משה צבי נריה

שמאל|ממוזער|250px|בניין הישיבה ההיסטורי כשבחזיתו הדקל ששתל הרב נריה (צולם ביום הלווייתו, 1995)
250px|ממוזער|הרב נריה לצד ישעיהו ברנשטיין (נואם)הרב משה צבי נריה (מנקין; כ"א בשבט ה'תרע"ג, 29 בינואר 1913 – י"ט בכסלו ה'תשנ"ו, 12 בדצמבר 1995) היה רב, חבר הכנסת ומחנך, מייסד מרכז ישיבות בני עקיבא. מכונה "אבי דור הכיפות הסרוגות", בשל השפעתו על עיצוב הציבור הדתי לאומי.

חבר הנשיאות המייסדת של איחוד הרבנים למען ארץ ישראל, כיהן כחבר הכנסת למשך קדנציה אחת מטעם המפד"ל. חתן פרס ישראל לשנת תשל"ח (1978) על תרומה מיוחדת לחברה ולמדינה, ופרס הרב קוק.

תולדות חייו
נולד בלודז' שבאימפריה הרוסית (כיום בפולין) לרב פתחיה מנקין ולרחל. למד תורה במינסק ובשקלוב. עלה לארץ ישראל בשנת ה'תר"ץ (1930) לאחר שהרב אברהם יצחק הכהן קוק סייע לו בהשגת סרטיפיקט. כשהגיע נקשר לרב קוק, לרב חרל"פ, ולרב צבי יהודה הכהן קוק. למד בישיבת מרכז הרב ובסמינר למורים "מזרחי".

נמנה עם ראשי תנועת הנוער הדתי בני עקיבא ומנהיגה הרוחני של התנועה שנים רבות. ערך את ביטאון התנועה, "זרעים", וכתב מספר שירי תנועה ובהם אף את המנון התנועה. כתב שירים גם על עניינים אחרים כמו ירושלים, חטיבה 7, השואה ושירים אישיים. פעילותו בתנועת בני עקיבא לא הייתה לרוחו של הרב צבי יהודה קוק, ולכן נהג לכתוב מאמרים ולהרצות תחת שם העט "נריה" (על פי הפסוק "נר ה' נשמת אדם"). לימים עיברת את שמו ממנקין לנריה באופן רשמי. בשנות ה־30 שימש ככתב בעיתון "היסוד".

בשנת 1939 (ה'ת"ש), ייסד במושב כפר הרא"ה את ישיבת בני עקיבא כפר הרא"ה, ישיבת בני עקיבא הראשונה. הישיבה שילבה עבודת אדמה ולימודי קודש. כיהן בה כראש ישיבה ומורה לתלמוד ומחשבת ישראל. לימים, עקב דרישת ההורים, הוכנסו לישיבה לימודי תיכון על חשבון עבודת הכפיים בעידודו של שותפו לראשות הישיבה, הרב אברהם צוקרמן. הרב נריה התנגד למהלך זה ואף התבטא כי "יצמחו לי שערות על כף היד לפני שילמדו לימודי חול בישיבה", אך בדיעבד השלים עם מהלך זה. בעקבות ייסוד ישיבת בני עקיבא כפר הרא"ה יזם את הקמתן של ישיבות ואולפנות בני עקיבא נוספות בכל רחבי הארץ, וכך הפכה ישיבת כפר הרואה ל"אם ישיבות בני עקיבא". מרביתן של ישיבות בני עקיבא היו ישיבות ואולפנות תיכוניות, אך חלקן היו בתי ספר מקצועיים וישיבות הסדר.

עם קום המדינה, החליטה הכנסת להכריז על יום ה' באייר כעל יום העצמאות וביקשה ליצוק ליום זה (בשיתוף הרבנות הראשית לישראל) גם תוכן דתי. הרב נריה חיבר אז את טיוטת נוסח התפילה המיוחד ליום העצמאות, אשר התקבל ברובו. לאחר מותו, הוציא הרב יעקב אריאל, באמצעות ישיבת רמת גן, את הסידור גואל ישראל המבוסס על הנוסח של הרב נריה.

במהלך מלחמת העצמאות ליווה הרב נריה את חטיבה 7, בה היה ריכוז גדול של חיילים דתיים בגדוד 79, ואף חיבר שיר כהמנון החטיבה ('צהלי ורוני חטיבה 7', כיום שיר זה אינו משמש כהמנון החטיבה). במהלך מבצע חירם באוקטובר 1948 יצאה החטיבה מאזור צפת, וכבשה את חלקו המזרחי של הגליל העליון, כולל את אזור הר מירון. החטיבה התרכזה במהלך חורף 1948–1949 באזור הגליל העליון. בראשית 1949 ארגן הרב נריה אירוע הודיה המוני על הצלחות מלחמת העצמאות, בו השתתפו חיילים דתיים, תלמידי ישיבת כפר הרוא"ה, פדויי שבי ואחרים. מקום הכינוס נקבע לקבר הרשב"י במירון, ותאריך האירוע נקבע לז' באדר. בעקבות כינוס זה נקבעה מסורת של עלייה לקבר הרשב"י בז' באדר מדי שנה.

היה חבר הנהלת התנועה למען ארץ ישראל השלמה.

כיהן כחבר הכנסת בכנסת השביעית מטעם המפד"ל (1969–1974), והיה חבר בוועדת החינוך, התרבות והספורט. כשפרש מהכנסת, אמר שהייתה זו טעות שבכלל נכנס, כי בכנסת "אי אפשר שלא ללכלך את הידיים".

כתב מספר רב של ספרים על הרב קוק שמהווים מעין ביוגרפיה שלו, תוך שהוא שוזר בהם סיפורים והגות משל הרב קוק.

ב־1973 זכה בפרס החינוך של עיריית תל אביב. בשנת 1978 זכה בפרס ישראל על תרומה מיוחדת לקידומה ופיתוחה של החברה והמדינה.

ב־1983 פרש מהמפד”ל והקים את תנועת מצ"ד. בשנת 1993 הקים, יחד עם הרב שאול ישראלי והרב אברהם שפירא, את הארגון "איחוד הרבנים למען ארץ ישראל", על רקע התנגדותם להסכמי אוסלו.

בבחירות לכנסת ה-11 שובץ במקום ה-116 הסמלי מטעם מפלגת מורשה.

נפטר בגיל 82, בי"ט בכסלו ה'תשנ"ו (12 בדצמבר 1995). קרוביו שעמדו ליד מיטתו לפני מותו מעידים שמילותיו האחרונות היו: 

הוא קרא כמה פעמים בקול גדול, "שמע ישראל ה' אלוקינו ה' אחד" וסיים במילים "נתקדש כולנו". מילותיו האחרונות זכו לשני לחנים. הוא הובא למנוחות בבית העלמין של מושב כפר הרא"ה.

ארכיונו האישי של הרב נריה הופקד בספרייה הלאומית בשנת 2022.

הנצחתו
על שמו נקראו היישוב נריה, שכונת נוף נריה בלוד ורחובות בירושלים, בפתח תקווה, בנתניה, בראשון לציון ועוד.

כמו כן קרויים על שמו ישיבת הסדר "שדמות נריה" ביישוב שדמות מחולה, הישיבה הגבוהה "נתיבות נריה" בשומריה, "מרכז נריה" בקריית מלאכי, אולפנת נריה בדימונה, הגרעין התורני בקריית מלאכי, בתי ספר יסודיים ממ"ד "משואת נריה" במודיעין, "מורשת נריה" בגבעת שמואל, "חן נריה" בגוש עציון ו"נועם נריה" בבית שאן, חטיבת הביניים האזורית הר חברון בסוסיא, חטיבת הביניים "אורות נריה" בטבריה. כמו כן, בתי הכנסת "חזון נריה" ו"משכנות נריה" באלעד תיכון ישיבתי בשדות נגב נריה גם כן נקרא על שמו.

על שמו קרויים גם "שבט" (מחזור) בתנועת הנוער בני עקיבא של ילידי תשמ"ב (1982), "שבט" (מחזור) בתנועת הנוער אריאל של ילידי תשס"ג (2003), והפרויקט ההתנדבותי "לאורו נלך". הוא ואשתו נבחרו כדמויות המופת של החינוך הממלכתי דתי לשנת תשע"ט.

הוא זכה בפרס הרב בר שאול.

משפחתו
לרב נריה ולאשתו רחל שמונה ילדים:
 הרב אברהם יצחק – היה ראש הישיבה התיכונית 'תקוות יעקב' בשדה יעקב וראש כולל אברכים בישיבת בני עקיבא מירון. נפטר בכ"ט באלול ה'תשמ"ה (1985)
 זאב – נשוי לגאולה לבית שמיר.
 הרב פתחיה – לימד בישיבת כפר הרא"ה. היה נשוי לעירית שלג. בנו הוא מאיר רובין (נריה), מנכ"ל פורום קהלת. ב-2024 בנו רב-סרן משה צבי נריה, מפקד פלוגה בסיירת גבעתי, נפצע קשה במהלך מלחמת חרבות ברזל.
 הרב נחום – ראש מוסדות תורה מציון בירושלים. לשעבר ר"מ בישיבת הכותל. בנו הוא הרב יצחק נריה.
 אסתר – נישאה לרב יהודה הלוי עמיחי. בנם, אחיקם עמיחי נרצח בפיגוע ירי בנחל תלם לאחר קרב יחד עם חברו דוד רובין.
 מאירה – נישאה לרב ראובן נתנאל, ראש הישיבה לצעירים בשומריה ולשעבר רב היישוב עצמונה בגוש קטיף.
 צילה בראלי – אשת חינוך, מורה באולפנת צביה בירושלים; עוסקת במורשתו ובדמותו של אביה, הוציאה לאור מספריו, וערכה את הספר "שחר אורו" – ביוגרפיה על שנותיו הראשונות. הייתה נשואה לרב מרדכי אליהו בראלי - לימד בישיבת חורב ובישיבת ירושלים לצעירים, ושימש דיין בבית דין לגיור (נפטר בתשע"א). בנם הוא הרב אריאל בראלי. כיום נשואה לנתן דרייפוס, ומתגוררת בבית אל ובפסגות.
 חיה – הייתה נשואה ליאיר מאיר (נפטר ט"ו בשבט התשפ"ד). בנם, רס"ן (במיל') דוד מאיר, קצין סיירת מטכ"ל, נפל בקרב בארי בשמחת תורה התשפ"ד.
בן דודו הוא הרב משה צבי סגל.

מתלמידיו

מספריו

לקריאה נוספת
 במשוך היובל: חמישים שנות תנועת בני־עקיבא בישראל תרפ"ט–תשל"ט, תנועת בני עקיבא בישראל
 יצחק רפאל, אנציקלופדיה של הציונות דתית (כרך ו'), מוסד הרב קוק, ירושלים
 משה קרונה, הרב משה צבי נריה - הרבצת תורה כשליחות בחיים, בתוך: אישים וניחוחים, ת"א: מורשת (חש"ד), עמ' 74–87.
 מרדכי סער מרמורשטיין, אבי דור הכיפות הסרוגות, הרב משה צבי נריה, הגותו, פועלו ומקומו בעיצוב האתוס הציוני דתי, הדובדבן – הוצאה לאור, 2014
 מאורות נריה
 שחר אורו – ספר ביוגרפי על שנותיו הראשונות
 חבלי ימית – הרב משה צבי נריה זצ"ל בין נטיעה לעקירה
 המחנך – לדמותו של הרב משה נריה זצ"ל
 לאורו נלך – חוברת זיכרון והדרכה

קישורים חיצוניים





 הרב משה צבי נריה – מאמרים שיחות והספדים – באתר מרכז ישיבות ואולפנות בני עקיבא

 הרב משה צבי נריה, באתר תנועת בני עקיבא
 תולדות הרב נריה באתר ישיבת כפר הרא"ה (יש דפים נוספים באתר העוסקים ברב נריה ובמורשתו)
 הרב משה צבי נריה, ראיונות איתו על נושאים הקשורים בחייו.

 יום העצמאות, על חיבור נוסח התפילה ביום העצמאות (ור' הערה 28)




 כל הכתבות על הרב משה צבי נריה, באתר ערוץ 7

הערות שוליים

*
קטגוריה:ישראלים ילידי האימפריה הרוסית
קטגוריה:אנשי העלייה החמישית
קטגוריה:משפחת מנקין-נריה
קטגוריה:בוגרי ישיבת מרכז הרב
קטגוריה:בוגרי בית המדרש למורים מזרחי
קטגוריה:בני עקיבא
קטגוריה:זוכי פרס ישראל על תרומה מיוחדת לחברה ולמדינה
קטגוריה:זוכי פרס ישראל לשנת 1978
קטגוריה:זוכי פרס ישראל: חברי הכנסת
קטגוריה:זוכי פרס הרב קוק
קטגוריה:ציונות דתית: אנשי חינוך
קטגוריה:ציונות דתית: חברי כנסת
קטגוריה:חברי הכנסת מטעם המפד"ל
קטגוריה:חברי אספות הנבחרים
קטגוריה:חברי התנועה למען ארץ ישראל השלמה
קטגוריה:עיתונאים כותבי עברית
קטגוריה:ראשי ישיבות תיכוניות
קטגוריה:רבני הציונות הדתית בישראל
קטגוריה:רבני ישיבת כפר הרא"ה
קטגוריה:חברי הכנסת התשיעית
קטגוריה:רבנים חברי הכנסת
קטגוריה:רבנים שקראו לסרב לפקודת פינוי שטחים
קטגוריה:תלמידי הראי"ה קוק
קטגוריה:מרכז ישיבות ואולפנות בני עקיבא: אישים
קטגוריה:דמויות מופת של החמ"ד
קטגוריה:כפר הרא"ה: אישים
קטגוריה:אישים שעל שמם ישיבות בישראל
קטגוריה:אישים שעל שמם שכונות בישראל
קטגוריה:אישים שעל שמם יישובים בישראל
קטגוריה:אישים הקבורים בכפר הרא"ה
קטגוריה:זוכי פרס לעובדים בתחום החינוך העברי
קטגוריה:אנשי חבר הרבנים שעל ידי הפועל המזרחי
קטגוריה:משפחת נריה
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1913
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-1995