיגה.

קומודור החליטה לחזור לשוק והציגה בתערוכת CeBIT 2007 שהתקיימה בגרמניה דגמים חדשים שלה המיועדים לגיימרים.

קומודור 64X
בשנת 2011 הוקמה חברת קומודור ארצות הברית. החברה רכשה את הזכויות על השמות "קומודור" "אמיגה" ו"וויק". באותה שנה יצאה החברה עם קומודור 64X. המחשב מצויד במקלדת הדומה למקלדת הקלאסית של קומודור 64 וקומודור ויק 20. יתר המרכיבים הותאמו למאה ה-21. מעבד דו ליבתי, אינטל אטום. ערכת שבבים של המאיץ הגרפי Nvidia Ion2. מערכת הפעלה קומודור OS מבוססת לינוקס. המחשב תומך גם במערכת הפעלה Windows. כונן DVD/RW, יציאת HDMI לחיבור ל-HDTV, יציאת USB ו־Ethernet. מותו של מייסד קומודור ארצות הברית, בארי אלטמן הביא להפסקת פעילות החברה וייצור הדגם.
ממוזער|2011 קומודור C64x

 ראו גם 
משחקי קומודור 64

 קישורים חיצוניים 

 קומודור 64 באתר מוזאון המחשבים הישנים, באנגלית
 קומודור וקומודור 64, באנגלית
 קומודור 64, אופן אנציקלופדיה, באנגלית

 סרטוני פרסומת לוויק 20 ולקומודור 64 משנת 1982



קטגוריה:מחשבים אישיים
קטגוריה:היסטוריה של המחשוב
קטגוריה:מכשירים שהושקו ב-1982
קטגוריה:שיאי גינס
קטגוריה:ארצות הברית: המצאות
קטגוריה:מוצרי קומודור