חנה סנש

שמאל|ממוזער|250px|חנה סנש בקיבוץ שדות ים
חנה סנש (בהונגרית: Szenes Anikó; "סנש אניקו"; י"א בתמוז ה'תרפ"א, 17 ביולי 1921 – 7 בנובמבר 1944, כ"א בחשוון ה'תש"ה) הייתה לוחמת ומשוררת יהודייה, מ"צנחני היישוב", שהתנדבה לשרת בצבא הבריטי במלחמת העולם השנייה נגד גרמניה הנאצית. צנחה לשטח הונגריה הכבושה, נתפסה, נחקרה בעינויים והוצאה להורג.

 ביוגרפיה 
חנה סנש נולדה בבודפשט שבהונגריה למשפחה יהודית ליברלית שהייתה מעורה בחברה הכללית. אביה, בֵּלָה סנש, היה עיתונאי, סופר ילדים ומחבר מחזות תיאטרון וקומדיות. הוא נפטר כאשר חנה הייתה בת שש, ואמה, קתרינה סנש, גידלה אותה.

סנש התקבלה לבית ספר נוצרי קלוויניסטי לבנות, אך נטלה חלק בשיעורי יהדות שיועדו לתלמידים היהודים ובפעילות נוער בבית הכנסת הניאולוגי אליו השתייכה משפחתה. כאשר נבחרה למועצה הספרותית של בית הספר, נמנע ממנה למלא את התפקיד מסיבות אנטישמיות. היא נעשתה ציונית נלהבת לנוכח התפשטותה של האנטישמיות בהונגריה.

 עלייה לארץ ישראל 
בשנת 1939 עלתה לארץ ישראל עם סרטיפיקט שקיבלה מויצו. היא למדה שנתיים בבית הספר החקלאי לבנות של חנה מייזל שוחט בנהלל, והצטרפה לקבוצת צעירים שהקימו את קיבוץ שדות יםמכתב בנוגע לצירופה של חנה סנש לקיבוץ, 16.12.1941, בתוך:. בתקופה זו אף הדריכה בקן של הנוער העובד והלומד בקריית חיים.

 התנדבות לצבא הבריטי 
ב-1943 התנדבה לצבא הבריטי, והצטרפה לקבוצת צנחנים שנועדו לצנוח על אדמת אירופה, במסגרת המאבק בגרמניה הנאציתב-7 ביוני 1943 נשלח לקיבוץ שדות ים מתב ממזכירות הקיבוץ המאוחד המודיע על גיוסה של חנה סנש למילוי תפקיד רב-ערך, ראה: .. שם הצופן שלה היה "הגר". ב-15 במרץ 1944 צנחו חנה סנש, ראובן דפני, יונה רוזן ואבא ברדיצ'ב ביוגוסלביה, ליד הגבול ההונגרי, שם הצטרפו לקבוצת פרטיזנים מקומית. ביוני 1944, חצתה סנש את הגבול להונגריה ונתפסה על ידי חיילים הונגרים. היא נשלחה לכלא בבודפשט, עיר הולדתה, שם נחקרה בעינויים. מותה תועד בפרוטוקולים "האסירה בת 23. במצב בריאותי טוב. היא עונתה קשות אבל סירבה להסגיר את חבריה או לבקש חנינה. כיתת היורים לא דייקה בירי, והיא סבלה במשך זמן ארוך עד שליבה הפסיק לפעום."

 העמדתה לדין והוצאתה להורג 
סנש הועמדה לדין בבית דין צבאי הונגרי באשמת ריגול ובגידה במולדת (שהרי נולדה בהונגריה), אך עוד קודם שהסתיים משפטה הוצאה להורג, ב-7 בנובמבר 1944 (כ"א בחשוון ה'תש"ה).

לאחר מותה, בגיל 23, בבגדיה של סנש נמצאו שתי פתקאות. באחת מהן כתבה מספר חרוזים, בהם חזתה את קיצה, ובשנייה כתבה בקשת סליחה מאמה. סנש ניהלה יומן עד יומה האחרון. יומן זה יצא לאור בעברית ב-1946. אלמונים הביאוה לקבר ישראל, ב"חלקת המרטירים", בבית העלמין היהודי בבודפשט.

במהלך מעצרה פעלה אימה קטרינה ככל יכולתה להצילה. במשפט קסטנר העידה קטרינה כי ניסתה שוב ושוב להיפגש עם ישראל קסטנר, על מנת להשתמש בקשריו ההדוקים עם ראשי האס.אס על מנת שיתערב ויסייע להצלת בתה, אך הוא נמנע מלהיפגש איתה בכל התקופה הרלוונטית. קטרינה וגיורא, אחיה של חנה, טוענים בתוקף כי קסטנר נמנע במכוון מהצלתה.

בתחילת 1947, ניסה מפקד ההגנה במזרח אירופה, יעקב סלומון, להתחקות אחר גורלה של סנש בימיה האחרונים. אנשיו, יוסף מאיר וחנה ריבלין, עקבו אחר המשפט שנערך לשופטה של סנש, בטענות ששפט אותה כמרגלת ולא כשבוית מלחמה, ושלא הודיע לעורך דינה לפני הוצאתה להורג. בנוסף, נפגשו סלומון ואנשיו עם אישה שישבה עם סנש בכלא והעידה על ימיה האחרונים. פרטים על התנהלות המשפט ועל העדות, נמסרו למזכירות הקיבוץ המאוחד בדו"ח שכתבה ריבלין במאי 1947.

 הבאת ארונה לישראל 
במרץ 1950 הובא ארונה של חנה סנש מבודפשט לווינה, שם קיבלה אותו משלחת רשמית של מדינת ישראל, שכללה גם את אחיה של סנש, גיורא. מווינה הובא הארון על סיפון האונייה "קדמה" עד סמוך לחופי הארץ וכאן קיבלו את פניו שלוש ספינות מלחמה של חיל הים הישראלי. הארון הועבר בטקס צבאי לאחת מאוניות המלחמה הישראליות, הוצב על סיפונה כשהוא עטוף בדגל הלאום, מכוסה פרחים ומוקף במשמר כבוד. ב-26 במרץ 1950, הגיע הארון לנמל חיפה. המונים חלקו לחנה סנש כבוד במסע ההלוויה שהתחיל ברחובות חיפה והמשיך בקיבוץ שדות ים שסנש הייתה מראשוניו. שם הוצב ארונה עם משמר כבוד ב"בית חנה סנש" שנחנך באותה שנה. מסע ההלוויה המשיך אחר כך לתל אביב והסתיים בחלקת "יד לצנחני היישוב בארץ שנפלו באירופה" בהר הרצל בירושלים, שבו הובאו לאחר מכן לקבורה גם הצנחנים חביבה רייק ורפאל רייס. מאחורי הארון צעדו אמה, קתרינה סנש, אחיה, גיורא סנש ויואל פלגי, נציג הקבוצה של חנה סנש במחנה שדות ים. ראש הממשלה דוד בן-גוריון, שרי הממשלה והרמטכ"ל יגאל ידין הניחו זרי פרחים ופלוגת צנחנים ירתה מטח כבוד לזכרה עם סתימת הגולל.

ביולי 1993, בהנחיית ממשלת הונגריה, הוצא על ידי בית המשפט העליון של צבא הונגריה פסק דין המבטל את פסק הדין שנקבע לחנה סנש ואת גזר דין המוות שהוטל עליה.

משפחתה
אמה של חנה, קטלין או קתרינה סנש, ואחיה של סנש, גיורא, התיישבו בחיפה. אמה נפטרה בישראל בשנת 1992 בגיל 96.
גיורא סנש נפטר בשנת 1995, והשאיר אחריו שני בנים: איתן ודוד; וחמישה נכדים: רקפת, לילך, דגנית, עדי ועומר סנש.
דוד סנש, לימים פסיכולוג, נלקח לשבי במצרים במהלך מלחמת יום כיפור.

בן דוד של אביה של חנה סנש, אנדור סנש (1899–1935) היה משורר, מתרגם ועיתונאי בהונגריה. בנו של אנדור, איבאן סנש (1924–2010) היה סופר, מחזאי וזמר-יוצר בהונגרית. בתו, אנדראה סנש (ילידת 1962) הייתה אשת טלוויזיה, מפיקה, עיתונאית ופסיכולוגית.

 שירתה ומורשתה 
סנש כתבה את שיריה בחשאי, וכולם התגלו רק לאחר מותה. שניים משיריה הנודעים הם "אשרי הגפרור" ו"הליכה לקיסריה", המוכר יותר במילותיו "אלי, אלי, שלא ייגמר לעולם".

דמותה של חנה סנש משמשת מופת, ודורות חונכו עליה. סנש הפכה לסמל בהקרבתה למען מדינה עברית ובעמידתה האיתנה בעינויי השבי. תרמו למעמדה הסמלי, ששאר הצנחנים לא זכו לו, שיריה, מכתביה והכתבים הרבים שהשאירה.

שיריה הנודעים
שיריה של חנה סנש "אשרי הגפרור", "הליכה לקיסריה" ו"בדידות" הולחנו בידי אברהם דאוס, דוד זהבי וגל שריג, וזכו לביצועים של זמרים רבים, בהם, בין היתר, אילנה רובינא, חנן יובל, נתנאלה, גדעון זינגר, נורית גלרון, גלי עטרי ומזי כהן, עפרה חזה, שלמה בר, עמיר בניון, וצילה דגן.

אשרי הגפרור
שמאל|ממוזער|250px|השיר "אשרי הגפרור", בכתב ידה של חנה סנש
260px|שמאל|ממוזער|250px|חנה סנש בתחפושת פורים, לבושה במדי הצבא ההונגרי, לפני עלייתה לארץ
250px|ממוזער|שמאל|תבליט של חנה סנש בשדות ים. התבליט נוצר ב-1945 על ידי הפסל ההונגרי אנדראש בק לפי בקשתה ובמימונה של קתרינה סנש, אמה של חנה והוא הוצב על קברה של חנה בבודפשט. ב-1950 הובאה חנה לקבורה בישראל והפסל נשאר בבית העלמין בבודפשט. ב-2007 ביוזמת איתן סנש, אחיינה והמשפחה, הועברה אבן התבליט מבודפשט והוצבה בשדות ים, ביתה של חנה בארץ ישראל. הפסל הועבר על ידי אגף ההנצחה במשרד הביטחון ובסיוע מפעל "אבן קיסר" והפסלת יעל ארצי
250px|ממוזער|שמאל|שלט הנצחה לחנה סנש ברחוב חנה סנש בפתח תקווה
ממוזער|הוריה של חנה סנש, בלה וקתרינה סנש

הליכה לקיסריה

בדידות

 הורה לבת גולה 
ב-1994, התגלה שיר נוסף שכתבה חנה סנש בפברואר 1943, ונותר בין כתביה. השיר "הורה לבת גולה" מתאר את הניגוד שבו עומדת צעירה יהודייה המגיעה לארץ מאירופה – ניגוד בין רצון להשתלב בשמחה ובנעורים המגלמים את החזון הציוני החדש, ומתבטאים בריקוד ההורה, לבין תחושת הבדידות והגעגועים למשפחה, לתרבות ולשפה שהשאירה מאחור.

השיר זכה לפרסום מחודש בתקשורת לאחר שהולחן בשנת 2012 על ידי נורית הירש וזכה לביצוע של ירדנה ארזי, ששוחרר לרדיו במרץ 2013, ונכלל באלבומה "געגועים לנחל".

יומנה
קטעים מיומנה פורסמו לאחר מותה, ובהם הציטוט הבא:

לאחר מותה נמצא בבגדיה השיר האחרון שכתבה, מ-20 ביוני 1944, ימים ספורים לאחר מעצרה (בתרגומו של אביגדור המאירי):

כתביה שראו אור
הכינור, מחזה מחיי הקיבוץ, הקיבוץ המאוחד, 1946
ללא שפה: שירים, (תרגום: חלקם בידי איתמר יעוז-קסט וחלקם בידי אביגדור המאירי), תל אביב: הקיבוץ המאוחד, 1986
אלי אלי, שלא יגמר לעולם: שירים ופרקי יומן (עורך: עוזי שביט), בני ברק: הקיבוץ המאוחד, 2005
את לבדך תביני: מכתבי חנה סנש, 1935–1944 (עורכים: אנה סלאי, גדעון טיקוצקי ואיתן סנש), בני ברק: הקיבוץ המאוחד, 2014.

 הנצחה 
 על שמה נקראה אוניית מעפילים "חנה סנש", שהצליחה להבקיע את המצור על חופי הארץ בליל 25 בדצמבר 1945, והביאה לחוף נהריה 252 מעפילים.
 תמונותיה נמצאות במאגר המידע במחנה המעצר בעתלית.
 על שמה קרוי הקיבוץ יד חנה.
 בתאריך 22 בדצמבר 1982, דאר ישראל הנפיק גיליון מזכרת של 20 בולי דאר שכותרתו "הרוגי מלכות בדור התקומה". אחד מהבולים האלה הוקדש להנצחת זכרה של חנה סנש שדיוקנה מופיע עליו.
 בראשית נובמבר 2007 הועברה אבן מצבתה של חנה סנש מבית העלמין היהודי בבודפשט והוצבה ליד "בית חנה" בקיבוץ שדות ים. המצבה הובאה בסיוע משרד הביטחון, והונחה בטקס צבאי ובהשתתפות בני משפחה ואנשי ציבור.
 הציירת האמריקאית ג'ולי רוברטסון (Julie Robertson) העמידה ציור קיר גדול במזרח העיר סן דייגו, המתאר את חנה סנש.
 35 רחובות ברחבי ישראל נקראים על שמה.
 סנש מונצחת באנדרטת הצנחנים ליד תל נוף
 1950, "בית חנה סנש", שדות ים. חודש ונחנך ביולי 2021 במלאת 100 שנים להולדתה של סנש

סרטים, ספרים ומחזות אודותיה
שמאל|ממוזער|250 פיקסלים|תפאורה להצגה "חנה סנש" מאת אהרן מגד בתיאטרון הבימה, 1958. התפאורן: אריה נבון
שמאל|ממוזער|250px|רחוב חנה סנש בנתניה
על חייה ומותה של סנש נכתבו 12 מחזות, ספרים רבים, וכמה סרטי קולנוע. בשנת 1958 הועלה בארץ המחזה "חנה סנש" שכתב הסופר והמחזאי אהרן מגד, אשר הכיר היכרות קרובה את סנש משהותם המשותפת בקיבוץ שדות ים. את סנש גילמה השחקנית מרים זוהר ובתפקיד "אליהו", המפעיל הדמיוני שלה מן "ההגנה", שיחק מישא אשרוב.

הסופר מנחם תלמי חיבר סיפור על משפטה ומותה של חנה סנש שזכה בפרס למדן של עיריית רמת גן כשפורסם בקובץ סיפורים "בעוז רוחם"

בשנת 1988 יצא סרטו של מנחם גולן "מלחמתה של חנה" ("Hanna's War"), שמספר את סיפורה של הצנחנית האמיצה, אשר נפלה שבי בידי צבא הונגריה. בתפקידים המשניים שיחקו הישראלים יהודה אפרוני, שמעון פינקל, אלי גורנשטיין, רמי ברוך ועוד. את חנה סנש גילמה השחקנית ההולנדית/צרפתייה מרושקה דטמרס.

בשנת 1994 הוצג בערוץ הראשון מחזה מאת מוטי לרנר בשם "קסטנר". המחזה עסק ב"משפט קסטנר", ובמחזה התקיים דיאלוג שבו טוען קסטנר כי סנש נשברה בחקירת הנאצים וחשפה את חבריה, אמירה שאין לה בסיס במציאות. משפחתה של סנש פנתה לבג"ץ בדרישה לאסור את הקרנתו בטלוויזיה של המחזה או לצנזר ממנו את החלק הפוגעני. בג"ץ, בהרכב של שלושה שופטים, פסק שהקרנת המחזה היא חלק מחופש הביטוי, והמחזה הוקרן. בעמדת מיעוט עמד השופט מישאל חשין שפסק, כי זכות היסוד של כבוד האדם של חנה סנש גוברת על זכות חופש הביטוי של המחזאי, וכי אין להקרין את המחזה.

בשנת 2008 יצא לאור סרט תיעודי באנגלית בשם Blessed Is the Match (אשרי הגפרור).

בשנת 2021 יצא סרט עלילתי אודותיה בסטורי של הרשת החברתית אינסטגרם, הסרט מגולל את סיפור חייה מעלייתה לארץ עד לתפיסתה והוצאתה להורג. הסרט מבוסס על יומנה המפורסם.

בינואר 2024 יצא לאור הספר "חנה סנש - הכוכב שנפל בטרם עת" מאת שאול ובר.

לקריאה נוספת
אילן כפיר, חנה סנש, הוצאת ידיעות ספרים, 2023.
שאול ובר, חנה סנש - הכוכב שנפל בטרם עת, הוצאת כרמל, 2024.
משה ברסלבסקי (עורך), חנה סנש, חייה שליחותה ומותה, ההדיר שלמה אבן שושן, הוצאת הקיבוץ המאוחד, 1966.
משה ברסלבסקי (עורך), יומנים, שירים, עדויות, חנה סנש, הביאה לדפוס ורדה בכור, הוצאת הקיבוץ המאוחד, 1994.
עודד בצר, הצנחנית שלא שבה, תל אביב: בהוצאת יוסף שרברק, 1969
דן לאור, חנה סנש וישראל קסטנר, דימוי ודימוי שכנגד, בשביל הזיכרון, 20, 1997
אהרן קומם, חנה סנש – "אלי, אלי", לדרך היווצרותו של שיר-עם, שלשלת שירה, תשס"ד–2004
יהודית תידור באומל, "גשרים בין אתמול ומחר": מקומה של תרבות הגולה בסיפור חייהן של גיבורות העלייה החמישית, בתוך: קתדרה, 114, 2004
רותי גליק, אסורה בארץ חדשה: סיפורה של המהגרת חנה סנש, פרדס הוצאה לאור, תשע"ג 2013
משה בן-שאול, מעלות לוחמים – עשרים ושלשה פרקי לוחמים, הוצאת הדר, 1967, עמודים 50–57
יוסף וייס, מפליג חלום: מכתבי אהבה לחנה סנש 
 אבנר שלום (עורך), חנה סנש, שירים מן המעמקים Poems within the depth, הוצאת האגודה לאומנות גלובלית (www.artgoesglobal.org), בודפשט וקיסריה 2018 בעברית ובאנגלית, נספחים בספרדית ובליטאית.
 אבירמה גולן, חנה סנש (הישראליות), הוצאת צלטנר, 2019
 שאול ובר, חנה סנש, הכוכב שנפל בטרם עת''', הוצאת כרמל, 2025

קישורים חיצוניים



חנה סנש: יומנים, שירים, עדויות, באתר הספרייה הווירטואלית של מטח
מבחר מכתבי חנה סנש ביומן הרשת עמדת תצפית.
סרט ביוטיוב המבוסס על יומנה

 על חנה סנש באתר יד ושם
חנה סנש, באתר "דעת"
כתבות וסיפורים על חנה סנש מתוך בלוג "הספרנים" באתר הספרייה הלאומית
מכתבה האחרון של חנה סנש באתר הספרייה הלאומית
חנה סנש, סרטון, באתר החינוך של הספרייה הלאומית



אלי אשד, איך ליצור (ולהרוס) גיבורה לאומית, בבלוג "המולטי יקום של אלי אשד", 5 במאי 2005

צנחני היישוב היהודי בארץ-ישראל, תקופת סוף מלחמת העולם השנייה, באתר "202 - הצנחנים בעשור הראשון"


יהודית תידור-באומל, 
 חנה סנש מובאת למנוחות בישראל, יומני כרמל אפריל 1950 (התחלה 2:45)


 אוסף מסמכים וחפצים של חנה סנש, באתר הספרייה הלאומית, יולי 2021


  אבשלום קור, באופן מילולי במלחמה: אנה פרנק באמסטרדם, על מקור שמה של חנה סנש, גלי צה"ל, 13 בנובמבר 2024
 שלומית תעשה, אוסף מכתבים אל חנה סנש, באתר הארכיון הציוני, 21 בנובמבר 2024



Blessed Is the Match: The Life and Death of Hannah Senesh 

הערות שוליים

*
קטגוריה:צנחניות
קטגוריה:נשות העלייה החמישית
קטגוריה:אנשי העלייה החמישית
קטגוריה:יהודיות הונגריות
קטגוריה:משוררות כותבות עברית
קטגוריה:משוררים כותבי עברית
קטגוריה:שדות ים: אישים
קטגוריה:צנחני היישוב שנהרגו
קטגוריה:מתנדבות היישוב
קטגוריה:מתנדבי היישוב
קטגוריה:נשים יהודיות שהוצאו להורג
קטגוריה:נשים יהודיות בשואה
קטגוריה:אישים הקבורים בבית הקברות הצבאי בהר הרצל
קטגוריה:אישים שהועלו לקבורה בשנית בארץ ישראל
קטגוריה:צנחני היישוב ביוגוסלביה
קטגוריה:אישים שעל שמם יישובים בישראל
קטגוריה:בוגרי הנוער העובד והלומד
קטגוריה:מתנדבות היישוב לצבא הבריטי
קטגוריה:מתנדבי היישוב לצבא הבריטי
קטגוריה:אישים שהוצאו להורג בהונגריה
קטגוריה:נשים שהוצאו להורג בארצות אירופה
קטגוריה:יד לצנחני היישוב בארץ שנפלו באירופה
קטגוריה:אנשי מנהלת המבצעים המיוחדים
קטגוריה:נשים שהונצחו על בולי ישראל
קטגוריה:כותבות יומן
קטגוריה:בוגרות התיכון החקלאי ויצו נהלל
קטגוריה:בודפשט: אישים
קטגוריה:יהדות בודפשט
קטגוריה:בוגרי התיכון החקלאי ויצו נהלל
חנה
קטגוריה:ארץ-ישראלים שנולדו ב-1921
קטגוריה:ארץ-ישראלים שנפטרו ב-1944