אלכס גלעדי

אלכסנדר "אלכס" גלעדי (9 בדצמבר 1942 – 13 באפריל 2022) היה עיתונאי ואיש תקשורת ישראלי. שימש נשיא שידורי קשת וחבר הוועד האולימפי הבין-לאומי.

ביוגרפיה
גלעדי, אשר נולד בשם אלכסנדר קליינברגר, בנם של שמעון ושושנה (רוזליה), ילידי פולין, נולד בטהראן, שאליה נמלטו הוריו במהלך מלחמת העולם השנייה. היה אחד מילדי טהראן ועלה לארץ ישראל עם משפחתו ב־19 בפברואר 1943. גדל ברמת השרון ולמד בבית הספר הימי מבואות ים.

 קריירה מקצועית 
בשנת 1964 הצטרף למדור הספורט של העיתון "ידיעות אחרונות". ב־1968 החל לעבוד במחלקת הספורט של הטלוויזיה הישראלית, וב־1975 מונה למנהלה. בשנת 1977 מונה למנהל האירועים המיוחדים ובמסגרת זו היה אחראי להפקות שידורי טלוויזיה בולטים, ובהם גמר עונת 1976/1977 בגביע אירופה לאלופות בכדורסל, שבו זכתה מכבי תל אביב בשנת 1977 ושאותו שידרשידור משחק הגמר בערוץ יוטיוב של מועדון מכבי תל אביב, אירוויזיון 1979 שהתקיים בישראל וביקור נשיא מצרים, אנואר סאדאת, בישראל.

 עבודה ברשת NBC 
בשנת 1980, במסגרת עבודתו בטלוויזיה הישראלית, היה חבר משלחת איגוד השידור האירופי לאולימפיאדת לייק פלאסיד, ובזכות הקשרים שיצר הצטרף ב־1981 למחלקת הספורט של רשת הטלוויזיה האמריקאית NBC, שם סייע לקדם את זכיית הרשת בזכויות השידור לאירועי ספורט מובילים, כגון אליפות העולם באתלטיקה בהלסינקי ב־1983.

בשנת 1984 התמודד על תפקיד מנהל הטלוויזיה הישראלית, אך לא קיבל אותו, נשאר לעבוד ב־NBC וקודם לתפקיד סגן נשיא לתכנון ולפיתוח בין־לאומי שמקום מושבו בלונדון. בשנת 1985 ניהל את המשא ומתן עם הוועד האולימפי הבינלאומי על זכויות השידור בארצות הברית של המשחקים האולימפיים בסיאול ב־1988. NBC שילמה סכום חסר תקדים של 300 מיליון דולר. למרות הסכום הגבוה, שידור משחקי האולימפיאדה היה רווחי ביותר ל־NBC והיא חידשה את החוזה עם הוועד האולימפי שוב ושוב במשך השנים, בעוד גלעדי אחראי למשא ומתן. בשנת 2011 חתמו NBC והוועד האולימפי על הסכם לשידור המשחקים עד שנת 2020, שבו התחייבה הרשת לשלם 4.38 מיליארד דולר. בשנת 2014 חתמו על חוזה המשך, שבו שולמו 7.65 מיליארד דולר בעד זכויות השידור בארצות הברית של ששת האירועים של הוועד האולימפי בין 2021 ל־2032 – משחקי הקיץ ב־2024, 2028 ו־2032, ומשחקי החורף ב־2022, 2026 ו־2030.

בסך הכול עבד גלעדי ברשת NBC כ־35 שנים.

 שידורי "קשת" 
בד בבד עם עבודתו ב־NBC, ניהל בשנת 1993 את הקמת "שידורי קשת", במטרה להתמודד על הזיכיון לשידורי ערוץ 2, במימון של "קונצרן כלל" ו"לאומי ושות'", בית ההשקעות של בנק לאומי. גלעדי גם החזיק ב־6% ממניות החברה. במסגרת תפקידו גייס שורה של כוכבים, רובם מהטלוויזיה הישראלית, וגיבש את לוח השידורים של "קשת". לאחר זכיית "קשת" במכרז שימש מנכ"ל החברה, אך לאחר שצברה הפסדים פיטרו אותו בעלי המניות ב־1995 והוא הוחלף באורי שנער.

בשנת 2005 חזר לקשת והחל לכהן כנשיא הקבוצה.
עסקים נוספים
בסוף שנות ה־80 הקים גלעדי חברה בשם "Tele-Event", שעסקה ברכישת זכויות שידור לאירועי ספורט. בין השאר רכשה את זכויות השידור בישראל של טורנירי הטניס של אליפות וימבלדון ואליפות ארצות הברית הפתוחה בטניס. החברה מכרה את זכויות השידור האלו לערוץ 2 ולחברות הכבלים. אולם בהמשך הגישה כמה תביעות נגד חברות הכבלים, על שאפשרו שידור של הטורנירים בערוצי טלוויזיה זרים, אגב הפרה כביכול של זכויות השידור הבלעדיות שלה בישראל. הדיון בתובענה שבה זכה הגיע עד בית המשפט העליון, והביא לתקדים של "החשכת" הערוצים הזרים בישראל בעת שידור אירועי ספורט בין־לאומיים כדוגמת גביע העולם בכדורגל.

 חבר הוועד האולימפי הבין-לאומי 
בעקבות הקשרים שיצר עם הוועד האולימפי כנציג NBC, הוזמן גלעדי להיות חבר הוועד בשנת 1994. במסגרת תפקידו היה חבר בוועדות המארגנות של אולימפיאדת אתונה (2004), אולימפיאדת בייג'ינג (2008), אולימפיאדת לונדון (2012). בנוסף היה אחראי לניהול השידורים והיה בעל זכות הצבעה בבחירת העיר המארחת.

בשנים 1999–2001 היה גלעדי מעורב בהכנת תוכנית ראשונית של העיר תל אביב להגשת מועמדותה למכרז לאירוח אולימפיאדת 2012. הוא אף תרם 250 אלף דולר להכנת התוכנית. ואולם עם פרוץ האינתיפאדה השנייה בוטלה התוכנית, לאחר שנשיא הוועד האולימפי חואן אנטוניו סמראנש אמר כי עד שלא יתייצב המצב הביטחוני באזור לא יוכל הוועד לאפשר לישראל לקיים אירוע בקנה מידה עולמי כמו האולימפיאדה.

באולימפיאדת לונדון 2012 היה גלעדי מעורב בהחלטה שלא לערוך דקת דומייה לזכר קורבנות טבח הספורטאים באולימפיאדת מינכן.

לקראת אולימפיאדת טוקיו (2020) שימש סגן יו"ר הוועדה המארגנת, והיה זה שהעניק ללינוי אשרם את מדליית הזהב במשחקים.

טענות להטרדה מינית ולתקיפה מינית
ב־2017 סיפרה אושרת קוטלר כי 25 שנים קודם לכן, בהיותו מנכ"ל קשת, הציע לה גלעדי הצעה מגונה. כעבור שלושה ימים סיפרה העיתונאית נרי ליבנה כי במהלך פגישה שתוארה על ידי גלעדי כ"פגישת עבודה" בביתו בשנת 1999, 18 שנים קודם לכן, הוא חשף בפניה את איבר מינו. גלעדי הגיב לסיפורה: "דבריה של נרי נכונים בעיקרם. מה שאנשים מבוגרים עושים בחייהם, בבתיהם הפרטיים במסגרת מערכת יחסים אישית, זה עניינם הפרטי."

כעבור יומיים פורסמו טענות על שתי נשים, ששמותיהן לא נמסרו, ולפיהן גלעדי אנס אותן לפני שנים רבות. גלעדי הגיב שהטענות משוללות יסוד. פרסומים אלה לא חזרו, ולא נודע מי היו הנשים ואם הפרסום שיקף את המציאות. בעקבות הטענות הודיע גלעדי כי הוא עוזב זמנית את תפקידו בקשת עד שתוכח חפותו.

בינואר 2018 הגיש לבית המשפט תביעת לשון הרע על סך שני מיליון ש"ח נגד אושרת קוטלר ונרי ליבנה בגין הפרסומים כנגדו. לאחר הליך גישור מחק גלעדי את תביעת הדיבה. במסגרת טור על פרשת שי אביטל, כתבה נרי ליבנה: "ברצוני להזכיר שהאיש הזה עדיין ממשיך בעבודתו בוועד האולימפי וכשהוא מתראיין הוא מציג מצג שווא ואומר שתביעת הדיבה שהגיש נגד קוטלר ונגדי בסכום של מיליון שקל נסגרה בגישור".

 חיים אישיים 
גלעדי היה נשוי לחוה ברקאי, שאותה הכיר בסוף 1969 כשנשלח לסקר את הגעתן של ספינות שרבורג לישראל. בני הזוג נפרדו כשבתם, גליה, הייתה בת שנתיים. בת זוגו מאוחר יותר הייתה מעצבת האופנה מצדה זאבי, בתו של רחבעם זאבי.

גלעדי נפטר מסרטן הריאה בבית חולים בלונדון ב־13 באפריל 2022, והוא בן 79. הלווייתו התקיימה בבית העלמין "הנצח" ברמת השרון.

פרסים והוקרה
1979 – פרס כינור דוד על הפקת אירוע האירוויזיון בישראל.
1997 – נבחר לאחד מעשרת האנשים המשפיעים ביותר על תקשורת הספורט העולמית, בידי כתב העת המקצועי לעסקי ספורט "אינטרן".
זכה בפרס אמי שבע פעמים, בקטגוריית שידורי ספורט, על שידורי רשת NBC מאולימפיאדת ברצלונה (1992), אטלנטה (1996), סידני (2000), סולט לייק סיטי (2002), אתונה (2004), בייג'ינג (2008) ולונדון (2012).
2006 – פרס מפעל חיים ממוזיאון יד לאיש הספורט היהודי.
2007 – קיבל תואר דוקטור לשם כבוד מטעם אוניברסיטת חיפה.

קישורים חיצוניים














עם מותו







 הערות שוליים 

קטגוריה:עיתונאי ספורט ישראלים
קטגוריה:אנשי טלוויזיה ישראלים
קטגוריה:מנהלים ישראלים
קטגוריה:סגל ידיעות אחרונות
קטגוריה:סגל קשת
קטגוריה:הערוץ הראשון: אישים
קטגוריה:זוכי פרס כינור דוד
קטגוריה:ישראלים ילידי איראן
קטגוריה:ילדי טהראן
קטגוריה:סגל NBC
קטגוריה:מקבלי תואר דוקטור לשם כבוד מאוניברסיטת חיפה
קטגוריה:זוכי אמי בתוכניות ספורט
קטגוריה:חברי הוועד האולימפי הבין-לאומי
קטגוריה:אנשי עסקים בתחום התקשורת
קטגוריה:בוגרי בית הספר הימי מבואות ים
קטגוריה:אנשי הוועד האולימפי בישראל
קטגוריה:ישראלים שנפטרו מסרטן הריאה
קטגוריה:אישים הקבורים בבית הקברות הנצח (רמת השרון)
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1942
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2022