אשר (דמות מקראית)

אָשֵׁר היה דמות מקראית, בנו השמיני של יעקב מאשתו זלפה שפחת לאה, וצאצאיו היו שבט אשר. בניו של אשר היו .  על פי המדרש, חי 123 שנה, וכשיצאו בני ישראל ממצרים לקחו עמם את עצמותיו, וכאשר סיימו להתנחל בארץ בשנת ב'תצ"ה (1265 לפני הספירה) קברוהו בקדש נפתלי. 

לפי ספר היובלים נולד בב' בשבט.

לפי ספר הישר היה נשוי לעדון בת אפלל אך היא מתה ללא ילדים, לאחר מותה נישא להדורה בת אבימאל בן עבר וממנה נולדו ילדיו, יחד איתה אימץ את ביתה, שרח.
מדרש שמו
מקור שמו מוסבר ב:  נשים אשר הכירו את לאה כאומללה בעקבות עקרותה אמרו 'אשריה', ועל כן נקרא שם הבן הנולד 'אשר'. לדעת ליאורה רביד הכוונה כנראה לאישה אחת וזו רחל, שקנאה ללאה וזאת הסיבה להודות לאל.

 סמל השבט 
אבנו של אשר בחושן הייתה - תרשיש. במדרש תלפיות כותב על אבנו של אשר:השערות שונות נאמרו בזיהוי אבן התרשיש:
טקסט=אבן כריזוליט|ממוזער|אבן כריזוליט
 פליניוס הזקן, בן המאה הראשונה לספירה, מזהה את התרשיש כ- Chrysolitos, כריזוליט. 
 גם יוסף בן מתתיהו וגם תרגום השבעים מזהים את התרשיש ככריזוליט.
 תרגום אונקלוס מתרגם כרום ימא, כלומר אבן הים.
 תרגום המלך ג'יימס גורס בריל.
 גם תרגום התנ"ך של ה-Jewish Publication Society of America משנת 1917 מכוון לבריל.
 מכון המקדש זיהו את האבן עם אקוומרין.
מאחר שאקוומרין הוא סוג של בריל, הרי שתרגום זה לתרשיש מקובל ונפוץ.

ברכת יעקב לאשר
בברכת יעקב לבניו טרם מותו, הבטיח לאשר נחלה פוריה, אשר תניב לו מַעֲדַנֵּי-מֶלֶךְ, כמו שנאמר .

 עץ משפחה  
עץ משפחה המציג את הדורות הקודמים:

 צאצאי אשר 
בספר דברי הימים מפורטת רשימת צאצאיו של אשר:

 קברו 

ממוזער|קבר אשר ונפתלי בני יעקב בקדש נפתלי
לפי ספרות חז"ל העלו בני ישראל את כל בני יעקב לארץ להיקבר שם.
ובספר הישר מסופר: 
כיום מצוין קברו בכביש 899 מול תל קדש נפתלי. המקורות לכך הם בעיקר מהמאה ה-17. יום פטירתו הוא כ' בשבט לפי התאריך העברי, כמובא במדרש ילקוט שמעוני.

מסורת שומרונית מזהה את קבר אשר בנבי טובא, בטובאס שבשומרון.Conder and Kitchener, 1882, SWP II, p. 219

החוקר זאב "ז'אבו" ארליך הציע לזהות מסורת על קבורת אשר במסגד בצפון-מזרח העיר העתיקה בשכם בשם "ג'מעה אל-אנבייה". לדבריו מצבה עתיקה במבנה הזכירה שם הדומה לאשר, יחד עם שמות אחרים הדומים לזבולון ויששכרישראל שפירא במאמר באתר כיכר השבת סיכם את דברי ז'אבו

"לסיכום, הראיות לקבורת השבטים בשכם מתבססות על שילוב של שני מקורות: המדרש דורש את הפסוק "והעליתם את עצמותי מזה אתכם" - כשהמילה המכרעת היא "אתכם". המדרש לומד מתוספת מילה זו "שכל שבט ושבט העלה עצמות ראש שבטו עמו". כלומר, ההדגשה שיוסף אמר "אתכם" מלמדת שכולם העלו את עצמות אבותיהם יחד. מכיוון שיוסף נקבר בוודאות בשכם (כמפורש בספר יהושע), מציע ארליך שיש היגיון בהשערה שגם שאר השבטים נקברו בסביבה (ההבנה הראשונית כפי שמקובל שחז"ל דרשו שאחי יוסף הועלו יחדיו עמו לארץ ישראל, אבל לא נקברו עמו. ז'אבו ע"ה מחדש שלא רק שעלו עמו, אלא אף נקברו עמו, וכך זאת מדיוק בדברי חז"ל הק') המסורת המקומית מתבטאת במסגד "ג'אמע אולאד יעקב אל-עשרה" בשכם העתיקה, שם נמצאת מצבה עם כתובות ערביות עתיקות. ניתוח פילולוגי של הכתובות מגלה שמות שבטים כמו יששכר ("ישג'ר") וזבולון ("ריילון") כשמשנים את מיקום הנקודות בכתב הערבי. אף שאין כאן הוכחה מוחלטת, השילוב של דרשת המילה "אתכם", מיקומו של קבר יוסף, והמסורת המוסלמית העתיקה מציע אפשרות מרתקת של שימור מסורת יהודית קדומה בתוך המסורת המקומית של שכם.".

שבט אשר

ראו גם

 עץ משפחה של דמויות מקראיות - מתרח ועד שלמה

 קישורים חיצוניים 

 אשר בן יעקב באתר "אהלי צדיקים"

 הערות שוליים 

קטגוריה:בני יעקב
קטגוריה:אישים בפרשת ויצא
קטגוריה:יורדי מצרים
קטגוריה:אישים בתנ"ך שהגיעו לגיל 110
קטגוריה:שבט אשר
קטגוריה:אפונימים