שמואל הוגו ברגמן

שמואל הוגו ברגמן (25 בדצמבר 1883, פראג – 18 ביוני 1975, ירושלים) היה פילוסוף ישראלי יליד פראג, מאנשי הרוח הבולטים של הציונות, והרקטור הראשון של האוניברסיטה העברית בירושלים. חתן פרס ישראל לשנת ה'תשי"ד (1954) למדעי הרוח ופרס ישראל לשנת ה'תשל"ד (1974) על תרומה מיוחדת לחברה ולמדינה.

 קורות חיים 
 באירופה 

בצעירותו למד פילוסופיה באוניברסיטאות של פראג ושל ברלין, והיה תלמידם של הפילוסופים אנטון מארטי ופרנץ ברנטנו. ברגמן היה פעיל בחוגים ציוניים-סוציאליסטיים כארגון הסטודנטים "בר כוכבא" ובמפלגת "הפועל הצעיר" יחד עם חברו הסופר פרנץ קפקא, שעקב מחלתו לא שעה לניסיונות השכנוע של ברגמן לעלות לארץ. כן היה מיודד עם הפילוסוף פליקס ולטש (Weltsch), שבהמשך עבד גם הוא כברגמן בבית הספרים הלאומי והאוניברסיטאי בירושלים, וכן עם מקס ברוד, שבעקבות ידידותו עם ברגמן התוודע לציונות. בצעירותו קיים ברגמן קשרים עם מרטין בובר, אשר השפיע על הגותו הפילוסופית. בין השנים 1907–1914 כיהן ברגמן כספרן ספריית האוניברסיטה בפראג. בשנת 1914, בימי מלחמת העולם הראשונה, שירת בצבא האוסטרי, ובשנת 1918 חזר לעבודתו בספרייה. בשנת 1919 עבר ברגמן ללונדון, שם כיהן כמזכיר הראשי של המחלקה לחינוך ולתרבות בהנהלה הציונית, והיה ממייסדיה של מפלגת "התאחדות".

 ביישוב ובמדינת ישראל 
שמאל|ממוזער|250px|נשיא צ'כוסלובקיה טומאש מסריק (משמאל) בביקורו בירושלים (1927), מימינו שמואל הוגו ברגמן והקונסול הצ'כי

בשנת 1920 עלה ברגמן לארץ ישראל, ובאותה שנה מונה למנהל בית הספרים הלאומי, שעם פתיחת האוניברסיטה העברית (1925) הפך ל"בית הספרים הלאומי והאוניברסיטאי", בתפקיד זה היה חמש עשרה שנים רצופות עד לשנת 1935, עת הוחלף על ידי פרופ' אליקים גוטהולד וייל. בתקופה זו הפך בית הספרים ממוסד דל ובו 30,000 כרכים למוסד גדול ובו 300,000 כרכים, וגם עבר למשכן חדש בבניין דוד וולפסון בהר הצופים. במקביל לעבודתו בספרייה מונה בשנת 1928 כמרצה בחוג לפילוסופיה באוניברסיטה העברית.

בשנת 1935, עקב שינויים מבניים באוניברסיטה וביטול משרת קנצלר האוניברסיטה, שבה נשא יהודה לייב מאגנס, בחר סנאט האוניברסיטה העברית ביום 11 בנובמבר 1935 בפרופ' שמואל הוגו ברגמן לתפקיד הרקטור הראשון של האוניברסיטה, סמכויות הניהול האקדמי שהיו בידי קנצלר מאגנס עברו מעתה לרקטור האוניברסיטה, תפקיד שבו כיהן ברגמן עד לשנת 1938 (מאגנס נותר לכהן בתפקיד נשיא האוניברסיטה עד למותו בשנת 1948).

היה בין החברים בתנועת "הפועל הצעיר", ולאחר מכן בתנועת "ברית שלום", שדגלה באוטונומיה דו-לאומית יהודית-ערבית תחת משטר המנדט הבריטי, והיה ממתנגדי המחתרות אצ"ל ולח"י.

לקראת סופו של משפט אייכמן ב-1961, ארגן ברגמן עצומה הקוראת שלא להטיל על אדולף אייכמן עונש מוות. ברגמן התנגד באופן עקרוני "לעונש מוות בכל צורה שהיא". לפני כן רשם ביומנו בגרמנית:
.

 חיים אישיים 
ב-1908 התחתן עם אלזה פנטה, בתם של ברטה פנטה והרוקח מקס פנטה. הם עלו יחד לארץ ישראל ב-1920. התגרשו ב-1936.

ב- 1936 נישא לאשתו השנייה אלזה אשה בורכרדט (1896 - 1978) שהייתה נשואה קודם לגרשם שלום.

לברגמן היו חמישה ילדים, שני בנים ובת מאשתו הראשונה ושתי בנות מאשתו השנייה. בנו הבכור הוא מרטין ברגמן  (1913 - 2014) שהיה פרופסור לפסיכולוגיה מאוניברסיטת ניו יורק. נכדו הוא הסופר והבמאי מיכאל ברגמן. 

 דעותיו בשאלות דת ואמונה 

בשאלות דת ואמונה התרחק ברגמן מן הרציונליזם והאנתרופוצנטריות, ודגל בהחייאת האמונה, כחוויה בלתי אמצעית ומפגש עם האל. ברגמן לא היה אדם דתי, אך הכיר בחשיבותם של התפילה, השבת והחגים, כחלק ממורשת העם היהודי. בנושא התפילה כתב:

בנושא השבת, חתם הוגו ברגמן בשנת 1931 על כרוז הסופרים שמחה על קיום משחקי ספורט בשבת ובימי חג, ביחד עם: בן-ציון דינור, יוסף קלוזנר, חיים נחמן ביאליק ואחרים. ברגמן הושפע רבות מתפיסת העולם האנתרופוסופית, והיה מיודד עם מייסדה ד"ר רודולף שטיינר.

 פרסים והוקרה 
שמאל|ממוזער|250px|ברגמן בטקס קבלת דוקטורט לשם כבוד מהאוניברסיטה העברית, 1959
ברגמן זכה פעמיים בפרס ישראל: פעם ראשונה במדעי הרוח בשנת 1954, ופעם נוספת ב-1974, על תרומה מיוחדת לחברה ולמדינה.

ב-1959 נבחר כחבר האקדמיה הלאומית הישראלית למדעים.

בשנת 1967 הוענק לו התואר "יקיר ירושלים".

 הנצחה 
על שמו נקרא רחוב בשכונת ׳המדע׳ בעיר רחובות, יחד עם רחובות על שם זוכי פרס ישראל נוספים בשכונה זו.

ארכיונו מופקד במחלקת הארכיונים בספרייה הלאומית בירושלים.

 מרכז ש. ה. ברגמן לעיון פילוסופי 
"מרכז ש. ה. ברגמן לעיון פילוסופי" נוסד לזכרו של ברגמן בשנת 1977 על ידי פרופ' ירמיהו יובל לעידוד המחקר הפילוסופי באוניברסיטה.

המרכז מוציא לאור את הרבעון הפילוסופי "עיון", וכן מקיים ימי עיון וסימפוזיונים, בהם "מפגשי ירושלים בפילוסופיה" –כנסים בינלאומיים המוקדשים לנושאים שונים בפילוסופיה.

 מספריו 
 דברי משה, 1913.
 יבנה וירושלים, 1919.
 המאבק על חוק הסיבתיות בפיזיקה החדישה 1929
 הפילוסופיה של עמנואל קאנט, מאגנס, 1927.
 הוגי הדור, מאגנס, 1935.
 מבוא לתורת ההכרה, מאגנס, 1940.
 מבוא לתורת ההיגיון, מוסד ביאליק, תשכ"ד.
 הפילוסופיה של שלמה מימון, מאגנס.
 מדע ואמונה, מחברות לספרות, תש"ה-1945.
 אהרון דוד גורדון – האדם ודעותיו, המחלקה לענייני הנוער והחלוץ של ההסתדרות הציונית בהשתתפות הקרן הקיימת לישראל, ירושלים, תשי"א-1951.
 אלוהים ואדם במחשבה החדישה הוצאת-ספרים על שם י"ל מאגנס, האוניברסיטה העברית ירושלים, 1956.
 אנשים ודרכים, מוסד ביאליק, 1967.
 תולדות הפילוסופיה החדשה (בארבעה כרכים), מוסד ביאליק, 1970, 1973, 1977, 1979.
 הפילוסופיה הדיאלוגית מקירקגור עד בובר, מוסד ביאליק, 1974.
 הוגים ומאמינים (מסות), אגודת הסופרים העברים, דביר, 1974.
 במשעול, עם עובד, 1976.
 השמים והארץ: הגיונות על אחריותו של האדם, שדמות, 1968.
 אסכולות אזוטריות (אסופת מאמרים של ברגמן, בעריכת בועז הוס ושמואל גלובר), ירושלים-ברלין: בלימה, 2024.
 צליל הפעמון (אסופת מאמרים של ברגמן, בעריכת אנריקו לוקה ומיכה דנציגר, מבוא מאת אנריקו לוקה), ירושלים-ברלין: בלימה, 2024.

 מתרגומיו 
עמנואל קאנט, ביקורת התבונה הטהורה, מוסד ביאליק – ירושלים, 1954 (עם נתן רוטנשטרייך).
עמנואל קאנט, ביקורת כוח השיפוט, מוסד ביאליק ירושלים, תשכ"ט 1969 (עם נתן רוטנשטרייך).
עמנואל קאנט, ביקורת התבונה המעשית, מוסד ביאליק, ירושלים, 1973 (עם נתן רוטנשטרייך).
עמנואל קאנט, לשלום הנצחי, מאגנס, 1976.
פטר דמיינוביץ' אוספנסקי, הפסיכולוגיה של התפתחותו האפשרית של האדם, הוצאת גל – הרצליה, 1995

 כתבי עת שערך 
 עריכת קריית ספר – רבעון ביבליוגרפי היוצא לאור על ידי הספרייה הלאומית.
 הערכים בנושא פילוסופיה כללית, באנציקלופדיה העברית.
 כתב העת עיון – רבעון פילוסופי.

דברי מבוא
 יצחק צימרמן, בעיניו של מאמין (לקט מאמרים), דברי מבוא: דב סדן, ש"ה ברגמן, אהרן צייטלין, בצירוף מפתח ל"פרוזדור" מאת אלעזר בניועף, הביא לדפוס: יוסף עמנואל, פרוזדור, (דו ירחון לעיון אמונה), תל אביב, תש"ל, 1969.

לקריאה נוספת
 'ברגמן, שמואל הוגו', בתוך: דוד קלעי, ספר האישים: לכסיקון ארצישראלי, תל אביב: מסדה – אנציקלופדיה כללית, תרצ"ז, עמ' 99–100.
 משה שוורץ, "פילוסופיה מתוך אמונה – על משנתו של שמואל הוגו ברגמן", בתוך ספרו: הגות יהודית נוכח התרבות הכללית, ירושלים ותל אביב: הוצאת שוקן, תשל"ו, עמ' 145–164.
 אברהם שפירא (פצ'י), "בין נוף הולדת לנוף מולדת: התערותם של ש"ה ברגמן וג' שלום בארץ ישראל", בתוך: אביעזר רביצקי (עורך), ארץ ישראל בהגות היהודית במאה העשרים, ירושלים: יד יצחק בן-צבי, תשס"ה, עמ' 504–538.
 יהוידע עמיר, "הזדהות ביקורתית – על נפתולי הידידות בין ש"ה ברגמן למ"מ בובר", דעת 57–59 (תשס"ו), עמ' 289–312.
 חיים באר, אישיות רלוונטית: שמואל הוגו ברגמן, מתוך הספר "קשר לאחד – מסעות, בתים ואנשים בירושלים", הוצאת עם עובד, תשע"ח, עמודים 330–338.

 קישורים חיצוניים 

 כתבי שמואל הוגו ברגמן בפרויקט בן יהודה.




 קטעים מיומנו של שמואל הוגו ברגמן מימי סיום מלחמת העולם השנייה באירופה, באתר הספרייה הלאומית

 The Hugo Bergmann Family Papers 

 שמואל הוגו ברגמן באתר המחלקה לחינוך יהודי ציוני בסוכנות היהודית
 שלינג על מקור האמיתות הנצחיות, דברי האקדמיה הלאומית הישראלית למדעים (הסדרה העברית),כרך ב, חוברת 2, 1964, תשכ"ד.
 משה גליקסון, הוגו ברגמן, י"א בטבת תרצ"ד, 25 בדצמבר 1933 (מתוך: "כתבי משה גליקסון", כרך ב: 'אישים במדע ובספרות', הוועד להוצאת כתבי גליקסון, תל אביב תש"א), בפרויקט בן-יהודה
 צוות מפ"ט, פרופסור שמואל הוגו ברגמן, מפ"ט עמל 2002
 , 
 מרכז ש״ה ברגמן לעיון פילוסופי



 הערות שוליים 

קטגוריה:פילוסופים יהודים צ'כים
קטגוריה:פילוסופים ביישוב
קטגוריה:פילוסופים ישראלים
קטגוריה:פילוסופים של היהדות
קטגוריה:חוקרי יהדות ישראלים
קטגוריה:היסטוריונים של הפילוסופיה
קטגוריה:מתרגמים ביישוב
קטגוריה:מתרגמים ישראלים
קטגוריה:זוכי פרס טשרניחובסקי
קטגוריה:זוכי פרס ישראל למדעי הרוח
קטגוריה:זוכי פרס ישראל לשנת 1954
קטגוריה:זוכי פרס ישראל על תרומה מיוחדת לחברה ולמדינה
קטגוריה:זוכי פרס ישראל לשנת 1974
קטגוריה:חברי האקדמיה הלאומית הישראלית למדעים
קטגוריה:סגל האוניברסיטה העברית בירושלים: פילוסופיה
קטגוריה:ראשוני האוניברסיטה העברית בירושלים
קטגוריה:רקטורי האוניברסיטה העברית בירושלים
קטגוריה:מנהלי הספרייה הלאומית
קטגוריה:עורכי האנציקלופדיה העברית
קטגוריה:יקירי ירושלים
קטגוריה:חברי הפועל הצעיר
קטגוריה:חברי ברית שלום
קטגוריה:יהודים אוסטרו-הונגרים
קטגוריה:ישראלים ילידי האימפריה האוסטרו-הונגרית
קטגוריה:יהודים בצבא האוסטרו-הונגרי במלחמת העולם הראשונה
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת קארל בפראג
קטגוריה:אנשי העלייה השלישית
קטגוריה:רחביה: אישים
קטגוריה:יהודים הקבורים בבית הקברות סנהדריה
קטגוריה:ציונים ילידי המאה ה-19
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1883
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-1975