אליקים העצני

250px|ממוזער|שמאל|אליקים העצני בסוף שנות ה-50
אליקים העצני (22 ביוני 1926 – 18 בספטמבר 2022) היה עורך דין ופובליציסט ישראלי, חבר במועצת יש"ע וחבר הכנסת ה-12 מטעם מפלגת "התחיה".

ביוגרפיה
נולד בשם גאורג בּוֹמְבַּךְ בעיר קיל שבגרמניה, בנם של שמאי וחנה. ב-1933 החל לימודיו בבית ספר גרמני (בקיל לא היה בית ספר יהודי). היה היהודי היחיד בבית הספר. אחר הצהריים בילה בבית הכנסת של הקהילה, שם למד עברית. עלה לארץ ישראל עם משפחתו בסוף 1938, לאחר ליל הבדולח. המשפחה השתקעה בירושלים. למד בבית ספר דתי ברחביה ובסמינר הדתי למורים ע"ש ליפשיץ. סיים תואר ראשון בהצטיינות במשפטים ב, והוסמך כעורך דין. עשה את התמחותו בבית משפט השלום ובמשרדו של עורך הדין מנדל שרף.

היה פעיל במשמרת הצעירה של מפא"י וחבר ארגון ההגנה. במלחמת העצמאות לקח חלק בליווי שיירות, ונפצע קשה בהפגזה ירדנית בירושלים.

העצני היה מפעילי ארגון שורת המתנדבים בשנים 1953–1957. בסוף 1958 הוסמך כעורך דין. בין היתר כעורך דין ייצג את עוזי אורנן בעתירה לבג"ץ נגד סעיף בחוזה החכירה של מינהל מקרקעי ישראל, האוסר על החוכר לעבוד בשבת, ייצג משפחה שפונתה משכונת סומייל בצפון תל אביב, ועמד בראש ⁨ועדת משפטנים שפעלה נגד מתן עונשים קלים לפושעים נאציים במערב גרמניה.

לאחר מלחמת ששת הימים החל ללמוד ערבית, וכן נמנה, יחד עם אהרן אמיר ואחרים, עם מייסדי התנועה למען ארץ ישראל השלמה.
היה מיוזמי וממנהיגי ההתיישבות ביהודה ושומרון, ובשנת 1972 עזב עם משפחתו את ביתם בשכונת רמת חן שברמת גן וקבע את מגוריו בקריית ארבע. כשהוקמה שכונת רמת ממרא, עבר להתגורר בה.

העצני היה חבר במועצת יש"ע ובפורום המדיני של המועצה, והיה בין החילונים הבודדים בה. הוא עזב את המועצה לפני ביצוע תוכנית ההתנתקות, בשל התנגדותה לפריצה אל גוש קטיף במהלך המחאה נגד תוכנית ההתנתקות. במשך שנים היה חבר המועצה המקומית בקריית ארבע.

בשנת 1988 מונה כחבר במליאת רשות השידור.

היה חבר המזכירות של מפלגת "התחיה" עד פירוקה. כיהן כחבר הכנסת מטעם הסיעה בכנסת ה-12 (החל מ-31 בינואר 1990), והיה חבר בוועדות הכנסת השונות. מיד עם כניסתו לכנסת הגיש הצעת אי-אמון בראש הממשלה יצחק שמיר, עקב הסכמתו של שמיר להכליל מגורשים מיו"ש במשלחת הפלסטינית לשיחות השלום שיזמה ארצות הברית. בבחירות לכנסת השלוש עשרה הוצב במקום השלישי ברשימה, אך היא לא עברה את אחוז החסימה.

שורת המתנדבים

השורה הייתה קבוצה של אזרחים בעלי מודעות חברתית ופוליטית שקמה בישראל בראשית שנות ה-50. היא הוקמה בעקבות הרצאתו של הסופר ס. יזהר בתא הסטודנטים של מפא"י באוניברסיטה העברית בשנת 1951. העצני סיפר: . הוא ושותפו חנן רפפורט, יחד עם סטודנטים נוספים, החליטו לצאת למעברות וליישובי עולים במטרה להנחיל את הלשון העברית לתושבים ולטפל בבעיותיהם האישיות. הוא עבר להתגורר בפחון ב"מעברת תלפיות" בירושלים, שם הורה תנ"ך. בשנת 2007, בריאיון בשבועון "מקור ראשון", סיכם את מצבה של המעברה במשפט: .

בשלב מסוים החלה שורת המתנדבים לעסוק בתופעת השחיתות הציבורית. אף על פי שכמעט כל מייסדיה וראשיה, כולל העצני עצמו, היו אנשי מפא"י, החלה "השורה" לטפל בשורת מעשי שחיתות שלטונית. הפרשה הידועה ביותר בהקשר זה הייתה זו שהפכה בהמשך לתביעת דיבה של סגן המפקח הכללי של המשטרה עמוס בן-גוריון, בנו של ראש הממשלה, נגד ארבעה ממנהיגי שורת המתנדבים ובראשם העצני. במהלך המשפט נדרש לגלות את מקורות המידע של "השורה". הוא סירב לגלותם, ונידון ל-10 ימי מאסר על בזיון בית המשפט. באותה פרשה שילמה שורת המתנדבים לתובע עמוס בן-גוריון, בסופו של דבר, פיצוי סמלי בלבד. מפכ"ל המשטרה יחזקאל סהר, שהיה העד העיקרי לטובתו, הורשע במתן עדות שקר במשפט זה, ונידון לקנס ולמאסר על תנאי. השורה לא המשיכה עוד זמן רב בקיומה. בשיאה, במחצית השנייה של שנות החמישים, היא מנתה כ-750 חברים.

פעילות למען ההתיישבות ביהודה ושומרון
העצני היה מיוזמי מפעל ההתיישבות ביש"ע. בשנת 1972 עבר עם משפחתו מרמת גן לקריית ארבע, שם הקים משרד עורכי דין ששירת ערבים ויהודים כאחד. התגורר עד מותו בשכונת רמת ממרא.

על פעילותו בתחום זה לאורך השנים הוענק לו בשנת ה'תשפ"ב פרס ירושלים להתיישבות מטעם ערוץ 7.

יחסו לערבים
העצני החזיק בדעה ברורה נגד טרנספר. כתב "הארץ" נדב שרגאי הביא את דעתו של העצני בעניין במאמר מיום 29 במאי 2002. שרגאי מציין כי העצני היה הראשון שהשווה בין הטרנספר לערבים לטרנספר ליהודים, ופסל קטגורית את שניהם. לדעתו, "מי שפוסל ובצדק טרנספר לערבים, אינו יכול להכשיר טרנספר ליהודים". בשנת 2002 (מועד הכתבה) הפכה גישתו של העצני בעניין שני הטרנספרים, הרואה בשניהם מעשים בלתי מוסריים מוחלטים, לקו הרשמי של מועצת יש"ע.

 אומר העצני. .

ביחס לבריחת הפליטים הפלסטינים במלחמת העצמאות, סבר העצני כי היא התחוללה בסערת מלחמה. , הוא אמר. .

חיים אישיים
היה נשוי לציפורה (שימשה מזכירתו של פנחס ספיר כשכיהן כשר המסחר והתעשייה) עד פטירתה ב-2018, ואב לשלושה בנים ובת אחת. בנו הבכור, בעז העצני, פעיל בארגוני המאבק לשלמות הארץ, והיה במקום ה-34 ברשימת הליכוד לכנסת ה-18.

בנו השני, נדב העצני, הוא עורך-דין ועיתונאי ב"מעריב". בנו השלישי, ישי העצני, מילא תפקיד מנכ"ל במרכז שלם. נכדתו שרה העצני-כהן היא מראשי תנועת "ישראל שלי" ומנהלת תוכניות חינוכיות בתנועת בית"ר העולמית.

העצני נפטר ב-18 בספטמבר 2022 בגיל 96.

 לקריאה נוספת 
 אליקים העצני, שורת המתנדבים, הוצאת מוסד ראובני, 1953
 אליקים העצני, הלם הנסיגה בארץ-ישראל , אלישע, 1986
 פולה קבלו, שורת המתנדבים: קורותיו של ארגון אזרחים, הוצאת עם עובד בשיתוף אוניברסיטת תל אביב, 2007

קישורים חיצוניים


 אליקים העצני, מאמרים - ערוץ 7
 אליקים העצני, מאמרים - Nfc אתר התחקירים של ישראל


 יעקב בר און, זליכה של שנות ה-50, מקור ראשון, 12 אוקטובר 2007










הערות שוליים

קטגוריה:אנשי העלייה החמישית
קטגוריה:חברי הכנסת מטעם התחיה
קטגוריה:בוגרי מכללת ליפשיץ
קטגוריה:בוגרי האוניברסיטה העברית בירושלים: משפטים
קטגוריה:עורכי דין ישראלים
קטגוריה:פובליציסטים ישראלים
קטגוריה:קריית ארבע: חברי הכנסת
קטגוריה:חברי כנסת מתנחלים
קטגוריה:חברי הכנסת השתים עשרה
קטגוריה:חברי מועצת קריית ארבע
קטגוריה:מפעל ההתנחלות
קטגוריה:לוחמי ההגנה
קטגוריה:ישראלים ילידי גרמניה
קטגוריה:אישים הקבורים בבית הקברות היהודי בחברון
קטגוריה:זוכי פרס ירושלים (ערוץ 7)
קטגוריה:חברי הכנסת: משפטנים
קטגוריה:חברי התנועה למען ארץ ישראל השלמה
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1926
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2022