עורך דין

שמאל|ממוזער|250px|עורכי דין, ציור מעשה ידי אונורה דומייה, 1848.
עורך דין (בראשי תיבות: עו"ד) הוא מי שלמד משפטים והוסמך לעסוק בעריכת דין.

להסמכה כעורך דין בישראל נדרשים תואר ראשון במשפטים ממוסד אקדמי המוכר על ידי המל"ג, תקופת התמחות במקצוע של שנה, או שנה וחצי וכן לעבור בהצלחה את מבחני לשכת עורכי הדין.

באנגליה (ובמדינות אחרות בהן שיטת המשפט שאובה מהמשפט האנגלי, כגון אוסטרליה), מקובלת הפרדה בין עורך דין המופיע בבית המשפט (barrister) ובין עורך דין העוסק בכל פעילות משפטית אחרת (solicitor). הפרדה זו אינה נהוגה בישראל וכל עורך דין רשאי לעסוק בשני סוגי הפעילות. עם זאת בישראל עורך דין המופיע בבית משפט, מייצג את לקוחותיו, שוטח את טענותיו כהגנה או כתביעה ומבקש מבית המשפט להכריע בסוגיה נקרא ליטיגיטור וישנם עורכי דין אשר מתמחים בעיקר בעיסוק זה. הופעה בבית משפט מוגדרת כעיסוק בליטיגציה, אם זה במשפט האזרחי, הפלילי, או המנהלי.

בקרב עורכי הדין מקובלת התמחות בתתי-תחומים מסוימים של המשפט כגון דיני עבודה, דיני נזיקין, דיני מיסים, משפט מסחרי, משפט פלילי וכיוצא בזה. לעיתים משרד גדול לעריכת דין מעסיק עורכי דין בעלי מגוון התמחויות וזאת כדי לספק קשת רחבה של שירותים ללקוחותיו; עם זאת ישנם גם משרדי עורכי דין גדולים המתמחים בתחום מסוים.

הצורך בעורך דין
בישראל אדם אינו חייב להשתמש בשירותיו של עורך דין, והוא רשאי לייצג את עצמו בבית המשפט (ייצוג עצמי, pro-se litigation, self representation). לבחירה זאת יש יתרונות וחסרונות. כתב על כך השופט נעם סולברג:
"המבקשים החליטו לייצג בהליך זה את עצמם. זו זכותם המלאה, גם אם הדבר ידרוש מן הצד שכנגד או מבית המשפט להקדיש מאמץ מסוים על מנת לבצע את 'תרגום' טענותיהם וכתבי טענותיהם לשפה המשפטית. טענותיה של (הצד שכנגד) ... בנוגע לאורך כתבי הטענות ולניסוחם, אינן יכולות להוות תחליף לתשובה לטענות הענייניות העולות מהם. מאידך גיסא, לבחירה שלא להיות מיוצג יש מחירים. אחדים מהם באים לידי ביטוי בפסק דין זה: כללי הפרוצדורה, שנימוקם עמם, לא יתירו למבקשים לשגות ולתקן ללא הרף. טענה שאינה מועלית היום, נוצר לגביה השתק מחר. בקשה שאינה במקומה, אשר תכביד על הצד שכנגד, תוביל להטלת הוצאות משפט. גם להקדשת המשאבים מצד מערכת המשפט יש גבול ... אלו 'כללי הטקס', והבוחר להשתתף בהם עליו להכיר ביתרונות ובחסרונות של בחירתו."
במשפט העברי ישנה מחלוקת כיצד להתייחס למצב בו הנידון או בא כוחו לא טענו את טענותיהם כראוי, יש הטוענים שהשופט צריך להתייחס לכך כאילו אמרו את טענותיהם הטובות ביותרנחום רקובר "המשפט העברי בפסיקת בתי המשפט בישראל", בהוצאת ספרית המשפט העברי, משרד המשפטים ומורשת המשפט בישראל (תשמ"ט-1988), כרך ראשון עמ' 271–272: תפקיד השופט לטעון לבעל דין שאינו יודע לטעון בעצמו. אתר דעת, ומנגד, יש הטוענים שאין לערבב בין התפקידים השוניםנחום רקובר "המשפט העברי בפסיקת בתי המשפט בישראל", בהוצאת ספרית המשפט העברי, משרד המשפטים ומורשת המשפט בישראל (תשמ"ט-1988), כרך ראשון עמ' 279–280: אין השופט טוען לבעל דין. אתר דעת.

ניתן לראות את מקצוע עריכת הדין ככזה שהתקבע עוד בתקופת התנ"ך ביחסו של אברהם לסדום או במערכת היחסים של אהרן ומשה. מצד שני, עצם השימוש במונח "עורך דין" אינו בהכרח מקבל ביטוי חיובי במקורות המשפט העברינחום רקובר "המשפט העברי בחקיקת הכנסת – המקורות היהודיים בשילובם בדיוני הכנסת ובחוקי מדינת ישראל", בהוצאת ספרית המשפט העברי, משרד המשפטים ומורשת המשפט בישראל (תשמ"ט-1988), כרך ראשון עמ' 506–513: חוק לשכת עורכי הדין, באתר דעת..

חסיון עורך דין-לקוח

אחד המאפיינים הייחודיים למקצוע עריכת הדין, בדומה למספר קטן של מקצועות טיפוליים, הוא חיסיון עורך דין-לקוח. על פי החוק, עורך דין חייב לשמור בסודיות כל מידע שהובא לידיעתו על ידי הלקוח. הדבר תופס גם לגבי עובדי משרדו והכפופים לו. מנגד, במדינות רבות, רשויות המדינה מכירות בחובתו זו של עורך הדין. כך למשל, כל מסמך או מידע המאוחסן אצל עורך הדין, מוגן מפני תפיסה או חיפוש כלשהו, מצד רשויות שלטון כגון המשטרה, או כל גורם אחר. החיסיון נועד לאפשר ללקוח כנות וגילוי לב מלא, מבלי לחשוש שדבר זה יכול לשמש כנגדו ביום מן הימים. ניתן לחשוף את המידע החסוי רק בעקבות הרשאה מפורשת של הלקוח לעשות כן.

יוצא מן הכלל הוא מקרה בו לקוח מגלה לעורך הדין על כוונתו לבצע עבירה בעתיד, שבו חייב עורך הדין לחשוף את המידע על מנת למנוע ביצוע העבירה, בישראל התגלו מקרים רבים בהם עורך דין היה שותף לפשע של לקוחו וניסה לחסות תחת אותו חיסיון, דבר המנוגד לחוק. החיסיון אינו חל גם במקרה של תביעת עורך הדין בגין שכר טרחה שהוא זכאי לו בעניין שבו טיפל עבור לקוחו. מקרה נוסף בו לא יחול החיסיון הוא מקרה בו אדם שלישי שאינו הלקוח עצמו נוכח בשיחה בין עורך הדין והלקוח, או אז ניתן יהיה לחקור את אותו אדם על תוכן השיחה ששמע והחיסיון לא יחול על תוכנה.

זכות ההיוועצות
במדינות רבות נקבע שיש לאדם זכות להיוועץ בעורך דין לפני חקירה, וכי על החוקר להבהיר לנחקר את זכותו זו. זכות זו נכללת בארצות הברית באזהרת מירנדה ומוכרת גם בישראל. מכיוון שהעצה הראשונה במעלה שעורכי דין נותנים ללקוחותיהם היא לשתוק בחקירה, מחפשים השוטרים דרכים לשכנע את הנחקרים שלא להיוועץ בעורך דין. במדינות רבות בעולם וגם בישראל, נתגלו מקרים לא מעטים בהם חוקרי משטרה הביעו זלזול בעורכי דין פליליים, ועורכי דין מן אנשי הסנגוריה הציבורית וטענו כי אלו אינם מוכשרים או אינם דואגים לטובת החשודים, במטרה להביא את הנאשמים שלא לשעות לעצותיהם ולהודות בהאשמות שהוטחו בהם. במקרים אחרים, אומרים חוקרים לחשודים שעורכי הדין שלהם מחפשים רק להרוויח כסף על חשבונם. נגד דברים אלו יצאו בחריפות השופטים עוזי פוגלמן ואליקים רובינשטיין.

העיסוק בעריכת דין בישראל
רבים מעורכי הדין בישראל עובדים כעצמאים במשרדים שבבעלותם, ולעיתים בשותפות. אחרים עובדים כשכירים במשרדי עורכי דין, ויש העוסקים בייעוץ משפטי לחברות בהן הם מועסקים. קבוצה גדולה של עורכי דין מועסקת בפרקליטות המדינה, בפרקליטות הצבאית, בסניגוריה הציבורית, במחלקות המשפטיות השונות של משרדי הממשלה וביחידות הסמך שלהם. עורכי דין יכולים לבחור להתמקד בתחום ספציפי אחד, או לעסוק במספר תחומים משיקים.

תחומי ההתמחות הנפוצים ביותר בישראל, הם בנושאי:

משפט אזרחי ומסחרי - דיני חוזים, דיני חברות, דיני הגבלים עסקיים ותחרות, דיני רגולציה וציות, דיני צרכנות, דיני גבייה והוצאה לפועל, דיני מקרקעין (בהתמחות ייצוג קונים, ייצוג מוכרים, ייצוג יזמים/קבלנים או ייצוג דיירים בהתחדשות עירונית), דיני משפחה וירושה, קניין רוחני, דיני לשון הרע והוצאת דיבה, דיני תרבות ואמנות, דיני סחר בין-לאומי / דיני יבוא ויצוא, דיני חדלות פירעון (פשיטת רגל ופירוק חברות), דיני בנקאות ופיננסים (בהתמחות ייצוג בנקים ומוסדות פיננסיים או ייצוג לקוחות פרטיים/עסקיים מול בנקים), זכויות הפרט (זכויות אדם, דיני חינוך, דיני אפליה, דיני נגישות, זכויות להט"ב), דיני שירותי בריאות, דיני רשלנות רפואית (בהתמחות ייצוג נפגעים או מוסדות רפואיים).

דיני עבודה בהתמחות ייצוג עובדים או ייצוג מעסיקים, דיני בטיחות וגהות תעסוקתית, דיני נזיקין (בהתמחות ייצוג תובעים (ניזוקים), ייצוג נתבעים או ייצוג חברות ביטוח/גורמים מזיקים).

משפט פלילי (ייצוג חשודים ונאשמים, תביעה פלילית (פרקליטות/משטרה), התמחות בארגוני פשע, יצוג נפגעי פגיעות מיניות, או עבירות צווארון לבן), משפט מנהלי וציבורי, משפט חוקתי, דיני מכרזים, דיני רשויות מקומיות, דיני הגירה.

משפט צבאי: משפט בין-לאומי הומניטרי, דיני לחימה, דיני חופש המידע הצבאי-ביטחוני (צנזורה). קיימת גם משרת אנליסט משפטי הנפוץ בעיקר בפרקליטות הצבאית.

ונוספים: משפט בין-לאומי, דיני מיסים, דיני תעבורה, דיני ספורט, דיני סייבר וטכנולוגיה, משפט ביטחוני, דיני ביטחון לאומי, דיני מודיעין, דיני סחר בנשק, דיני תקשורת ומדיה, זכויות בעלי חיים, צער בעלי חיים, דיני רפואה והתמכרויות, משפט רפואי, דיני רפואת שיניים, דיני וטרינריה, דיני ביואתיקה/ביוטכנולוגיה, דיני סביבה ואיכות הסביבה, דיני אנרגיה ותשתיות, דיני משאבי מים וחקלאות, דיני תיירות ותעופה, דיני מורשת ותיעוד, דיני ארכאולוגיה ושימור אתרים, דיני חלל, דיני ספורט, דיני גיימינג וספורט אלקטרוני, דיני בוררות וגישור, דיני בלוקצ'יין, דיני מטבעות קריפטוגרפיים).

תנאים לקבלת היתר לעסוק בעריכת דין

בישראל מוסדר העיסוק בעריכת דין באמצעות חוק לשכת עורכי הדין, התשכ"א-1961.  מציב שלושה תנאים מצטברים לכשירותו של אדם להיות עורך-דין:
בעל השכלה משפטית גבוהה: לימודי משפטים בישראל נעשים באוניברסיטאות ובמכללות.
עבר תקופת התמחות: בתקופת ההתמחות, הנמשכת שנה (באוקטובר 2016, הוארכה תקופת ההתמחות לשנה וחצי על תלמידים חדשים אך צומצמה בחזרה בתקופת מלחמת "חרבות ברזל" לכפי שהיה בעבר וכיום נדרשת שנת התמחות) ונערכת לקראת סיום לימודי משפטים, עובד המתמחה בהנחייתו של עורך-דין ותיק או שופט.
עמד בבחינות של לשכת עורכי הדין - מבחן המחולק לשלושה חלקים; כשבחלק הראשון נדרש הנבחן לנסח בכתב את תשובתו, בחלק השני נדרש הנבחן לענות בדין הפרוצדורלי ובחלק השלישי בדין המהותי (שני החלקים האחרונים הם מבחן רב ברירתי). הבחינות נערכות בסוף תקופת ההתמחות. בבחינה שהתקיימה בנובמבר 2004 נכשלו מחצית מ-1,250 המתמחים שניגשו לבחינה (מדובר בשיעור נכשלים גבוה יחסית לבחינות קודמות). בבחינה שהתקיימה ביוני 2018 נכשלו 88% מהניגשים לבחינה. לאחר התערבות הוועדה הבוחנת, טרם פרסום תוצאות הבחינה, נפסלו חלק מהשאלות בבחינה, ולחלק משאלות הבחינה הוספה חלופה של תשובה נוספת, מה שהוריד את אחוז הנכשלים בבחינה ל-68%.

אדם הכשיר להיות עורך דין והוא תושב ישראל ובגיר, יהיה לעורך דין עם קבלתו כחבר לשכת עורכי הדין. הלשכה רשאית, לאחר שנתנה למועמד הזדמנות לטעון טענותיו לפניה, שלא לקבלו כחבר הלשכה, על אף כשירותו, אם המועמד הורשע בעבירה שיש עמה קלון, והלשכה סבורה שלנוכח הרשעה זו אין הוא ראוי לשמש עורך דין.

בראשית ימי המדינה, היו עורכי דין רבים שעלו מחוץ לארץ ולא הצליחו לקבל רישיון עריכת דין בגלל קושי הבחינות והחובה להתמחות ארוכה ללא קבלת שכר.

נכון לשנת 2024, בישראל רשומים כ-90,000 עורכי דין, מתוכם לפי לשכת עורכי הדין בישראל כ-76,000 פעילים, כשכמות עורכי הדין לתושב בישראל היא הגבוהה ביותר בעולם.
נטען כי מבחני ההסמכה לעריכת דין היו קשים במיוחד בשנים 2014, 2018, ו-2025 עם אחוזי עוברים נמוך מהרגיל.

סמכויות עורך הדין בישראל
 מייחד את הפעולות הבאות לעורכי דין בלבד:
ייצוג אדם אחר וכל טיעון ופעולה אחרת בשמו לפני בתי משפט, בתי דין, בוררים וגופים ואנשים בעלי סמכות שיפוטית או מעין שיפוטית;
עריכת מסמכים בעלי אופי משפטי בשביל אדם אחר, לרבות ייצוג אדם אחר במשא ומתן משפטי לקראת עריכת מסמך כזה;
ייעוץ וחיווי דעת משפטיים.
ייצוג אדם אחר וכל פעולה אחרת בשמו בפני:
רשם ההוצאה לפועל;
לשכת מרשם המקרקעין;
הפקיד המוסמך לעניין חוק בתים משותפים, תשי"ג-1952;
רשם החברות;
רשם השותפויות;
רשם האגודות השיתופיות;
רשם הפטנטים והמדגמים;
רשם סימני המסחר;
פקיד השומה ונציג מס ההכנסה לעניין פקודת מס הכנסה;
המנהל לעניין חוק מס שבח מקרקעין, תש"ט-1949;
מנהל מס עזבון לעניין חוק מס עיזבון, תש"ט-1949.

עם זאת,  קובע כי אין בהוראות לגבי ייחוד המקצוע כדי לפגוע בסמכות ייצוג של אישים אחרים, בנסיבות מסוימות, כגון ייצוג לפני בתי דין דתיים ולפני בתי דין צבאיים, ייצוג של נישום בידי רואה חשבון או יועץ מס בפני רשות המיסים, סמכויות של סוכן פטנטים, ייצוג ארגון עובדים או מעבידים בבוררות לענייני עבודה או בקשר להסכם עבודה, ועוד.

 כללי האתיקה החלים על עורכי דין בישראל 
על פי הדין בישראל, כל עורך דין חייב להיות חבר בלשכת עורכי הדין. מי שמבקש להצטרף לשורות הלשכה נדרש לקבל על עצמו את כלליה. לפיכך, ללשכת עורכי הדין יש כוח רב בעניין הסדרת המקצוע והחלת רגולציה ופיקוח על עורכי דין.

הלשכה אכן מפעילה את כוחה, ובהתאם להוראות חוק לשכת עורכי הדין (באישור שר המשפטים), היא התקינה כללים שונים, ובהם . בנוסף, מעת לעת, מנחה הלשכה את עורכי הדין כיצד עליהם לפעול באמצעות הנחיות היוצאות על ידי ועדת האתיקה הארצית של לשכת עורכי הדין. עורך דין שמפר את כללי האתיקה עלול לספוג קנס כספי או עונש של הרחקה מהמקצוע לתקופה קצובה (חודשים או שנים) או לצמיתות. בירור בדבר הפרת כללי האתיקה מתבצע בתוך מוסדות הלשכה, על פי רוב, לאחר קבלת פנייה מאת מתלונן. על החלטת הלשכה ניתן לערער בבית המשפט.

 מספר עורכי הדין בישראל
עד תחילת שנות ה-90 של המאה ה-20 נלמד מקצוע עריכת הדין בישראל אך ורק בפקולטות למשפטים של אוניברסיטאות. בעקבות הביקוש הרב ללימודי משפטים הגיעו דרישות הקבלה לפקולטות למשפטים לרמות גבוהות מאוד (בין הגבוהות מבין כל הפקולטות) ורק כ-15% מהמועמדים התקבלו ללימודים. בעקבות לחץ של אנשים שבקשו ללמוד עריכת דין שונה החוק והוא איפשר לימודי משפטים לצורכי הסמכה כעורך דין במכללה לא אקדמית והוקמו שלוש מכללות לא אקדמיות ללימודי משפט. הקמת המכללות הביאה לגידול ניכר במספר עורכי הדין בישראל. בהמשך, החל תהליך של פתיחת מכללות אקדמיות ברחבי ישראל שהביא לפתיחת מכללות נוספות בהם התקיימו לימודי משפטים והמכללות הלא אקדמיות קיבלו הסמכה להעניק תארים אקדמיים.

בעקבות הגידול במספר עורכי הדין ובהתאם לכך למספר עורכי הדין שנמצאו ברמה מקצועית נמוכה מונתה בשנת 2000 ועדה בראשות השופטת הילה גרסטל שהמליצה להטמיע כמה שינויים מהותיים בהתמחות.

הארכת תקופת ההתמחות משנה לשנה וחצי.
חיוב המתמחים במהלך מחצית השנה הראשונה במעבר קורס מעשי שינוהל בידי הלשכה.
עריכת בחינה בתום ההתמחות במתכונת של "ניתוח מקרה" בנוסף לבחינה האמריקאית.
מינוי שופט בדימוס כמפקח על ההתמחות.

המלצותיה של ועדת גרסטל לא יושמו, בין השאר כתוצאה מהתנגדות עזה של הסטודנטים שאף הפגינו נגד המלצות אלה.

לאחר מספר שנים ועדה בראשותו של עורך הדין שי סגל מונתה לבחון דרכים להקטין את מספר עורכי הדין. אחת ממטרותיה המוצהרות של הוועדה, שאושרה פה אחד על ידי הוועד המרכזי של לשכת עורכי הדין, היא העלאת רף הציון העובר בבחינות לשכת עורכי הדין מ-65 ל-70, כלומר, נבחן שיקבל 65 בכל הבחינות יוסמך כעורך דין, אולם נבחן שיקבל פחות מכך, אפילו רק באחת מהבחינות, יזדקק לממוצע של 70 על מנת להיות מוסמך כעורך דין.

מספר חברי לשכת עורכי הדין בישראל עמד על כ-30,000 בסוף 2004; כ-36,000 באפריל 2007; כ-47,000 בסוף שנת 2010, כ-63,000 במחצית 2012, ו־67,512 בחודש יוני 2019 (מה שמקנה לישראל, יחס של 1:126 עורכי דין באוכלוסייה הכללית, גבוה יותר מכל מדינות העולם). באוגוסט 2019 היו רשומים 67,291 עורכי דין בישראל. ביוני 2022 היו רשומים בישראל 93 אלף עורכי דין (בעלי רישיון), מתוכם 76 אלף רשומים כפעילים, לפי נתוני לשכת עורכי הדין. נכון לחודש אוקטובר 2024 רשומים בישראל מעל 100,000 עורכי דין.

בישראל, ישנה ירידה באחוז הצעירים הבוחרים בלימודים וקריירה בתחום המשפטים, בין הסיבות לירידה זו בביקוש ניתן למנות את מספרם העולה של עורכי הדין בשוק הישראלי ואת הצפת השוק, את הירידה בשכר עורכי הדין בישראל, וכן עזיבת עובדים לטובת קריירה בתעשיית ההייטק שבה נחשב השכר לגבוה יותר. גם בקרב הורי צעירים בישראל, ישנה ירידה ברצונם של הורים כי ילדיהם ילמדו משפטים באקדמיה.

תעריפים
תשלום תמורת שירות של עורך דין שטיפל בתיק תביעה או הגנה, נקרא על פי רוב שכר טרחת עורך דין (ובראשי תיבות: שכ"ט עו"ד).

 קובע כי "המועצה הארצית של הלשכה רשאית לקבוע תעריף מינימלי לשכר טרחה בעד טרחה בעד שירותי עורכי דין, שיהיה בבחינת המלצה לחברי הלשכה, אך לא יחייבם." זהו כלל ייחודי למקצוע עריכת דין, משום שבעיסוקים אחרים קביעת תעריף מינימום תיחשב לקרטל. בהתאם לסמכותה פרסמה המועצה הארצית של הלשכה את כללי לשכת עורכי הדין (התעריף המינימלי המומלץ), תש"ס-2000, הקובעים תעריפי מינימום מומלצים לפעולות שונות של עורכי דין.

בסוגי תביעות מסוימים נקבע תעריף מקסימום. דוגמה: בתביעות לפי חוק פיצויים לנפגעי תאונות דרכים נקבעו תעריפי מקסימום לטיפול בתביעה, כאחוז מהסכום ששולם לנפגע, ובהתאם לשלב שבו הסתיים הטיפול בתביעה. כמו כן, גם בתחום הרשלנות הרפואית מקובל כי אחוז מסוים מכספי הפיצויים שנפסקו לטובת הנפגע ייחשבו כשכר הטרחה של עורך הדין שטיפל בתיק.

בתביעות אזרחיות רבות פוסק בית המשפט לזכות הזוכה בתביעה גם תשלום של שכר טרחת עורך דין. גובה תשלום זה נקבע לפי החלטת בית המשפט, ואינו מבוסס על התשלום בפועל של הזוכה לעורך דינו.

למתן ייצוג משפטי בתביעות אזרחיות למעוטי אמצעים, שידם אינה משגת לשלם שכר טרחת עורך דין, מפעילה לשכת עורכי הדין את מיזם "שכר מצווה", שבו מעניקים עורכי דין שירות פרו בונו (ללא תשלום) למעוטי אמצעים.

למתן ייצוג משפטי בתביעות פליליות למעוטי אמצעים משמשת הסניגוריה הציבורית, שהיא יחידה במשרד המשפטים.

ראו גם
סטודנט למשפטים בישראל
פרקליט צבאי
בורר
עורך דין חברתי ("לטובת הציבור", פרו בנו)
ידיד בית המשפט
תובע פלילי

לקריאה נוספת
פרופ' אלן דרשוביץ, מכתבים לעורך דין צעיר, הוצאת כנרת זמורה-ביתן, 2006 
פרופ' נטע זיו, מי ישמור על שומרי המשפט?, הוצאת הקיבוץ המאוחד, 2015 
 גבריאל שטרסמן, עוטי הגלימה - תולדות עריכת הדיון בארץ ישראל, הוצאת לשכת עורכי הדין בישראל, 1985

קישורים חיצוניים

 לשכת עורכי הדין בישראל




 על הצירוף 'עורך דין', באתר האקדמיה ללשון

 גד ברזילי, "השפה הדו ערכית של עורכי דין בישראל: פוליטיקה ליברלית, כלכלה ליברלית, שתיקה והתנגדות", המשפט, טו (1): תש"ע 193–223
 כללי לשכת עורכי הדין (אתיקה מקצועית), התשמ"ו-1986




הערות שוליים

*
*
קטגוריה:מקצועות המשפט
קטגוריה:מונחים משפטיים