יעקב אורלנד

יעקב אוֹרְלַנְד (14 ביולי 1914 – 5 במרץ 2002) היה משורר, מתרגם, מחזאי, עיתונאי ועורך ישראלי, חתן פרס ישראל לזמר עברי (1994) ופרס ביאליק לספרות יפה (1996). כונה "מאחרוני דור הנפילים של התרבות העברית". בין פזמוניו: "היו לילות", "עץ הרימון", "שני שושנים", "אנחנו שרים לך, מולדת ואמא".

תולדות חייו
אורלנד נולד בעיירה טטייב שבאוקראינה. כשהיה בן שש ניצל מפוגרום בעיירתו, שבו רצחו פורעים לנגד עיניו שמונה מבני משפחתו. בגיל שבע עלה לארץ ישראל עם הוריו, והמשפחה התיישבה בפלוגת מגדל של גדוד העבודה. מאוחר יותר עברה המשפחה לירושלים, לשכונת הבוכרים, ויעקב למד ב"תחכמוני" ובגימנסיה העברית רחביה. הצטרף לפלוגות הנוטרים, הגן על העיר במלחמת העצמאות, ושירת במהלכה כקצין החינוך של גדוד "מצדה" של הגדנ"ע. סיים לימודי פילוסופיה באוניברסיטה העברית בירושלים, ונסע ללמוד תיאטרון בבריטניה. באמצע שנות ה-30 עבר אורלנד להתגורר בתל אביב, שם פגש את רעייתו בת-אל, עליה כתב את השיר "שיר אלייך"). על המעבר מירושלים לתל אביב סיפר: "אחרי מלחמת השחרור לא יכולתי לגור יותר בירושלים. אחרי 28 שנות מגורים בירושלים העיקה עלי העובדה, שלא יכולתי לעבור את החומה, לעלות להר הצופים ולרדת לים המלח." בתל אביב התיידד עם משוררים מ"חבורת כסית" כמו נתן אלתרמן, אברהם שלונסקי ואלכסנדר פן. ב-1954 עבר לחיפה במסגרת פרויקט "מגורי אומנים".

 קריירה 
אורלנד, שכתב את שירו הראשון בגיל 16, עסק בכתיבת שירה, ובנוסף עסק בתרגום ובכתיבת מחזות.

בחודשים ספטמבר-דצמבר 1943 פרסם טור מחורז סאטירי, בשם העט "אורי", בעיתון "הארץ".

בימי היישוב ובשנות ה-50 וה-60 פרסם גם פזמונים שהפכו לפופולריים, ובהם "עץ הרימון", "שני שושנים", "היו לילות", "הטנדר נוסע", "זכריה בן עזרא", "אני נושא עמי", "שלכת" ("עמוק העצב בעיניים"), "שיר שמח" ("אם גם ראשנו שח") ועוד. פזמונים רבים פרי עטו הולחנו על ידי חברו הטוב, מרדכי זעירא. את הפזמונים כתב ללהקת הבריגדה "מעין זה", לתיאטרון "המטאטא" ולאירועים שונים. הזמרת שושנה דמארי ביצעה רבים משיריו.

בנוסף לחיבור שירים ופזמונים, עסק אורלנד גם בתרגום: הוא תרגם יצירות ספרותיות רבות, ובהן של ויליאם שייקספיר ושל ג'ורג' ברנרד שו, וגם תרגם עשרות מחזות, שהוצגו ב"אהל" ובתיאטרון חיפה. ביניהם: הפונדקאית לקרלו גולדוני; ז’אן ד’ארק לג’ורג' ברנארד שו; חשיבותה של רצִינות וּשלומית לאוסקר ויילד, המיליונים של מרקו פּוֹלוֹ ומסע ארוך אל תוך הלילה ליוג’ין אוניל.

אורלנד עסק גם בכתיבת מחזות. הוא חיבר 14 מחזות, מהם שלושה הוצגו על בימת התיאטרון: העיר הזאת (‘האהל’, 1953); הרשלה מאוסטרופולי (תיאטרון חיפה, ראשית שנות הששים) והאיש מאחרי האגדה (מונודראמה על חיי הרצל בביצועו של שמעון ישראלי, ראשית שנות השבעים).. בשנת 1967, לקראת העלאה נוספת של המחזה, הורה בית המשפט להסיר מהמחזה קטעים שעסקו בתוכנית של בחורי ישיבה להיכנע ללגיון הערבי במלחמת העצמאות. מחזהו "הלשכה השחורה" זיכה אותו בפרס פינסקר אף שנותר בכתב־יד.

יעקב אורלנד על מחזה בכתובים בשם הלשכה השחורה (1954) זכה ב’פרס פינסקי' למחזה העברי המקורי (תשמ"ד).

לאחר מלחמת ששת הימים היה ממייסדי "התנועה למען ארץ ישראל השלמה".

 חיים אישיים 
יעקב אורלנד נפטר לאחר מחלה ב-5 במרץ 2002 באחוזה שבחיפה, בגיל 87, ונקבר בבית הקברות שדה יהושע בחיפה. הותיר את שני ילדיו – שמרית אור, פזמונאית, ורעואל, וטרינר – וארבעה נכדים.

פרסים והוקרה
 1963 (תשכ"ג) – פרס למדן לספרות ילדים ונוער, מטעם עיריית רמת גן, על הספר "בית הצעצועים" (1963).
 1977 (תשל"ו–תשל"ז) – פרס ז'בוטינסקי לספרות ולמחקר, על הבלדה "יום תל-פאחר" (1976).
 פרס אקו"ם.
 1983 – פרס ורטהיים לשירה עברית, מטעם אוניברסיטת בר-אילן, על ספר שיריו "עיר האובות" (1978).
 1983 – פרס פינסקי לתיאטרון, מטעם עיריית חיפה, על המחזה "הלשכה השחורה" (נכתב בשנות ה-50 ולא הופיע בהוצאה מסודרת).
 1984 – פרס טשרניחובסקי לתרגומי מופת.
 1984 - יקיר העיר חיפה.
 1987 – פרס אלתרמן, מטעם ההסתדרות, על הספר "סמטת החבשים" (1986).
 1993 – פרס איציק מאנגר ליצירה ספרותית ביידיש.
 1994 – פרס ישראל לזמר עברי.
 1996 (תשנ"ו) – פרס ביאליק לספרות יפה, מטעם עיריית תל אביב, על מפעל חייו בשירה העברית.
 1998 (תשנ"ח) – פרס ניומן, מטעם אוניברסיטת בר-אילן, על מפעל חייו בשירה ובזמר העבריים.
 2000 – פרס יצחק עקביהו, מטעם אוניברסיטת בר-אילן, על מפעל חייו בשירה העברית.

 הנצחה 
 על שמו נקראו רחובות בכמה ערים בארץ.
 ארכיונו שמור באוניברסיטת בר-אילן.
 ב-30 בדצמבר 2014 נערך כנס בבר-אילן על ידי הפקולטה למדעי היהדות במלאת 100 שנים להולדתו

מכתביו
 אילן ברוח: שירים, תל אביב: גזית, תרצ"ט 1939.
 שירים על עיט ועל יונה, ירושלים: אחיאסף, 1946.
 העיר הזאת: מחזה בשלש מערכות ופרולוג, תל אביב: תיאטרון אהל, 1952.
 מחזה התקומה, חיפה, 1958. (מחזה המוני, לרגל חגיגות העשור למדינת ישראל)
 שירים מארץ עוץ, תל אביב: מחברות לספרות, תשכ"ג 1963.
 בית הצעצועים; ציורים ועטיפה: צבי מאירוביץ, חיפה: מגילות, תשכ"ג. (הספר זיכה אותו בפרס למדן לספרות ילדים ונוער)
 הרשלי מאוסטרופולי (מחזה), תיאטרון חיפה, 1966.
 נגן עוגב: קובץ שירים נבחרים; בעריכת שלמה קפלן, תל אביב: ההסתדרות הכללית של העובדים העברים בארץ ישראל – מרכז לתרבות ולחינוך (ספריה מוסיקלית על שם נִסימוב), 1968. (תווים)
 יום תל-פאחר: בלדה עם וריאציות על נושאים קיומיים; עטיפה ואיורים: יורם רוזוב, תל אביב: מערכות, תשל"ו. (בעקבות קרב תל-פאחר) (הבלדה זיכתה אותו בפרס ז'בוטינסקי לספרות ולמחקר)
 עיר האובות: שירים, תַּרשוּמים, תל אביב: עקד; בסיוע קרן תל אביב לספרות ולאמנות; מפעל סופרי חיפה, בשיתוף עיריית חיפה ומועצת פועלי חיפה, תשל"ח 1978. (הספר זיכה אותו בפרס ורטהיים לשירה עברית)
 היו לילות: שירי הזמר של יעקב אורלנד; עיצוב: טרטקובר, תל אביב: תמוז, 1985. (תווים)
 נתן היה אומר: כז שירים, ציורים: יוסל ברגנר, תל אביב: הקיבוץ המאוחד, תשמ"ה 1985.
 סמטת החבשים: מקאמה ירושלמית; ציורים: נחום גוטמן, ירושלים: כתר, 1986. (הספר זיכה אותו בפרס אלתרמן)
 קִיֶּב: פואמה; ושתי טיוטות-שיר לזיכרון טטיב; איורים: גני דורין, ירושלים: כרמל, תשנ"ב 1991 (תרגום לרוסית על ידי ברוך אבני. ירושלים: כרמל, 1992).
 מבחר כתבים; עריכה ואחרית דבר: דן מירון, 3 כרכים, ירושלים: מוסד ביאליק, תשנ"ז 1997. (כרך א: אילן ברוח, שירים על עיט ועל יונה, שירים מארץ עוץ, שירי זמר (שנות ה-40/30); כרך ב: עיר האובות, יום תל-פאחר; כרך ב: נתן היה אומר, סמטת החבשים, קיב, שירים בודדים, שירי זמר (שנות ה-50 ואילך))

מתרגומיו
 אוסקר ויילד, ספר האגדות; תרגמוֹ מאנגלית: יעקב אורלנד; ציירה אותו: בינה גוירץ, ירושלים: עבר, תש"ז. (הדפסה נוספת: ירושלים: הוצאת ש. זק, תשי"ח)
 אלמר רייס, בפַרוָרי ניו-יורק: מחזה בשלוש מערכות; עברית: יעקב אורלנד, תל אביב: תיאטרון אהל, 1947.
 אוסקר ויילד, הבלדה מכלא רדינג; מאנגלית: יעקב אורלנד, תל אביב 1977.
 פרסי ביש שלי, אדוניס: אלגיה על מותו של ג’ון קיטס; מאנגלית: יעקב אורלנד, תל אביב, 1976.
 רבקה קויאטקובסקי-פנחסיק, אחרונים שהיו, ראשונים להיות: שירים ופואמות; מיידיש: יעקב אורלנד, תל אביב, 1984.
 א.א. מילן, אנחנו שנינו; עברית: יעקב אורלנד; צייר: א"ה שפארד, תל אביב, 1957.
 יהודה אלברג, בלב ים: רומן; מיידיש: יעקב אורלנד, תל אביב: עקד, תשל"ט 1979.
 שפרה ורבר, דמעתו של איציק; מיידיש: י' אורלנד, תל אביב, 1963.
 ג'ורג' ברנרד שו, יוהנה הקדושה - ז'אן ד'ארק; מאנגלית: יעקב אורלנד, תל אביב: נ. טברסקי, 1953.
 שמעון הלקין, בר כוכבא; תרגם ועיבד: יעקב אורלנד, תיאטרון לנוער ליד תיאטרון חיפה, 1964.
 איציק מאנגר, משירי טַוָּס הזהב; בתרגומו של יעקב אורלנד; איורים: אודרי ברגנר, ירושלים: כרמל, תשנ"ו 1995.
 סטיוארט קלוטי, אופנים עלי דרך: רומן; עברית: יעקב אורלנד; ספר ראשון, תל אביב: טברסקי, תש"ח 1948.
 עומר כיאם, רֻבַּעְיָאת; עברית: יעקב אורלנד; תל אביב: עקד, 1976.
 הרז'ה, שרביטו של אוטוקר, מאנגלית: יעקב אורלנד, 1964
 לורד ביירון, מנגינות עבריות, 1964
 מבחר שירי אדגר אלן פו (1948)
 ג’פרי צ’וסר, ספורי קנטרברי (1956)
 אוסקר ויילד, ספר כל האגדות והבלדה מכלא רדינג
 קרלו גולדוני הפונדקאית
 אוסקר ויילד חשיבותה של רצִינות וּשלומית
 יוג’ין אוניל המיליונים של מרקו פּוֹלוֹ ומסע ארוך אל תוך הלילה .

לקריאה נוספת
 תמר וולף-מונזון, בהיר וגבוה כזֶמֶר – יעקב אורלנד: פואטיקה, היסטוריה, תרבות, קריית שדה בוקר: מכון בן-גוריון לחקר ישראל והציונות – אוניברסיטת בן-גוריון בנגב, תשע"ו 2016.
 תמר וולף-מונזון, "הטקסט שמאחרי הטקסט: 'כז שירים נתן היה אומר' ליעקב אורלנד — בין נוסח הספר לנוסח כתב היד", דפים למחקר בספרות, 17/16, תשס"ח-תשס"ט. 
 יעקב אגמון, שאלות אישיות - מבחר ראיונות - ריאיון עם יעקב אורלנד בתאריך 10 באוקטובר 1981, משרד הביטחון – ההוצאה לאור, 1994, עמ' 28–38
 אבידב ליפסקר, 'והקול קול יעקב: היבטים חדשים וישנים בשירת יעקב אורלנד', צפון 3 אגודת הסופרים בחיפה, עמ' 133–150.
 אבידב ליפסקר, 'ארץ ישראל בשירת יעקב אורלנד' בתוך: מולדת הרימון, מוזיאון תפן תערוכת שמואל בונה ויעקב אורלנד, תשנ"ט
 דן מירון, אחרית דבר למבחר לכתבי יעקב אורלנד בשלושה כרכים, מוסד ביאליק 1997
 דב סדן, 'אילן ורוחותיו - על יעקב אורלנד ', חדשים גם ישנים:  כרך א: בספרות העברית ואגפיה, תל אביב: עם עובד, 1987, עמ' 61–67.

קישורים חיצוניים













  (רשימה אוטוביוגרפית)

  (רשימה ביוגרפית, במלאת לו 70 שנה ולרגל יובל 50 לשירו המושר הראשון, "הורה טוב" ("סובביני להט אש בוערת"), שהלחין מרדכי זעירא)








מיצירתו
 האזנה לשירי יעקב אורלנד, באתר "אוצר הזמר העברי" של רשות השידור
 שירי הזמר של אורלנד באתר המוזיקה של הספרייה הלאומית

  (פרק מסיפור)



על יצירתו

 תמר וולף-מונזון, "ושיר לפי חרב זמרי", שירה, מאבק ומרי ב'להקה הצבאית העברית', קתדרה 127 (2008), עמ' 89–112, באתר זמרשת
  (על "בית הצעצועים")



  (על "עיר האובות")
  (על "סמטת החבשים")


  (עם הופעת קובץ שיריו המושרים "היו לילות")

על שיריו
 ניתוח השיר זכריה בן עזרא באתר תרבות.il

  אבשלום קור, באופן מילולי: שתי אוניות מעפילים ושיר, גלי צה"ל, 29 בינואר 2025
 חזי עמיאור, עֵץ הָרִמּוֹן: האם שיבש יעקב אורלנד במתכוון את שירו?, הספרנים, 15.9.2024
 זיוה שמיר, "שרק יצר היוצר לא יתבלה"- מַחבּרת שירים גנוזה השופכת אור חדש על גדולי המשוררים המודרניים, ידיעות אחרונות, 27 בספטמבר 2024

הערות שוליים

*
קטגוריה:ישראלים ילידי האימפריה הרוסית
קטגוריה:ישראלים ילידי אוקראינה
קטגוריה:אנשי העלייה השלישית
קטגוריה:משוררים כותבי עברית
קטגוריה:משוררים ששיריהם הולחנו
קטגוריה:משוררים ישראלים
קטגוריה:משוררים ביישוב
קטגוריה:פזמונאים ישראלים
קטגוריה:מתרגמים ישראלים
קטגוריה:מתרגמים מאנגלית לעברית
קטגוריה:מתרגמים מיידיש לעברית
קטגוריה:זוכי פרס ישראל לזמר עברי
קטגוריה:זוכי פרס למדן
קטגוריה:זוכי פרס ז'בוטינסקי
קטגוריה:זוכי פרס טשרניחובסקי
קטגוריה:זוכי פרס אלתרמן
קטגוריה:זוכי פרס ניומן
קטגוריה:זוכי פרס ביאליק לספרות יפה
קטגוריה:זוכי פרס אקו"ם
קטגוריה:זוכי פרס מאנגר
קטגוריה:אחוזת שמואל: אישים
קטגוריה:יקירי חיפה
קטגוריה:בוגרי בית הספר תחכמוני (ירושלים)
קטגוריה:בוגרי גימנסיה רחביה
קטגוריה:בוגרי האוניברסיטה העברית בירושלים
קטגוריה:חברי התנועה למען ארץ ישראל השלמה
קטגוריה:תיאטרון המטאטא
קטגוריה:אישים הקבורים בבית הקברות שדה יהושע
קטגוריה:זוכי פרס עקביהו
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1914
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2002