איאד חרדאן

איאד מחמד נאיף חרדאן (בערבית: إياد محمد نايف حردان; 1 באפריל 1974 – 5 באפריל 2001) היה ראש פלוגות אל קודס הזרוע הצבאית של הג'יהאד האסלאמי הפלסטיני בצפון יהודה ושומרון.

 ביוגרפיה 
חרדאן נולד ב-1974 ביישוב עראבה, בן שישי מתוך שבעה להוריו. בגיל 16 הצטרף לג'יהאד האסלאמי והיה ממייסדי "עשאק אלשהאדה", הגלגול הראשון של הזרוע הצבאית של הארגון, ובמהלך האינתיפאדה הראשונה הוביל את ההתפרעויות כנגד כוחות הצבא בעראבה.

לאחר שסיים את לימודי התיכון ביישובו התכוון להמשיך ללימודי חקלאות באוניברסיטת חברון, אך מכיוון שכבר היה מבוקש על ידי ישראל, לא הצליח לסיים שם את הלימודים וחזר לעראבה כדי ללמוד עבודה סוציאלית באוניברסיטה הפתוחה בג'נין.

בין השנים 1993–1996 היה עצור בישראל במעצר מנהלי, ולאחר מכן במסגרת שיתוף הפעולה בין הרשות הפלסטינית לישראל נעצר חרדאן ב-1998 על ידי המשטרה הפלסטינית. הוא נמלט מהכלא לאחר 11 חודשים, אך נעצר בשנית כעבור 3 שבועות, ושהה במעצר במשך 5 חודשים ביריחו. לאחר מכן הועבר למתקן הכליאה של הרשות בדאהרייה ומשם הועבר להמשך המעצר בג'ניד. במהלך שהותו בכלא הפלסטיני המשיך לגייס עצורים נוספים לשורות הארגון, ביניהם מוחמד עארדה. באוקטובר 2000 שוחרר ממעצר יחד עם רוב אסירי החמאס והג'יהאד, חזר לפעילות טרור והקים את הזרוע הצבאית של הארגון, גדודי אל קודס, בג'נין.

 פיגועים שתכנן 
 פעולת הטרור הראשונה שביצע חרדאן הייתה ב־1991, כשהטמין מטען נפץ סמוך ליישוב מבוא דותן, הפעיל אותו על רכב שהתקרב למקום והצליח להשתלט על 11 מקלעים מסוג עוזי שאותם חילק לפעילי הג'יהאד האסלאמי בעראבה.
 ב-1994, במהלך מעצרו, הפעיל חרדאן חולייה שביצעה ארבעה פיגועי ירי ופצעה שלושה ישראלים.
 ב-16 ביוני 1996 היה מעורב ברצח השוטר  בשוק בידיא.
 ב-31 באוגוסט 1996 ירה ופצע שני פועלים רומנים בבאקה א-שרקייה.
 ב-1998 היה חרדאן אחראי לשליחתם של שני מחבלים שביצעו פיגוע התאבדות בשוק מחנה יהודה בירושלים בו נפצעו 28 ישראלים, וגרם להשעיית יישום הסכם ואי בין ישראל לרשות הפלסטינית.
 חרדאן היה מעורב בפיגוע מכונית התופת ליד שוק מחנה יהודה ב-2 בנובמבר 2000 בו נרצחו שני אזרחים ו-11 נפצעו.
 חרדאן אף היה מעורב בפיצוץ מכונית תופת ליד קניון האחים ישראל בשכונת תלפיות בירושלים ב-27 במרץ 2001, בו נפצעו 7 אזרחים.

 חיסולו 
לאחר הפיגוע בשכונת תלפיות הוחזק חרדאן ב"מעצר הגנתי" בבניין מנגנוני הביטחון הפלסטיניים בג'נין. לידי ישראל הגיע מידע מודיעיני לפיו חרדאן ריכז קבוצת פעילים בין-ארגונית, שכללה אנשי כוח 17, פת"ח, חמאס וג'יהאד אסלאמי, שתכננה להוציא לפועל פיגועי תופת והתאבדות בתוך הקו הירוק והכינה לשם כך מטעני חבלה ואמצעי לחימה נוספים.

ב-5 באפריל 2001 בשעות אחר הצהריים, בעת שהיה בדרכו חזרה לתא המעצר משיעור היסטוריה במכללת ג'נין, עצר חרדאן כדי לבצע שיחת טלפון מתא טלפון ציבורי שבו הרבה להשתמש, מחוץ לבניין המנגונים הביטחוניים. בעת שהכניס למכשיר את כרטיס הטלכרט שלו, הופעל מרחוק מטען חבלה רב עוצמה שהוטמן בחלקו האחורי של התא וחרדאן נהרג במקום.

 התגובות לחיסול 
ברשות הפלסטינית האשימו את מדינת ישראל באחריות לחיסול. ישראל אומנם לא הודתה רשמית באחריות לחיסול, אך באותו יום כן הכחישה רשמית מעורבות בניסיון התנקשות כנגד שלושה בכירים פלסטיניים ברצועת עזה.

בעקבות חיסולו יצאה תהלוכה תהלוכה מבית החולים בעיר למרכז ג'נין, שקראה לנקמה ולהמשך האינתיפאדה. הג'יהאד האיסלאמי פרסם כרוז בערוץ אל-מנאר שבו הודיע כי חרדאן היה קצין בדרגת סגן-אלוף ב"גדודי ירושלים" של הג'יהאד, ואיים בנקמה. את מקומו של חרדאן בראש הזרוע הצבאית תפס מחמוד טואלבה, שהיה אז בן 22, ונודע בכינויו "נורסי". הארגון ממשיך לציין מדי שנה את יום חיסולו של חרדאן בפרסומים ובסרטונים.

 הערות שוליים 

קטגוריה:פעילי הג'יהאד האסלאמי הפלסטיני שנהרגו בידי ישראל
קטגוריה:עראבה (נפת ג'נין): אישים
קטגוריה:פעילי הג'יהאד האסלאמי הפלסטיני
קטגוריה:עצירים מנהליים בישראל
קטגוריה:האינתיפאדה השנייה
קטגוריה:האינתיפאדה הראשונה
קטגוריה:פעילי טרור שנהרגו בידי ישראל
קטגוריה:פלסטינים שנולדו ב-1971
קטגוריה:פלסטינים שנפטרו ב-2001