אהרן אמיר

אהרן אמיר  (7 במאי 1923 – 28 בפברואר 2008) היה משורר, מתרגם, עורך וסופר עברי ישראלי.

ביוגרפיה
ממוזער|אהרן אמיר בסביבות שנת 1975
אהרן אמיר נולד בעיר קובנה, הבירה בפועל של ליטא, בשם אהרן ליפֶּץ. אביו, דב ליפץ (1897–1990), היה מראשי המחנכים העבריים בליטא, פעיל ציוני ועברי, ולאחר עלייתו מורה ומנהל בית ספר תיכון בתל אביב, מנהל "עם עובד" והמנהל-המייסד של הוצאת "עם הספר". עלה לארץ ישראל עם הוריו בשנת 1933. גדל בתל אביב בתקופת המנדט הבריטי ולמד בגימנסיה הרצליה. ב-1938 הצטרף אמיר לאצ"ל וב-1940 היה בין הפורשים שהקימו את לח"י, אך היה חבר לא פעיל ואף לחם במסגרת ההגנה במלחמת העצמאות. מ-1940 למד ספרות וערבית באוניברסיטה העברית בירושלים, וססיים את לימודיו לאחר הפסקות שונות ב-1950.

אמיר היה ממקימי קבוצת "העברים הצעירים" (הכנענים), שדגלה בניתוק בני הארץ מהיהדות, והקמת אומה "עברית". אמיר נמשך להגות זו אחר שפגש ב-1942 את יונתן רטוש, ונעשה לתלמידו ויד ימינו. חלק ניכר מיצירתו כמשורר הושפע מהפואטיקה הכנענית, ואמיר אף סיגל לעצמו מבטא מיוחד שבו הדגיש את ה-ע' וה-ח', באופן שנראה לו כמבטא העברי המקורי.

בסוף שנת 1948, במסגרת פעילותו ב"עברים הצעירים", היה ממייסדי כתב העת "אלף" ושימש כעורכו עד להפסקת פעילות כתב העת ב-1953. כתב עת זה עסק בנושאים פוליטיים, אקטואליים ותרבותיים כביטאונה של התנועה הכנענית.

ב-1958 הקים וערך את כתב העת הספרותי "קשת", שהיה פתוח לכל הזרמים ועודד יצירתם של צעירים. בין היוצרים שעשו אצלו את צעדיהם הראשונים: עמוס עוז, א"ב יהושע, יהושע קנז, ישעיהו קורן, יצחק בן נר, גדעון תלפז, ראובן מירן ורבים אחרים. כתב העת נסגר ב-1976, אולם בשנת 1998, במלאת ארבעים שנה לגיליון הראשון, יצא "גיליון יובל" עשיר, שבעקבותיו הוציא בשנת 2000 את כתב העת בשמו החדש "קשת החדשה". עד פטירתו הספיק לערוך 22 גיליונות של כתב העת. בשנת 2013 הוציא בית הספר סם שפיגל לקולנוע ולטלוויזיה מהדורה מחודשת של גיליון קשת - קולנוע שיצא בעריכתו בשנת 1968.

טרם מלחמת ששת הימים, הציע אמיר במכתב ל"ידיעות אחרונות" להקים ממשלה צבאית בראשות יצחק רבין, כשלצידו יכהנו משה דיין ויגאל ידין. אמיר הביע התנגדות לכך שהצבא יחליף את הממשלה.תום שגב, 1967 והארץ שינתה את פניה, כתר, ירושלים 2005, עמ' 325–326

לאחר מלחמת ששת הימים, נמנה אמיר על מייסדי התנועה למען ארץ ישראל השלמה. בהבדל מחבריה הלאומיים והדתיים של התנועה, לא ראה אמיר "הכנעני" בתוצאות המלחמה הגשמת יעד לאומי-יהודי, אלא הזדמנות להרחבת גבולותיה של מדינת ישראל לגבולות "ארץ עבר" הגדולה (כחזון הכנעני), שתהיה מדינה חילונית ושוויונית של כל תושביה, יהודים כערבים. בכך עורר עליו את חמתו של עמוס קינן, איש הפלג השמאלי של הכנענים, שכתב על אמיר, במדורו ב"ידיעות אחרונות", סאטירה חריפה בשם "כלב כנעני". בעת התלקחות מלחמת האזרחים בלבנון בשנות השבעים הקים אמיר בשנת 1976 את "הוועד הציבורי הישראלי לעזרת לבנון", בראותו בלבנון חלק מ"ארץ עבר". יש הרואים בכך גם את השפעת היותו נשוי לאשה ילידת לבנון, המשוררת והציירת בטין מרגלית אמיר.

בשנת 2000, בעקבות נסיגת צה"ל מלבנון, היה אמיר שותף בהקמת העמותה לאחווה ישראלית-לבנונית, שפעלה בשיתוף לבנונים שנמלטו ממדינתם לישראל. במסגרת זאת, הוציא את "הספר השחור", שכלל מאמרים על הכניסה של ישראל ללבנון, השהות בה, והברית שנוצרה בין ישראל לבין צבא דרום לבנון. הספר נקרא "הספר השחור" כביקורת של אמיר על הפרת ברית זאת.

בשנת 2008 יצא בהוצאת כרמל הספר "טיילת הזמן" של בלומה פינקלשטיין, שבו מבחר משיריה שתורגמו לעברית על ידי אמיר. 

אהרן אמיר נפטר ב-2008 ממחלת הסרטן. גופתו נתרמה למדע, ולאחר שנה הועברה לשריפה. באוקטובר 2014 נקבעה לוחית זיכרון בכניסה לביתו ברחוב טאגור 41 בתל אביב. רחוב על שמו קרוי בקריית-יהלום בעיר נתניה.

 יצירותיו הספרותיות 
אמיר היה סופר ומשורר פורה. פרסומו הראשון בפרוזה, הסיפור "קינה על מות תינוק", הופיע (עדיין תחת השם אהרן ליפץ) בסתיו 1940 בירחון "גליונות". את שירו הראשון פרסם במאי 1943 בכתב־העת "מחברות לספרות".

אמיר פרסם קובצי שירים רבים במהלך פעילותו כמשורר. שלושת הקבצים הראשונים, קדים (1949), שרף (1956) ויתד (1970) הושפעו מאוד מרוחו של יונתן רטוש. השירים נוטים בעיצובם הלשוני והתמונתי אל השגב המקראי, ורווחים בהם מעמדים של שכרון חושים ייצרי, תפאורת קדומים מדברית צחיחה ודמויות הרואיות במצבים דרמטיים, ולעיתים משולבות בהם דמויות מן הפנתיאון הכנעני. היסודות הללו לא נעלמו בספריו הבאים (שלום נפרד, 1979; חרס, 1984), אך הן נמהלו ביסודות חדשים שגברו והלכו עם השנים: הומור ואירוניה עצמית, נימה דיבורית, תמונות מן ההווה הישראלי, חומרים אוטוביוגרפיים, שירי זיכרון על רעים שאינם ושירי דיוקן על דמויות מן ההיסטוריה והתרבות, כדוגמת לנין, עגנון, צ'ארלי צ'פלין ובינג קרוסבי. ב-1991 יצא לאור כינוס של מבחר מקיף משיריו בקובץ ושבו העבים אחר הגשם, ושירים נוספים קיבץ אמיר בספרים מטה אהרן (1996) והסתננות (2001).

ב-1955 הוציא לאור את הרומן הראשון "ולא תהי למוות ממשלה", המתאר בפירוט ריאליסטי יממה בחייה של משפחה במלחמת העצמאות בירושלים. תודעתן של הדמויות ברומן, בדומה להגותו הכנענית, רוויה ניכור ואף סלידה מעולם המושגים היהודי והציוני, וכנגד זאת מלאה ביטויים של שייכות טבעית למרחב השמי וזיקה עמוקה לרבדים הקדומים, ה׳אליליים׳ שבתנ״ך. בדומה לכך גם בטרילוגיה "נון" (1969; 1985; 1989), שגיבורה בעל התודעה המקומית־עברית הטבעית צומח במושבה בגליל בשנות השלושים, מצטרף ללח"י ולאחר מכן למשמר הגבול, ומשתתף בכל מלחמות ישראל עד מבצע שלום הגליל ב־1982.

ספרי פרוזה נוספים של אמיר הם "אהבה" (קובץ סיפורים, 1951); "עולם שכולו טוב" (רומן פנטסטי, 1979); "אפרודיטי, או הטיול המאורגן: מסע בעשרה שלבים" (1986). בצידם יש לציין שני ספרים של פרוזה תיעודית־אוטוביוגרפית, המגוללים פרקים מימי נעוריו של המחבר, שבהם התגבשה השקפתו ה"כנענית": "פרוזה" (1978) ו"אוב" (1994).

בשנת 1998 הוציא את הספר "הנבלים" תחת שם העט "מיכאלה נדיבי". בספר זה תיאר אמיר (בשינויי שמות) פרשת רצח וקונספירציה מתולדות היישוב, שנקראה "הרצח בחולות תל נוף", שבה נרצח בשנת 1937 המהנדס יעקב צוואנגר. כן השתמש אמיר בשמות עט נוספים, ובהם "יובב", "ע. עוזרד", ונוספים. בין שיריו הידועים "אשירה לאוסאמה בן לאדן", שנכתב מספר שנים לפני אסון התאומים.

אמיר היה אחד המתרגמים הפוריים ביותר לעברית. הוא תרגם מאות כותרים, חלק ניכר מהם מהספרות האמריקנית, האנגלית והצרפתית. בין הסופרים שאת כתביהם תרגם: ג'יין אוסטן, ג'ורג' אליוט, שרווד אנדרסון, הנס כריסטיאן אנדרסן, סול בלו, אמילי ברונטה, ויליאם גולדינג, הנרי ג'יימס, רוברט גרייבס, גרהם גרין, א. ל. דוקטורוב, איזק דינסן, צ'ארלס דיקנס, או. הנרי, ארנסט המינגוויי, וירג'יניה וולף, תומאס וולף, מארק טוויין, דייוויד הרברט לורנס, טוני מוריסון, אלן אלכסנדר מילן, הרמן מלוויל, ברנרד מלמוד, ג'ון סטיינבק, ז'ורז' סימנון, ז'אן-פול סארטר, אדגר אלן פו, ויליאם פוקנר, וינסטון צ'רצ'יל,  אלבר קאמי, וילקי קולינס, ג'וזף קונרד, לואיס קרול, סלמאן רושדי, פיליפ רות, מרדכי ריצ'לר. כמו כן, תרגם עשרות ספרי עיון.

אביו של אהרן אמיר, דב ליפיץ, ניהל במשך כמה שנים את הוצאת הספרים "עם עובד" ולאחר מכן בשנת 1955 הקים הוצאת ספרים בשם "עם הספר", אשר לימים היה אהרן אמיר מנהלה הספרותי. בהוצאה זו הוציא אהרן אמיר את תרגומיו רחבי ההיקף מספריו של וינסטון צ'רצ'יל "מלחמת העולם השנייה" ו"קורות העמים דוברי האנגלית".

 בתרבות 
בשירו "לילה שקט עבר על כוחותינו בסואץ" מזכיר מאיר אריאל את תרגומו של אמיר לספרו של ארנסט המינגוויי, "איים בזרם".

 פרסים 
 1951 - פרס טשרניחובסקי לתרגומי מופת
 1996 - מלגת יצירה על שם ראש הממשלה לוי אשכול
 2003 - פרס ישראל בקטגוריה "תרגום לעברית"

 ארכיון 
ארכיונו נמצא בארכיון גנזים - אגודת הסופרים בבית אריאלה בתל אביב ובספרייה הלאומית.

יצירותיו
 פרוזה 
 טרילוגית נון: נון, נון 48, נון 67
 ולא תהי למוות ממשלה, 1955
 אוב, 1994
 הנבלים (ראה אור בשם העט "מיכאלה נדיבי"), 1998.
 עולם שכולו טוב, 1979
 אפרודיטי או הטיול המאורגן, 1986

 שירה 
 ושבו העבים אחר הגשם (מאסף של שישה ספרי שירה קודמים), מוסד ביאליק, 1991
 הסתננות, הוצאת כרמל, תשס"א 2001

 עיון 
מטעני צד אסופת מאמרים
 ואני בשלי אסופת מאמרים

מתרגומיו
 אבן וכלנית: מבחר שירים (מאת ז'ן בורדייט), (תל אביב: עם הספר, 1965) (עם אורי ברנשטיין וחיים גורי)
 איים בזרם (מאת ארנסט המינגוויי), עם עובד, 1972.
 גאווה ומשפט קדום (מאת ג'יין אוסטן) [הוצאת מועדון קוראי מעריב] 1984
 הדרך לשעבוד (מאת פרידריך האייק), הוצאת שלם, 1998
 מחשבות על המהפכה בצרפת (מאת אדמונד ברק), הוצאת שלם, 1999
 עימות בין השקפות: המקורות האידאולוגיים למאבקים פוליטיים (מאת תומאס סואל), הוצאת שלם (עורך יהושע ויינשטיין), 2001
 הפדרליסט, (מאת אלכסנדר המילטון, ג'יימס מדיסון, וג'ון ג'יי), הוצאת שלם, עורכת יעל חזוני, ירושלים, התשס"ב, 2001
 כל אשר לי (שירים בצרפתית, מאת בטין אמיר), איור: מנשה קדישמן, הוצאת כרמל, ירושלים, תשס"ו, 2006
 על החירות (מאת ג'ון סטיוארט מיל), הוצאת שלם, 2006
 הדמוקרטיה באמריקה (מאת אלכסיס דה טוקוויל), הוצאת שלם, 2008
 לויתן, או החומר, הצורה והכוח של מדינה כנסייתית ומדינתית ספרים א'-ד' (מאת תומאס הובס; עורך: מנחם לורברבוים), הוצאת שלם, תש"ע-2009
 המסכת השנייה על הממשל (מאת ג'ון לוק), הוצאת המרכז האקדמי שלם, 2025

לקריאה נוספת
 מאמרים שכתב
  (על ספר שיריו של איתן איתן, ארץ אמור, 1977)
 ,  (לזכרו של יצחק דנציגר)


  אנטומיה של חורבן, עזרא דנין, תעודות ודמויות מגנזי הכנופיות הערביות, בהשתתפות יעקב שמעוני, תשמ"א 1981. נדפס בידיעות אחרונות (27 בפברואר 1981) 22, 27 1981



  (קטעים מיומן נעורים גנוז שכתב אמיר בסוף שנות השלושים)

 מאמרים עליו ועל יצירותיו
 שירת חרסי העבר: על שירת אהרן אמיר, מאת שלום לינדנבאום, דבר, 20–21, 11 בינואר 1985
 על אהרן אמיר, מאת יוסף שה-לבן, טורים לחינוך ולהוראה יד (תשמא) 49–53, 1981
 המשך שירתו של אהרן אמיר, מאת ישראל זמורה, מאזנים נ, 5/6 (תשם) 429–430, 450, 1980
 מחקרים בספרות עברית; ספר זיכרון לאורי שהם. בעריכת ראובן צור, עוזי שביט. תל אביב: אוניברסיטת תל אביב, תשמ"ו 1986
 לידתה של משפחה כנענית?, מאת יוסף אורן, מאזנים סד, 5, 9–13, תש"ן
 עליסה בארץ הפלאות: קווים לשוניים-סגנוניים לתרגומו של אהרן אמיר , מאת רינה בן-שחר, מעגלי קריאה 18 (תשמט) 75–88, 1989
  אהרון אמיר - ארץ העברים בשירה ובפרוזה, מאת יצחק אורן, נתיב 5,5, 64–70, תשנ"ב
  (על: אהרן אמיר, הסתננות: שירות ושירים, ירושלים: כרמל, תשס"א, 2001
 'יום תחית אי-אז ובריאת-יש-מתהו' : עיון ב'שירת ארץ העברים' לאהרן אמיר , מאת אבנר הולצמן, אהבות ציון, הוצאת כרמל, 2006
 הארץ - תרבות וספרות. 7 במרץ 2008. גיליון המוקדש לאהרן אמיר
 דן לאור, המלחמה על הזיכרון, עם עובד, 2009, עמודים 296–310

קישורים חיצוניים

















 "על גדולה ועל אופק": נאומו של אהרן אמיר בעת קבלת פרס ישראל 

 אמיר אור, מסע עם אהרן אמיר, מקור ראשון, 2008





 ריאיון עם היוצר בתוכניתה של ציפי גון-גרוס "ספרים, רבותי, ספרים" בגלי צה"ל, הובא בשידור חוזר ב-12 באפריל 2013 והועלה לאתר ICast

 הכנור והחרב: ראיון רדיו עם המשורר והמתרגם אהרון אמיר, נובמבר 1992. הקלטת שמע מתוך אוסף אילנה צוקרמן, באתר הספרייה הלאומית

אחרי מותו



 זאב גלילי, מותו של אחרון הכנענים, בבלוג של גלילי, 2 במרץ 2008














הערות שוליים

קטגוריה:זוכי פרס טשרניחובסקי
קטגוריה:זוכי פרס ישראל לספרות ושירה
קטגוריה:חברי התנועה למען ארץ ישראל השלמה
קטגוריה:ישראלים ילידי ליטא
קטגוריה:בוגרי גימנסיה הרצליה
קטגוריה:בוגרי האוניברסיטה העברית בירושלים
קטגוריה:לוחמי האצ"ל
קטגוריה:לוחמי הלח"י
קטגוריה:משוררים ישראלים
קטגוריה:משוררים כותבי עברית
קטגוריה:מתרגמים ישראלים
קטגוריה:מתרגמים לעברית
קטגוריה:מתרגמים מאנגלית לעברית
קטגוריה:סופרי דור הפלמ"ח
קטגוריה:סופרים ישראלים
קטגוריה:סופרים כותבי עברית
קטגוריה:ישראלים שתרמו את גופתם למדע
קטגוריה:ישראלים שגווייתם נשרפה
קטגוריה:הכנענים: אישים
קטגוריה:ישראלים שנפטרו מסרטן
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1923
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2008