אליהו חכים

ממוזער|שמאל|250px|מכתבו האחרון של אליהו חכים, נכתב בבית הכלא בקהיר, מוצג במוזיאון הלח"י
אֵלִיָּהוּ חַכִּים (2 בינואר 1925 – 22 במרץ 1945), היה לוחם לח"י ולוחם בצבא הבריטי במלחמת העולם השנייה. נתפס עם אליהו בית צורי בפעולת ההתנקשות בלורד מוין בקהיר, נידון למוות ונתלה. אחד משנים־עשר הרוגי מלכות (עולי הגרדום).

 ביוגרפיה 
אליהו חכים נולד בדמשק לפולה ושמעון הכהן שלאחר לידתו עברו לביירות. בגיל שבע עלה לארץ ישראל עם הוריו. גדל והתחנך בחיפה. למד בבית הספר היסודי "אליאנס" ובבית הספר הריאלי. הצטרף בנעוריו ללח"י. בעקבות רציחתו של אברהם שטרן (יאיר), מפקד לח"י, נפגעה פעילות הארגון, וחכים התנדב ל במלחמת העולם השנייה ושירת במצרים. עם התאוששות לח"י ערק חכים משירותו כדי להשתתף בפעולות לח"י. בין השאר השתתף בהתנקשות הכושלת בחיי הנציב העליון הרולד מקמייקל בשנת 1944.

ההתנקשות

יחד עם לוחם לח"י נוסף, אליהו בית צורי, השתתף חכים בהתנקשות בלורד מוין, השר לענייני המזרח התיכון בממשלת בריטניה, שמקום מושבו היה בקהיר. ב־6 בנובמבר 1944, שני המתנקשים ירו בלורד מוין בעת שהיה במכוניתו והרגוהו. הם נתפסו בעת שנמלטו באופניים ממקום ההתנקשות, הועמדו לדין בפני בית דין צבאי מצרי, נידונו לעונש מוות והוצאו להורג בקהיר ב־22 במרץ 1945. על פי הסיפור שהשתרש, בעת תהליך ההוצאה להורג שרו השניים את "התקווה",,  וכן לפי השיר "שני אליהו" אולם אליהו בית־צורי כלל לא היה ציוני ודומה שהטעם בסיפור היה תעמולתי.

במשפטו אמר חכים:

חכים ובית צורי זכו לתמיכה רבה ברחובות קהיר, אשר ראו בהם לוחמים נגד השלטון הבריטי השנוא, וכן לאור התוכן האנטי־בריטי והבלתי־ציוני של דברי בית־צורי.

מבית המאסר כתב אליהו להוריו במכתבו:

חכים ובית צורי נקברו בבית העלמין היהודי בקהיר. ב־22 ביוני 1975, ביוזמתו של חבר הכנסת יצחק שמיר, שהכיר את השניים ושלח אותם למשימה, הועלו גופותיהם של חכים ובית צורי לישראל במסגרת הסכם חילופי שבויים עם מצרים, והם נקברו בטקס צבאי בחלקת עולי הגרדום בהר הרצל. במהלך האירוע נפתחו ארונותיהם של השניים והתגלה כי גופותיהם נותרו ללא פגע למעלה מ־30 שנים. גאולה כהן סיפרה בראיון ברדיו ב־7 באפריל 2014:

הנצחה
בתאריך 22 בדצמבר 1982 דואר ישראל הנפיק גיליון מזכרת של 20 בולי דואר שכותרתו "הרוגי מלכות בדור התקומה". אחד מהבולים האלה הוקדש להנצחת זכרו של חכים שדיוקנו מופיע עליו. האמנית רות בקמן מלכא עיצבה את הדיוקן והאמן אריה גלזר עיצב את הגיליון.

על שמו נקראו רחובות באחדות מערי ישראל (ירושלים, באר שבע, תל אביב-יפו, חיפה וזכרון יעקב). בבאר שבע נקרא גן ציבורי "שני אליהו" על שם אליהו חכים ואליהו בית־צורי.

בתרבות הישראלית
לכבודם של אליהו חכים ואליהו בית צורי נכתב השיר "שני אליהו". את המילים כתבו אריה אלדד וישראל אלדד עריכת השיר נעשתה על ידי שולמית לבנת בלחנו של שמעון כהן.

ב־2023 יצא לאור הספר "מעשה בשני אליהו", העוסק באליהו חכים ואליהו בית צורי.

 לקריאה נוספת 
משה בן־שאול, מעלות לוחמים – עשרים ושלשה פרקי לוחמים, הוצאת הדר, 1967, עמודים 84–94
שלומי שטרן וג'קי ירחי, מעשה בשני אליהו, בית ספר שדה כפר עציון וסלומון שטרן, 2023

קישורים חיצוניים


 אליהו חכים, באתר הלח"י



 שיר "שני אליהו",

 אתר ביתר

הערות שוליים

קטגוריה:מתנקשים פוליטיים אנשי היישוב
קטגוריה:עולי הגרדום בתקופת טרום המדינה
קטגוריה:חללי הלח"י
קטגוריה:אישים הקבורים בחלקת עולי הגרדום בהר הרצל
קטגוריה:אישים שהועלו לקבורה בשנית בארץ ישראל
קטגוריה:מתנדבי היישוב לצבא הבריטי
קטגוריה:אישים שהונצחו על בולי ישראל
קטגוריה:בוגרי בית הספר אליאנס (חיפה)
קטגוריה:בוגרי בית הספר הריאלי
קטגוריה:ארץ-ישראלים שנולדו ב-1925
קטגוריה:ארץ-ישראלים שנפטרו ב-1945