אופטיקה

אוֹפְּטִיקָה היא תחום בפיזיקה המתאר את התכונות וההתנהגות של האור, ואת יחסי הגומלין בין אור לחומר. האופטיקה נוכחת בחיי היום יום ומאפשרת לתאר ולהסביר תופעות אופטיות נפוצות ומוכרות כמו פעולת העין האנושית ועדשות המשקפיים והמצלמה, המראה, ההשתקפות, המיקרוסקופ והטלסקופ. תופעות רבות המתרחשות בטבע – כמו מראה הקשת בענן, פאטה מורגנה, ההילה סביב הירח או השמש, "כלבי השמש", ההבזק הירוק, ועוד – מקורן בתהליכים אופטיים.

תחום האופטיקה מוקדש בדרך כלל לתיאור התנהגות הקרינה על פני הספקטרום האלקטרומגנטי אשר כלולים בו האור הנראה, אור תת-אדום ואור על-סגול, וכן גם סוגים נוספים של קרינה אלקטרומגנטית כמו קרני רנטגן, קרינת מיקרוגל וגלי רדיו; לפיכך ניתן להתייחס לאופטיקה כאל תת-תחום של אלקטרומגנטיות. מספר תופעות אופטיות תלויות בטבעו הקוונטי של האור, ולפיכך תחומים מסוימים באופטיקה קשורים גם למכניקת הקוונטים.

עם זאת, אופטיקה, כתחום מחקר מדעי, נחשבת באופן כללי לנפרדת מקהילת המחקר הפיזיקלי; יש לה זהות משלה, עם עמותות וועידות מדעיות משלה. ההיבטים המדעיים גרידא של אופטיקה נקראים לעיתים מדע האופטיקה או אופטיקה פיזיקלית. תחום האופטיקה היישומית נקרא לעיתים הנדסה אופטית. הנדסה אופטית יישומית העוסקת במערכות תאורה נקראת הנדסת תאורה. לכל אחד מתחומי מחקר ועיסוק אלה יש יישומים משלו, מיומנויות טכניות נפרדות, מוקדי עניין שונים וקשרים מקצועיים נפרדים. בשל החשיבות הרבה של "מדע האור" ליישומים מעשיים, תחום מדע האופטיקה וההנדסה האופטית נוטים להיות מאוד רב-תחומיים. ניתן למצוא עיסוק במדע האופטיקה כחלק מתחומים רבים ושונים, כגון הנדסת חשמל, פיזיקה, רפואה, ועוד.

 אטימולוגיה 
מקור המילה היא מיוונית עתיקה: ops – עין, optikos – הקשור לראייה.

 היסטוריה 
 ימי הביניים 
ראשית מדע האופטיקה וחקר מדע האור בימי תור הזהב של האסלאם בימי הביניים; באותה העת, נעשו מחקרים של איבן סהל (Ibn Sahl) ואיבן אל-היית'ם (שכתב את ספר האופטיקה) על עדשות, מהות האור ותופעות אופטיות נוספות כמו הנפיצה, האור והצל, צבע האור בשקיעה, אשליית ההגדלה של השמש והירח הסמוכים לאופק, ליקוי החמה והקשת בענן. האור באותה תקופה נחשב לעשוי מחלקיקים.

 העת החדשה 
במאה ה־18 ניתנו הסברים לתופעות רבות הקשורות לאור באמצעות התורה הגלית.

בתחילת המאה ה־20 התבסס עיקרון דואליות גל-חלקיק וההבנה כי האור הוא גם גל וגם חלקיק, כתלות בתופעה אותה חוקרים. במחצית השנייה של המאה ה־20 התפתחה האלקטרודינמיקה הקוונטית, אשר מסבירה באופן בסיסי יותר את מהות האור באמצעות שדות קוונטיים, ושימושית בעיקר בתדירויות גבוהות מאוד של האור (קרני גמא).

 התפיסה המדעית כיום 
אם כן, כיום ידועות שלוש דרכים שבהן ניתן להציג את האור:
כקרן. כך הוא מתואר באופטיקה הגאומטרית.
כגל (גל אלקטרומגנטי). כך הוא מתואר באופטיקה הפיזיקלית.
כחלקיק (פוטון). כך הוא מתואר באופטיקה הקוונטית.

תופעה אופטית
תופעה אופטית היא תופעה שמקורה בתכונותיו של האור. בין התופעות האופטיות ניתן למנות:
שבירת אור
החזרה פנימית מלאה
שבירה כפולה
נפיצה
עקיפה
לזירה (הפקת קרינת לייזר)
התאבכות

 קלאסית ומודרנית 
 אופטיקה קלאסית 

אופטיקה קלאסית (או אופטיקה גאומטרית) היא תחום באופטיקה המתאר את התקדמות האור במונחים של קרני אור. קרני אור משנות כיוון בנקודות מגע בין שני תווכים שונים, והן עשויות להיות עקומות בתווך בו מקדם השבירה הוא פונקציה של המיקום. הקרן באופטיקה גאומטרית ניצבת לחזית הגל באופטיקה פיזיקלית.

 נושאי עיסוק 
שקיפות
שבירת אור
החזרת אור
החזרה מלאה
שבירה כפולה
עקיפה
פיזור אור
קיטוב (פולריזציה)
אופטיקת פורייה
עיקרון פרמה
עדשה
מראה
מנסרה
זכוכית מגדלת
התאבכות
מכשור אופטי
הטיית אור

 אופטיקה מודרנית 
אופטיקה מודרנית היא הכינוי המקובל לתחומי המחקר באופטיקה שנעשו פופולריים במהלך המאה ה־20. תחומי מחקר אלה נוגעים בדרך-כלל במאפיינים האלקטרומגנטיים והקוונטיים של האור, אולם הם כוללים גם נושאים אחרים.

 נושאי עיסוק 
אופטיקה קוונטית
לייזר
הולוגרפיה
מעבד אופטי
אופטיקה לא ליניארית
אופטיקה פיזיקלית
אופטיקת פורייה
אופטיקה של שכבות דקות
ננו-פוטוניקה
רדיומטריה
פוטומטריה
אופטיקת גבישים
אופטיקה סטטיסטית
אופטיקת פרנל
אופטיקה משתברת
אופטיקת גל מונחה
אופטיקה משולבת
מיקרו אופטיקה

תחומים משיקים
התחומים הבאים נוגעים במדע האופטיקה, או שמדע האופטיקה מהווה נדבך חשוב בהם:
איכות פני שטח (אופטיקה)
אלקטרואופטיקה
הנדסת תאורה
זיהוי תבניות
מדע החומרים
מעבד אופטי
מערכת הראייה האנושית
מערכות תקשורת אופטיות
סיב אופטי
עיבוד תמונה
פוטואלסטיות
צילום
קולורימטריה (מדע הצבעים)
תורת המידע

 ראו גם 

 אור
 עין אנושית
 אופטומטריה

קישורים חיצוניים




 ביאורים 

הערות שוליים

*
קטגוריה:תחומים בפיזיקה