התבוללות

התבוללות היא היטמעות יהודים בקרב הגויים באמצעות הטמעה תרבותית או נישואי תערובת. ההתבוללות על כל סוגיה אסורה לפי התורה, והלכות שונות נועדו למנוע אותה. בשל גודלו של העם היהודי והיותו מושמץ ונרדף לאורך ההיסטוריה, ההתבוללות נתפסת באופן מסורתי כאיום ממשי על המשך קיומו של העם היהודי, התרבות היהודית והאמונה היהודית.

 איסור ההתבוללות 

ההלכה אוסרת על יהודי להינשא לגויה, ועל יהודייה להינשא לגוי. באשר לצאצאים, לפי ההלכה, היהדות נקבעת לפי האם, למעט במקרי גיור. לכן כאשר גבר יהודי נישא לגויה, הילדים גויים כמותה ואינם מיוחסים אחריו. כאשר אישה יהודייה מתחתנת עם גוי, הילדים שנולדים מנישואים אלו הם יהודים שאינם מיוחסים אחר אביהם.

על מנת למנוע התבוללות, גזרו חז"ל גזרות רבות המרחיקות יהודי מקרבה לשאינו יהודי ובתוך כך האיסור על פת גויים ותבשילי גויים ויין גויים ועוד.

 התבוללות בתולדות עם ישראל 
לקראת סוף המאה ה-18 והתחלת המאה ה-19 בעקבות האמנציפציה שניתנה ליהודים במערב אירופה הגיעה ההתבוללות של היהודים בעמי אירופה לממדים הולכים וגדלים. המגמה המשיכה גם בחלקים אחרים של אירופה ובאמריקה, בעיקר מתוך התקווה של חלק מהיהודים להיטמע טוב יותר בחברה הכללית (לעיתים אף בחברה הגבוהה), מתוך הזדהות עם הערכים של חירות, שוויון, אחווה וההפרדה בין דת למדינה שאומצו כאידיאלים חברתיים אחרי עידן הנאורות והמהפכות הבורגניות וגם בשל היעדר מדינה שבה תמומש הזהות הלאומית והדתית.

הוויכוחים הפוליטיים הראשונים לגבי תופעת ההתבוללות התקיימו בתקופת האמנציפציה בנוגע למידה בה היהודים צריכים לזנוח את המאפיינים הייחודיים להם (שמירת מצוות הדת, לבוש, שפה, מקום מגורים, חינוך, מנהגים, תרבות וכו') בתמורה להשתלבות בחיי המדינה בה הם חיו, שוויון חברתי, הרחבת תחומי העיסוק, שיפור המעמד החברתי ורמת החיים וכו'. ויכוחים אלה פרצו גם על רקע חיסול סמכות הרבנים והיעלמות החינוך היהודי המסורתי, והאמנציפציה וההתערות המסוימת של היהודים בחברותיהם.

ההיסטוריון היהודי שנולד בגרמניה, יוסף קסטיין, תיאר בספרו 'תולדות האומה הישראלית' את מהותה של ההתבוללות במאה ה-19 במילים אלו:ראינו מה קשים היו הקרבנות, שהקריבו היהודים שבארצות המערב במחיר חירותם. להלן נוכיח עד כמה הקרבנות הללו היו לבטלה. משנסתיימה עצם המלחמה לאמנסיפּציה, נשתנתה האידאולוגיה היהודית שינוי מרובה, ואותו השינוי הביא לידי כך שהיהודים שבמערב נתפלגו מעט מעט ונעשו אזרחי המדינות השונות. הכינוי "יהודי גרמני" או "יהודי פראנצי" היה כרוך במושג חדש, שהעביר את ההדגשה מן המלה "יהודי" אל המלה "גרמני" או "פראנצי". ולא דיים שמילאו את החובה המוטלת עליהם לגבי המדינה, שנעשו אזרחיה, אלא שעשו יתר מכן. הם התירו את הקשרים של אחדות מוצאם במידה מרובה כל כך, שהגו ליהודי בן ארץ אחרת אותו רגש הזרות והניגוד, שהגו שאר האזרחים שבארצם לנכרים בכלל. השוביניזמוס הלאומי של מדינות איירופה המערבית חזק היה תמיד בקרב היהודים. כאן אנו רואים לפנינו שוב את גורלו של המשומד הלאומי; הוא חסר ביטחון, משום שלא ניתק כל צרכו ממקור מוצאו והריהו שוקד לעשות יותר מדאי, משום שהוא חרד תמיד בסתר לבו, שמא יטילו בו דופי, שלא עשה את המוטל עליו כל צרכו.

דרגות התבוללות
התבוללות ללא אובדן הזהות היהודית נקראת לעיתים "התבוללות התנהגותית" (אקולטורציה) בעוד שהתבוללות המגיעה לאובדן מוחלט של הזהות היהודית נקראת "התבוללות מבנית".

פעולת ההתבוללות כוללת בתוכה מספר מרכיבים: מתבולל בדרך כלל זונח קודם לכן חלק מהאפיונים והערכים של "חברת-האם" שבה הוא גדל, למד והתחנך, ומאמץ לעצמו נורמות, ערכים ומנהגים תרבותיים של החברה או העמים שבקרבם חי בדרך כלל כמיעוט. לאחר מכן מגיעה ההתערות בחברה הסובבת, ובעקבותיה יכול להתרחש בחלק מהמקרים גם אובדן של הזהות האתנית-הלאומית באמצעות התרחקות מוחלטת מן הקהילה והדת, המרת הדת או בחלק גדול מהמקרים, בנישואי התערובת.

תבחין נפוץ להתבוללות הוא בנישואי תערובת. לפי קריטריון זה, נכון לשנת 2010, 55% מיהדות ארצות הברית, 75% מיהדות מדינות ברית המועצות לשעבר, ובכללם 80% מיהדות רוסיה הם מתבוללים.
בפועל, מרבית הילדים שגדלים במשפחות מעורבות מחוץ למדינת ישראל, לא מוגדרים על ידי הוריהם כיהודים. פרופסור סרג'ו דלה-פרגולה טוען כי "בשנות ה-90 התחברו לצד היהודי פחות מ-20% מהילדים שנולדו בנישואי תערובת, גם בארצות הברית וגם ברוסיה. הנתונים האלה נוגעים לזהות הילדים על פי הצהרת ההורים".
פרופסור גור אלרואי טען בשנת 2016, כי בארצות הברית רק "שליש מהילדים של זוגות מעורבים גדלים בבית יהודי. הולכים לסאנדיי סקול, למחנה קיץ יהודי, הולכים לבית כנסת ומציינים את החגים היהודיים".

התבוללות במדינת ישראל
שיעור ההתבוללות במדינת ישראל, שבה רוב יהודי, נמוך לאין ערוך משיעור ההתבוללות בחוץ לישראל, כנראה בגלל המבנה הדמוגרפי והחברתי, וחוקי אישות. תופעת נישואים בין יהודים לבני דת אחרת קיימת גם בה ואלה עשויים להביא לטמיעת בן הזוג היהודי בחברה שאינה יהודית, בין אם באופן של הגירתו למדינה אחרת, ובין אם באופן של הצטרפותו לחברת בן הזוג שאינו יהודי. בנוסף, קיימת בה במידה הרבה יותר גדולה, תופעה הפוכה, של טמיעת גויים בחברת הרוב היהודית, הנישאים ליהודיות וצאצאיהם יהודים. תופעה זו מתרחשת במיוחד במקרים של זוגות מעורבים בין יהודים לערבים בישראל. בנוסף, קיימת תופעה שזכתה לכינוי "התבוללות ישראלית" או "גיור סוציולוגי" - אימוץ הגדרה עצמית וסביבתית יהודית, ללא גיור דתי או רישום יהדות במרשם האוכלוסין. פרופ' אשר כהן, שטבע את המושג, כתב כי הלחץ החברתי הנובע מכך שהרוב המכריע בחברה היהודית רואה בהיותו של הגיור האורתודוקסי שער הכניסה היחיד אליה מבטיח פנייה של אנשים מקרב משפחות העולים לארץ להמרת דת, וקרא לרבנים לגלות גמישות מרבית על מנת למנוע חיכוך בעתיד.

נכון לדצמבר 2022, מקרב הזוגות שלפחות אחד מבני הזוג בהם הוא יהודי, 6.5% הם זוגות של יהודי הנשוי לבן זוג שאינו יהודי, עם זאת ברובם המכריע בן הזוג שאינו יהודי מוגדר "חסר דת" אך אינו מוסלמי או נוצרי.

ראו גם
 הטמעה תרבותית
נישואי תערובת ביהדות
 גירוש הנשים הנוכריות
 השואה השקטה

לקריאה נוספת
Jean Christophe Attias, Esther Benbassa Dictionnaire des mondes juifs Larousse,Paris 2008
Lloyd P.Gartner History of the Jews in Modern Times, Oxford University Press 2001

קישורים חיצוניים


 מתוך "אנציקלופדיה יודאיקה"
 אלי ברדנשטיין, לאן נעלמים יהודי הגולה? . הסוכנות היהודית.
התבוללות העם היהודי בארץ ובתפוצות - נתונים מסמך רשמי של הכנסת
 על פי דו"ח המכון לתכנון מדיניות העם היהודי, 2004
 אוריאל היילמן, ?The war against intermarriage has been lost. Now what, הסוכנות הטלגרפית היהודית.
נישואי תערובת – הרובד התרבותי. דיון על נישואי תערובת בישראל באתר סוגיא
נישואי תערובת – הרובד המשפטי. דיון על נישואי תערובת בישראל באתר סוגיא




הערות שוליים

*
קטגוריה:תולדות עם ישראל
קטגוריה:סוציולוגיה של הדת