קנצלר גרמניה

קַנְצְלֶר הפדרלי של הרפובליקה הפדרלית של גרמניה (בגרמנית: Bundeskanzler) עומד בראש הממשל הפדרלי של גרמניה. הקנצלר הוא ראש הרשות המבצעת, יושב-ראש הקבינט הפדרלי ומנהיג את עבודת הממשלה.

הקנצלר נבחר על ידי הבונדסטאג לפי הצעת הנשיא הפדרלי, וללא דיון מוקדם, בהתאם לסעיף 63 לחוק היסוד של גרמניה (Grundgesetz). עם הכרזת מצב הגנה על ידי הבונדסטאג, מקבל הקנצלר לידיו גם את תפקיד המפקד העליון של הבונדסוור (הצבא הפדרלי הגרמני).

קנצלר גרמניה הנוכחי הוא פרידריך מרץ והוא מכהן בתפקיד החל מ-6 במאי 2025.

 היסטוריה 
לפני מלחמת העולם הראשונה נקראה משרת ראש ממשלת גרמניה בשם "רייכסקנצלר", שמשמעותו היא "קנצלר קיסרי" או "קנצלר של הרייך". ב של 1871, הרייכסקנצלר לא נבחר על ידי הפרלמנט (הרייכסטאג), ולא נשא באחריות כלפיו. במקום זאת, הוא מונה על ידי הקיסר. בשל כך לא ניתן לקרוא לאימפריה הגרמנית דמוקרטיה, גם אם הרייכסטאג היה פרלמנט נבחר.

מצב עניינים זה השתנה רק ב-29 באוקטובר 1918 בתיקון שהוכנס לחוקת 1871. עם זאת, השינוי לא יכול היה למנוע את התפרצותה של מהפכה כמה ימים לאחר מכן.

על פי החוקה החדשה של רפובליקת ויימאר ב-1919, הרייכסקנצלר אמור להיבחר על ידי הנשיא, אך לפרלמנט הזכות לפטר את הקנצלר, או את כל אחד מן השרים שלו. למעשה, רוב הממשלות של רפובליקת ויימאר נשענו בצורה חזקה על שיתוף פעולה עם הנשיא, בשל חוסר היציבות שבפרלמנט. הרייכסקנצלר האחרון בסדרת הקנצלרים של רפובליקת ויימאר היה אדולף היטלר, שמונה ב-30 בינואר 1933.

המשותף לכל הרייכסקנצלרים שכיהנו עד נפילת הקיסרות הוא השתייכותם למעמד האצולה. דבר זה השתנה עם הקמת רפובליקת ויימאר, לקראת מעבר לשיטת משאר פרלמנטרית ודמוקרטית יותר.

בתקופת רפובליקת ויימאר כיהן הקנצלר (Reichskanzler) כראש ממשלת הרייך ומונה בידי נשיא הרייך, אך נדרש ליהנות גם מאמון הרייכסטאג. החוקה אפשרה לפרלמנט להפילו בהצבעת אי-אמון רגילה, דבר שתרם לחוסר יציבות פוליטית ולתחלופה גבוהה של ממשלות. סעיף 48 לחוקת ויימאר העניק לנשיא סמכויות חירום נרחבות, ובתחילת שנות ה-30 התבססו ממשלות שנשענו בעיקר על צווים נשיאותיים ולא על רוב פרלמנטרי. בינואר 1933 מונה אדולף היטלר לקנצלר, ולאחר חקיקת חוק ההסמכה רוכזו בידיו סמכויות רחבות, מהלך שסימן את קץ המשטר הדמוקרטי.

בין השנים 1933–1945 חדל תפקיד הקנצלר מלתפקד במסגרת משטר פרלמנטרי. לאחר מינויו של אדולף היטלר לקנצלר בינואר 1933 וחוק ההסמכה ממרץ אותה שנה, רוכזו בידיו סמכויות חקיקה וממשל רחבות, והרייכסטאג איבד את כוחו בפועל. עם מות הנשיא פאול פון הינדנבורג באוגוסט 1934 איחד היטלר את תפקידי הנשיא והקנצלר תחת התואר "פיהרר וקנצלר הרייך", ובכך בוטלה למעשה ההפרדה בין הרשויות.

לאחר כניעת גרמניה במאי 1945 חדל להתקיים שלטון גרמני מרכזי. בעלות הברית נטלו לידיהן את הסמכות השלטונית באמצעות מועצת הבקרה של בעלות הברית, וגרמניה חולקה לאזורי כיבוש. רק עם הקמת הרפובליקה הפדרלית של גרמניה במאי 1949 חודש תפקיד הקנצלר במסגרת חוקתית דמוקרטית חדשה מכוח חוק היסוד.

הרפובליקה הפדרלית של גרמניה

החוקה המערב גרמנית של 1949, חוקת גרמניה (בגרמנית: Grundgesetz; מילולית: חוק בסיסי), מעניקה לקנצלר, שנקרא מעתה בונדסקנצלר, סמכויות ביצוע מרכזיות. מסיבה זו, יש המתייחסים למערכת הפוליטית הגרמנית כ"דמוקרטיית קנצלר". הממשלה הפדרלית של גרמניה (בגרמנית: Bundesregierung) מורכבת מהקנצלר ושרי הקבינט שלו או שלה. (מנהיג גרמניה המזרחית נשא בתואר "מזכיר המועצה המדינית של הרפובליקה הדמוקרטית הגרמנית", ולא בתואר קנצלר).

 סמכויות הקנצלר 
סעיף 65 של החוקה מגדיר כיצד על הרשות המבצעת לתפקד ואת סמכויות בקאנצלר באמצעות, "עקרון הקנצלר": הקובע כי:
 להציע לנשיא את המועמדים לתפקיד שר, כלומר חברי הקבינט הפדרלי. ניתן לפטר שרים לפי אותו הליך. הקנצלר הוא החבר היחיד בממשלה שממונה על ידי הבונדסטאג. השרים נבחרים על ידי הקנצלר בעצמו (וממונים רשמית על ידי הנשיא).
 עומד בראש הקבינט הפדרלי ומנהל את ישיבות הקבינט.
 מנהל את כל הממשל הפדרלי בהתאם לכללי הנוהל שאומצו על ידי הקבינט הפדרלי ואושרו על ידי הנשיא הפדרלי.
 אחראי בפני הבונדסטאג בכל הנוגע לפעולת הממשלה .
 בעתות חירום, מקבל לידיו את הסמכות הפיקוד על הכוחות המזוינים ומשמש כמפקד העליון (סעיף 115ב לחוק היסוד).
 רשאי להעלות הצבעת האמון כדי לוודא שהבונדסטאג תומך במדיניות ממשלתו. אם ההצעה לא נתמכת על ידי רוב חברי הבונדסטאג, הנשיא הפדרלי, על פי הצעת הקנצלר הפדרלי, רשאי לפזר את הפרלמנט (סעיף 68 לחוק היסוד).
 משמש כיושב ראש מועצת הביטחון הפדרלית.

 הדרישות לתפקיד 
חוק היסוד של הרפובליקה הפדרלית של גרמניה (Grundgesetz) אינו קובע תנאי סף ייחודיים ומפורטים לתפקיד הקנצלר, אך מהוראותיו ומדיני הבחירות נגזרות מספר דרישות עיקריות:

 אזרחות גרמנית – הקנצלר חייב להיות אזרח גרמני.
 כשירות להיבחר לבונדסטאג – על המועמד להיות בעל הזכות להיבחר לבית הנבחרים הפדרלי (בונדסטאג), כלומר לעמוד בתנאי הגיל (לפחות 18) ובתנאי הכשירות האזרחית והמשפטית.
 בחירה בידי הבונדסטאג – הקנצלר נבחר ברוב מוחלט של חברי הבונדסטאג, לפי הצעת הנשיא הפדרלי (סעיף 63 לחוק היסוד).

אין דרישה מפורשת שהקנצלר יהיה חבר בונדסטאג בעת הבחירה, אך בפועל כל הקנצלרים שכיהנו מאז 1949 היו חברי פרלמנט בעת בחירתם. לא קיימות מגבלות כהונה (כגון מספר קדנציות מרבי), ואין דרישה לניסיון מקצועי מסוים, ותק פוליטי או גיל מינימלי מעבר לדרישת הסף להיבחרות לפרלמנט.

 תהליך הבחירה 
בכל ארבע שנים, לאחר בחירות ארציות ותחילת כהונתם של חברי הבונדסטאג החדשים, נבחר הקנצלר בעזרת רוב קולות חברי הבונדסטאג, לאחר שהוצע כקנצלר על ידי נשיא גרמניה (בגרמנית: Bundespräsident). הצבעה זו היא אחד המקרים היחידים שבו יש להשיג רוב קולות מתוך כל חברי הבונדסטאג, בניגוד לרוב יחסי של המצביעים. הצבעה זו נקראת "קנצלרמרהייט" (בגרמנית: Kanzlermehrheit), ובשלה אף אולצו להגיע לפרלמנט בעבר חברי פרלמנט חולים (או בהיריון) כאשר הרוב המפלגתי היה קטן מדי.

אם מועמד הנשיא לא נבחר, יכול הבונדסטאג לבחור מועמד משלו תוך 14 יום. אם איש לא נבחר במהלך תקופה זו, הבונדסטאג יכול להכריז על בחירות חדשות למשרת הקנצלר. אם לאדם שקיבל את מספר הקולות הרב ביותר יש רוב, הנשיא מחויב למנותו. אם לאדם שקיבל את המספר הרב ביותר של הקולות אין רוב בבונדסטאג, יכול הנשיא למנות אותו או לקרוא לבחירות חדשות.

 משך כהונה 
משך כהונתו של הקנצלר הפדרלי של גרמניה (Bundeskanzler) אינו מוגבל בזמן קצוב אישי, אלא נגזר מתקופת כהונתו של הבונדסטאג.

הקנצלר נבחר בידי הבונדסטאג ומכהן כל עוד הוא נהנה מאמון רוב חברי הבית. תקופת כהונתו הרגילה חופפת לתקופת כהונת הבונדסטאג, העומדת כיום על ארבע שנים. עם התכנסות בונדסטאג חדש לאחר בחירות כלליות, מסתיימת כהונת הקנצלר, אך הוא ממשיך לכהן כממלא מקום (geschäftsführend) עד לבחירת קנצלר חדש.

החוקה אינה מגבילה את מספר הקדנציות, ולכן ניתן להיבחר לתפקיד ללא הגבלת כהונות. בפועל, קנצלרים אחדים כיהנו תקופות ממושכות, בהתאם ליכולתם לשמור על רוב פרלמנטרי.

הפסקת כהונה יכולה להתרחש גם במהלך הקדנציה באמצעות הצבעת אי-אמון קונסטרוקטיבית, שבה הבונדסטאג בוחר קנצלר חדש ברוב מוחלט.

שלא כמו בפרלמנטים אחרים, הבונדסטאג לא יכול להפיל את הקנצלר בהצבעת אי אמון פשוטה, מאחר שברפובליקת ויימאר נוצלה אפשרות זו לרעה על ידי שני הקצוות הפוליטיים, במטרה לחתור תחת הקנצלר ותחת ההליך הדמוקרטי. במקום זאת, החלפתו המוקדמת של הקנצלר יכולה להעשות רק אם מוסכם על יורש. כדי לצבור תמיכה מהבונדסטאג, יכול הקנצלר לקרוא להצבעת אמון, שניתן לשלבה בהצעת חוק כלשהי. אם הוא לא מצליח להגיע לרוב בהצבעה מסוג זה, יכול הנשיא לפזר את הבונדסטאג.

 משכן הקנצלר, שכרו ותנאים נלווים 
מעונו הרשמי של קנצלר גרמניה הוא בניין הקנצלריה הפדרלית (Bundeskanzleramt), השוכן ברובע הממשלתי בברלין, בסמוך לבניין הרייכסטאג. לצד הקנצלריה עומדת לרשות הקנצלר דירת שירות רשמית בברלין, המשמשת למגורים ולצרכים ייצוגיים.

לקנצלר אין מעון נופש רשמי קבוע, אולם לצורכי אירוח רשמי ופגישות מדיניות עושה הממשלה הפדרלית שימוש בבתי הארחה ממלכתיים ובמתחמים ייעודיים בגרמניה, בהתאם לצורכי הייצוג והביטחון.

שכרו ותנאיו של קנצלר גרמניה (Bundeskanzler) מוסדרים בחוק השרים הפדרליים (Bundesministergesetz) ובדיני השכר של נושאי משרה פדרליים. שכר היסוד של הקנצלר נקבע על בסיס דרגת שכר ייחודית הגבוהה מזו של שר פדרלי, והוא כולל שכר בסיס חודשי ברוטו, תוספת ייצוגית ותשלומים נלווים בהתאם לדין.

לרשות הקנצלר עומד אמצעי תחבורה רשמיים במסגרת סידורי האבטחה והייצוג של המדינה. הרכב הרשמי מסופק על ידי שירותי המדינה ומופעל באמצעות הנהגים של הקנצלריה הפדרלית (Bundeskanzleramt), תוך תיאום עם מערך האבטחה של משטרת הפלילים הפדרלית (Bundeskriminalamt). בדרך כלל מדובר ברכב שרד מדגם יוקרתי מתוצרת גרמנית, לרוב מתוצרת מרצדס-בנץ או ב.מ.וו, המצויד באמצעי מיגון מתקדמים בהתאם לסטנדרטים ביטחוניים גבוהים. כלי הרכב הם משוריינים, מותאמים לאיומים ביטחוניים, וכוללים מערכות תקשורת מאובטחות.

לצורך נסיעות בין־לאומיות ונסיעות רשמיות למרחקים ארוכים עושה הקנצלר שימוש במטוסי קונרד אדנאואר , המופעלים על ידי כנף המשימות האוויריות המיוחדות. צי המטוסים הממשלתי כולל מטוסי איירבוס ארוכי טווח המותאמים לשימוש ממשלתי, ובהם מערכות תקשורת מאובטחות, אזורי עבודה וישיבות ותשתיות המאפשרות לקנצלר להמשיך בעבודתו במהלך הטיסה. 

הקנצלר מבוטח במסגרת הביטוח הסוציאלי הפדרלי, ותנאי הפרישה שלו נקבעים אף הם בחוק. לאחר סיום כהונתו זכאי קנצלר לשעבר לגמלה חודשית בהתאם לוותק כהונתו, וכן למשרד, לצוות מצומצם ולסידורי אבטחה, ככל שנקבעו על ידי הרשויות המוסמכות.

גובה השכר והתנאים הנלווים מתעדכנים מעת לעת בהתאם להחלטות הבונדסטאג ולשינויים כלליים במערכת השכר הציבורית בגרמניה.

 רשימת קנצלרי גרמניה 

 הקיסרות הגרמנית (1871 - 1918) 
+62x62pxקנצלרי הקיסרות הגרמניתמס'דיוקןשם
(תקופת חיים)מפלגהתקופת כהונהקיסר
(תקופת שלטון)התחלהסיום1לא ממוסגר|100pxהנסיך

אוטו פון ביסמרק

Otto von Bismarck

(1815-1898)בלתי מפלגתי21 במרץ 187120 במרץ 1890וילהלם הראשון

Wilhelm I

60x60px

(1871-1888)פרידריך השלישי

Friedrich III

60x60px

(1888)וילהלם השני

Wilhelm II

60x60px

(1888-1918)2לא ממוסגר|100pxהרוזן

לאו פון קפריבי

Leo von Caprivi

(1831-1899)בלתי מפלגתי20 במרץ 189026 באוקטובר 18943לא ממוסגר|140x140pxהנסיך

כלודוויג, מהוהנלוהה-שילינגספירסט

Chlodwig zu Hohenlohe-Schillingsfürst

(1819-1901)בלתי מפלגתי29 באוקטובר 189417 באוקטובר 19004לא ממוסגר|127x127pxהנסיך

ברנהרד פון בילוב

Bernhard von Bülow

(1849-1929)בלתי מפלגתי17 באוקטובר 190014 ביולי 19095לא ממוסגר|133x133pxתאובלד פון בתמן-הולווג

Theobald von Bethmann-Hollweg

(1856-1921)בלתי מפלגתי14 ביולי 190913 ביולי 19176לא ממוסגר|133x133pxגאורג מיכאליס

Georg Michaelis

(1857-1936)בלתי מפלגתי14 ביולי 19171 בנובמבר 19177לא ממוסגר|145x145pxהרוזן

גאורג פון הרטלינג

Georg von Hertling

(1843-1919)מפלגת המרכז1 בנובמבר 191730 בספטמבר 19188לא ממוסגר|147x147pxהנסיך

מקס פון באדן

Max von Baden

(1867-1929)בלתי מפלגתי3 באוקטובר 19189 בנובמבר 19189לא ממוסגר|139x139pxפרידריך אברט

Friedrich Ebert

(1871-1925)המפלגה הסוציאל-דמוקרטית9 בנובמבר 191813 בפברואר 1919ללא

 רפובליקת ויימאר (1919 - 1934) 
+60x60 פיקסליםקנצלרי רפובליקת ויימארמס'דיוקןשם
(תקופת חיים)מפלגהתקופת כהונהרייכסטאג

(שנת בחירות)נשיא
(תקופת כהונה)התחלהסיום1לא ממוסגר|100pxפיליפ שיידמן

Philipp Scheidemann

(1865-1939)המפלגה הסוציאל-דמוקרטית13 בפברואר 191920 ביוני 1919האספה הלאומית

(1919)פרידריך אברט

Friedrich Ebert

78x78 פיקסלים

(1919-1925)2לא ממוסגר|100pxגוסטב באואר

Gustav Bauer

(1870-1944)המפלגה הסוציאל-דמוקרטית21 ביוני 191926 במרץ 19203לא ממוסגר|100pxהרמן מילר

Hermann Müller

(1876-1931)המפלגה הסוציאל-דמוקרטית27 במרץ 192021 ביוני 19204לא ממוסגר|138x138 פיקסליםקונסטנטין פרנבאך

Constantin Fehrenbach

(1852-1926)מפלגת המרכז25 ביוני 19204 במאי 19211

(1924)5לא ממוסגר|100pxיוזף וירט

Joseph Wirth

(1879-1956)מפלגת המרכז10 במאי 192114 בנובמבר 19226לא ממוסגר|100pxוילהלם קונו

Wilhelm Cuno

(1876-1933)עצמאי22 בנובמבר 192212 באוגוסט 19237לא ממוסגר|100pxגוסטב שטרזמן

Gustav Stresemann

(1878-1929)מפלגת העם13 באוגוסט 192330 בנובמבר 19238לא ממוסגר|100pxוילהלם מרקס

Wilhelm Marx

(1863-1946)מפלגת המרכז30 בנובמבר 192315 בינואר 19252

(מאי 1924)9לא ממוסגר|100pxהאנס לותר

Hans Luther

(1879-1962)עצמאי15 בינואר 192512 במאי 19263

(דצמבר 1924)פאול פון הינדנבורג

Paul von Hindenburg

78x78 פיקסלים

(1925-1934)(8)לא ממוסגר|100pxוילהלם מרקס

Wilhelm Marx

(1863-1946)מפלגת המרכז17 במאי 192612 ביוני 1928(3)לא ממוסגר|100pxהרמן מילר

Hermann Müller

(1876-1931)המפלגה הסוציאל-דמוקרטית28 ביוני 192827 במרץ 19304
(1928)10לא ממוסגר|146x146 פיקסליםהיינריך ברינינג

Heinrich Brüning

(1885-1970)מפלגת המרכז30 במרץ 193030 במאי 19325
(1930)11לא ממוסגר|144x144 פיקסליםפרנץ פון פאפן

Franz von Papen

(1879-1969)עצמאי1 ביוני 193217 בנובמבר 19326
(יולי 1932)12לא ממוסגר|148x148 פיקסליםקורט פון שלייכר

Kurt von Schleicher

(1882-1934)עצמאי3 בדצמבר 193228 בינואר 19337

(נובמבר 1932)13לא ממוסגר|133x133pxאדולף היטלר

Adolf Hitler

(1889-1945)מפלגת הפועלים הנציונל-סוציאליסטית30 בינואר 19332 באוגוסט 1934

 גרמניה הנאצית (1934 - 1945) 
+50pxקנצלרי הרייך השלישימס'דיוקןשם
(תקופת חיים)מפלגהתקופת כהונהרייכסטאג

(שנת בחירות)נשיא
(תקופת כהונה)התחלהסיום1לא ממוסגר|133x133pxאדולף היטלר

Adolf Hitler

(1889-1945)

פיהרר ורייכסקנצלרמפלגת הפועלים הנציונל-סוציאליסטית2 באוגוסט 193430 באפריל 19458

(מרץ 1933) -9

(נובמבר 1933)10

(מרץ 1936)11

(אפריל 1938)2לא ממוסגר|100pxיוזף גבלס

Joseph Goebbels

(1897-1945)מפלגת הפועלים הנציונל-סוציאליסטית30 באפריל 19451 במאי 1945 -קרל דניץ

Karl Dönitz

70px

(1945)3לא ממוסגר|100pxלוץ שוורין פון קרוזיק (ראש השרים)

Lutz Graf Schwerin von Krosigk

(1887-1977)מפלגת הפועלים הנציונל-סוציאליסטית2 במאי 194523 במאי 1945

 הרפובליקה הפדרלית של גרמניה (1949 - היום) 
+65x65pxקנצלרי הרפובליקה הפדרלית של גרמניהמס'דיוקןשם
(תקופת חיים)סיעהתקופת כהונהבונדסטאג

(שנת בחירות)נשיא

(תקופת כהונה)התחלהסיום1לא ממוסגר|100pxקונראד אדנאואר

Konrad Adenauer

(1876-1967)המפלגה הנוצרית-דמוקרטית15 בספטמבר 194920 באוקטובר 19531

(1949)תיאודור הויס

Theodor Heuss

60px

(1949-1959)20 באוקטובר 195329 באוקטובר 19572

(1953)29 באוקטובר 195714 בנובמבר 19613

(1957)היינריך ליבקה

Heinrich Lübke

60px

(1959-1969)14 בנובמבר 196113 בדצמבר 19624

(1961)13 בדצמבר 196215 באוקטובר 19632לא ממוסגר|131x131 פיקסליםלודוויג ארהארד

Ludwig Erhard

(1897-1977)המפלגה הנוצרית-דמוקרטית16 באוקטובר 196326 באוקטובר 196526 באוקטובר 196530 בנובמבר 19665

(1965)3לא ממוסגר|145x145 פיקסליםקורט גאורג קיזינגר

Kurt Georg Kiesinger

(1904-1988)המפלגה הנוצרית-דמוקרטית1 בדצמבר 196621 באוקטובר 1969גוסטב היינמן

Gustav Heinemann

60px

(1969-1974)4לא ממוסגר|100pxוילי ברנדט

Willy Brandt

(1913-1992)המפלגה הסוציאל-דמוקרטית22 באוקטובר 196915 בדצמבר 19726

(1969)15 בדצמבר 19727 במאי 19747

(1972) -לא ממוסגר|100pxולטר של

Walter Scheel

(1919-2016)

ממלא מקוםהמפלגה הדמוקרטית החופשית7 במאי 197416 במאי 19745לא ממוסגר|138x138 פיקסליםהלמוט שמידט

Helmut Schmidt

(1918-2015)המפלגה הסוציאל-דמוקרטית16 במאי 197414 בדצמבר 1976ולטר של

Walter Scheel

60px

(1974-1979)14 בדצמבר 19764 בנובמבר 19808

(1976)קרל קרסטנס

Karl Carstens

60px

(1979-1984)6 בנובמבר 19801 באוקטובר 19829

(1980)6לא ממוסגר|100pxהלמוט קוהל

Helmut Kohl

(1930-2017)המפלגה הנוצרית-דמוקרטית1 באוקטובר 198229 במרץ 198330 במרץ 198311 במרץ 198710

(1983)ריכרד פון וייצזקר

Richard von Weizsäcker

60px

(1984-1994)11 במרץ 198718 בינואר 199111

(1987)18 בינואר 199117 בנובמבר 199412

(1990)רומן הרצוג

Roman Herzog

60px

(1994-1999)17 בנובמבר 199427 באוקטובר 199813

(1994)7 לא ממוסגר|136x136 פיקסליםגרהרד שרדר

Gerhard Schröder

(1944-)המפלגה הסוציאל-דמוקרטית27 באוקטובר 199822 באוקטובר 200214

(1998)יוהנס ראו

Johannes Rau

60px

(1999-2004)22 באוקטובר 200222 בנובמבר 200515

(2002)הורסט קלר

Horst Köhler

60px

(2004-2010)8לא ממוסגר|139x139 פיקסליםאנגלה מרקל

Angela Merkel

(1954-)המפלגה הנוצרית-דמוקרטית22 בנובמבר 200528 באוקטובר 200916

(2005)28 באוקטובר 200917 בדצמבר 201317

(2009)כריסטיאן וולף

Christian Wulff

60px

(2010-2012)יואכים גאוק

Joachim Gauck

60px

(2012-2017)17 בדצמבר 201314 במרץ 201818

(2013)פרנק-ואלטר שטיינמאייר

Frank-Walter Steinmeier

60px

(2017-)14 במרץ 20188 בדצמבר 202119

(2017)9לא ממוסגר|132x132 פיקסליםאולף שולץ
Olaf Scholz

(1958-)המפלגה הסוציאל-דמוקרטית8 בדצמבר 20216 במאי 202520
(2021)10לא ממוסגר|126x126 פיקסליםפרידריך מרץ
Friedrich Merz

(1955-)המפלגה הנוצרית-דמוקרטית6 במאי 2025מכהן21
(2025)
ראו גם
 קנצלר אוסטריה
 פוליטיקה של גרמניה
 היסטוריה של גרמניה
 נשיא גרמניה

קישורים חיצוניים 


 בונדסקנצלר - האתר הרשמי

 הערות שוליים 

*
קטגוריה:גרמניה: פוליטיקה
קטגוריה:ממשלת גרמניה
קטגוריה:גרמניה: ממשל