יוגה

יוגה (בסנסקריט: योग, מילולית: לחבר, לתת עול, לרתום) היא שם כללי למספר פילוסופיות פרקטיות שמקורן בהודו וכן שם לאחד מששת הזרמים המסורתיים בפילוסופיה ההינדית, המקבלים את הוודות כסמכות העליונה.

 אטימולוגיה 
המילה "יוגה" גזורה מהמילה יוּגְ', (בסנסקריט: युज्, Yuj) שמשמעותה בסנסקריט לחבר, לתת עול, לרתום. המילה העברית ״זוּג״, שנשאלה מהמילה היוונית ל"עול", מגיעה אף היא מאותו המקור, דרך השפה הפרוטו-הודו-אירופית; כלומר המילים "יוגה" ו"זוג" הן כפלה בעברית החדשה. המושג משמש בהשאלה לרתימת או איחוד הנשמה הפרטית - הג'יווה אטמה עם הנשמה העילאית - הפרמה אטמה.

 פערים תרבותיים 
ישנו פער בין היוגה כדרך רוחנית-פילוסופית במסורות ההודיות, לבין יוגה מודרנית כפי שהיא נהוגה במערב.
במקורה, יוגה היא אורח חיים ומשמעת תרגול שמטרתה איחוד העצמי הפרטי (ג'יוואטמה) עם העצמי האוניברסלי (פארמאטמה). במילים פשוטות יותר, יוגה מבקשת להביא לאחדות של הגוף, התודעה והנשמה (soul). היוגה מבקשת לתרום לאיזון הגוף והנפש ולמודעות והכרה עצמית.
במערב, יוגה היא שיטת אימון גופני עם אלמנטים מעטים ושוליים של רוחניות. מגמה זו התפתחה בעיקר במהלך המאה ה-20, עם חדירת היוגה לאירופה ולצפון אמריקה, והושפעה מתהליכים של חילון, התאמה תרבותית ודגש הולך וגובר על היבטים גופניים ובריאותיים של התרגול.

 היוגה בפילסופיות השונות 

היוגה בג'ייניזם
היוגה של הג'ייניזם שואפת להגשמה עצמית ולהגעה (והישארות) במצב הטהור של הנשמה, מצב של מודעות טהורה. זרם יוגה זה משולב בעקרונות הדתיים של שלושת היהלומים (Ratnatraya - החזון הנכון, הידע הנכון וההתנהלות הנכונה) ולכן לא נפוץ אצל אלו שאינם נמנים עם חסידי הדת הג'יינית. 

היוגה בבודהיזם

מדיטציה בודהיסטית מקיפה מגוון של טכניקות מדיטציה שמטרתן לפתח תשומת לב, ריכוז, רוגע ותובנות. טכניקות ליבה נשמרו בטקסטים בודהיסטים עתיקים והתפשטו וקיבלו גוונים שונים באמצעות מסירה ממורים לתלמידים. בודהיסטים מתמידים בביצוע מדיטציה כחלק מהדרך שלהם להגיע לעבר הארה ונירוואנה.

היוגה בהינדואיזם
על פי פילוסופיית היוגה, במצב זה התודעה שלווה וניתן להגיע למישור הרוחני, לפי היוגה - הנשמה, וחווים שלווה נצחית הנקראת, בין היתר, סַמָאדְהִי (בסנסקריט: समाधि). היוגה היא הדרך כדי להגיע לשלב זה. היא מסע פיזי או מנטלי ורוחני שמטרתו להגביל את תנודות התודעה, ודרכו המתרגל מקבל כלים להתמודד עם הקשיים האישיים שלו, פיזיים או נפשיים.
 ראג'ה יוגה: זרם זה מסתמך על היוגה סוטרות של פטנג'לי ונקרא ראג'ה יוגה, שפירושו "המלך של היוגה" או "היוגה הקלאסית". נוסדה ב-100–400 שנה לספירה. פטנג'לי השפיע על עיצוב הבודהיזם והג'ייניזם, שני הזרמים הלא מסורתיים בפילוסופיה ההודית. בסוטרות של פטנג'לי מופיעים מוטיבים רבים מהסאנקייה. בפרק השני והשלישי בספרו, מתאר פטנג'לי את האשטנגה יוגה שמורכבת משמונה איברים (אשטנגה, ashtanga: שמונה איברים) או שלבים של היוגה במסע לחקר התודעה והנשמה:
 יאמה: 5 דיברות המוסר האוניברסליים.
 ניאמה: היטהרות עצמית על ידי משמעת; יש 5 ניאמות.
 אסאנה: משמעות השם היא 'ישיבה' או 'מושב', מקובל לתרגם ל'תנוחה' (תנוחות היוגה).
 פראניאמה: שליטה בזרימת ובקצב הנשימה, עצירות נשימה מלוות בבנדהות.
 פרטיהארה: כינוס עצמי וניתוק המחשבה מגורמים חיצוניים.
 דהאראנה: ריכוז
 דהיאנה: מדיטציה
 סמאדהי: מצב של מודעות הנוצר על ידי מדיטציה.

 קארמה יוגה: דרך "הפעולה הנכונה". על פי הבהגווד גיטה שהוא חלק מהמהאבאראטה (מיתולוגיה רחבת-היקף מהמאה ה-5 לפנה"ס, המתארת את ראשית ההיסטוריה ההודית), יש לפעול בעולם מבלי להיאחז בפירות הפעולה, זאת מתוך מטרה להשתחרר מאגוצנטריות ובכך להשתחרר מהכבלים הכובלים אותנו ללידה ומוות חוזרים ונשנים בעולם הנוכחי (שנקרא סמסרה).
 ג'אנה יוגה: דרך החשיבה, הדרך הרציונלית.
 בהקטי יוגה: "דרך ההתמסרות" - דרך האהבה לעליון.
דרכים רוחניות יותר כוללות מדיטציה עם או בלי אמירת מנטרות או שתיקה (ויפאסאנה).

ענפי היוגה ההינדואיסטית
היוגה ההינדואיסטית היא הנפוצה ביותר והענפה ביותר, הענפים החשובים שלה הם:

 ראג'ה יוגה (היוגה המלכותית)
 האטה יוגה (יוגה של כוח הרצון Forceful Yoga)
 קארמה יוגה (יוגה של פעולה ושירות)
 ג'נאנה וגה (יוגה של לימוד וחוכמה)
 בהקטי יוגה (יוגה של דבקות)
 מנטרה יוגה (יוגה של צלילים עוצמתיים)
 טנטרה יוגה (יוגה של רצף) שכוללת קונדליני יוגה (יוגה של כוח הנחש) ולאיה יוגה (Laya-Yoga יוגה של השתקעות)

 האטה יוגה 
האטה יוגה היא זרם של היוגה המשתמש בטכניקות גופניות כגון אסאנות (תנוחות), תרגילי נשימה (פראניאמה), מחוות גוף (מודרות) ונעילות אנרגטיות (בנדהות), במטרה לטהר את הגוף ולהשפיע על זרימת האנרגיה במערכת עדינה של ערוצים הקרויים נאדים. מסורת ההאטה יוגה התפתחה בימי הביניים בהודו, ומתוארת בטקסטים קלאסיים כמו "האטה יוגה פראדיפיקה", והיא שמה דגש על שימוש בגוף כאמצעי להכשרת התודעה והמדיטציה.

שיטות האטה יוגה
במערב נפוץ לעיתים השימוש ב"האטה יוגה" לציון שיטת תרגול מסוימת, אולם במסורת היוגה מדובר במכלול רחב של תרגולים פיזיים ונשימתיים. במהלך המאה ה-20 התפתחו מתוך מסורת זו שיטות וזרמים שונים, בעיקר בהודו ובמערב, אשר הדגישו היבטים שונים של התרגול - כגון דיוק מבני, רצף תנועתי, עבודה עם חום, שילוב נשימה ותנועה, או התאמה אישית למתרגל - תוך שמירה על עקרונות היסוד של המסורת. להלן שיטות האטה יוגה שונות והסבר קצר על כל אחת מהן:
 ויניאסה יוגה – גישה שפותחה על ידי קרישנמצ'ריה Sri Krishnamacharya וממשיכה עם בנו דסיקצ'ר T.K.V.Desikachar. בית הספר שלהם ממוקם במדרס בדרום הודו. הויניוגה עובדת עם מה שנקרא "תהליך ברצף" (Viniyasa Krama). הדגש איננו על שלמות התנוחה, אלא בתרגול התנוחה בהתאם ליכולתו ולצרכיו של המתרגל. היבט חשוב בגישה זו הוא שילוב הנשימות בקואורדינציה לתנועות הגוף.
 איינגאר יוגה (Iyengar Yoga) - גישה זו מתאפיינת בביצוע מדויק של התנוחות ומדגישה העזרות באביזרים שונים. ב.ק.ס איינגאר היה תלמידו של קרישנמצ'ריה-גיסו. השיטה גורסת כי הדגש על הדיוק וישורת הגוף הוא בעל יתרונות רפואיים לגוף ומאפשר ריכוז והשקטה של התודעה. עם השנים בלטו בין תלמידיו הרבים יידו קרישנמורטי, מלכת בלגיה והכנר יהודי מנוחין, שאמר על ב.ק.ס איינגאר, כי היה מורה הכינור הגדול ביותר שלו. ב.ק.ס איינגאר פיתח את  היוגה תרפיה. הוא המציא מגוון אביזרים שמאפשרים לתרגל יוגה כמעט בכל מצב בריאותי. ב.ק.ס. איינגאר, פעל רבות להפצת היוגה בעולם וכיום יש מרכזי איינגאר בכל עיר בינונית וגדולה בעולם. יחד עם בתו, גיטה איינגאר (Geeta Iyengar) הוא עודד נשים לתרגל יוגה (מה שבאופן מסורתי היה פחות מקובל). הם פיתחו תיאוריות לגבי התרגול של נשים בהתאם למצבים השונים במחזור החודשי (לפני וסת, בזמן וסת, בזמן ביוץ וכדומה).
 אשטנגה ויניאסה יוגה – מזוהה עם המורה פטבי ג'ויס K.Pattabhi Jois. הוא היה חסיד של קרישנמצ'ריה, אשר הנחה אותו ללמד את הסדרות הידועות כאשטנגה יוגה (אין לבלבל מונח זה עם ה"אשטנגה יוגה" של פטנג'לי). השיטה מבוססת על סדרות קבועות של רצפי תנוחות (ויניאסות), היא שיטה אנרגטית ודינאמית יותר, בתוכה נכלל גם סגנון מייסור - תרגול ברצף ללא הנחיה.
 שיבננדה יוגה – מייסד שיטה זו הוא סוואמי שיבננדה (Swami Vishnudevananda). סוואמי שיבננדה הדגיש חמישה עקרונות: תרגול נכון, נשימה נכונה, הרפיה נכונה, מחשבה נכונה ותזונה נכונה. הוא מגדיר את היוגה כשירות, אהבה, נתינה, טיהור, התבוננות פנימית והגשמה. בתרגול כלולות 12 תנוחות, ברכת השמש, תרגילי נשימה, מזמורי המנטרות, מדיטציה ונתינה ללא מניעים אישיים. השיטה הופצה בעולם על ידי חסידו ותלמידו סוואמי וישנו דיווננדה (Swami Vishnudevananda).
ביקראם יוגה - שיטה שפותחה על ידי יוגיראג' ביקראם צ'ודהורי Yogiraj Bikram Choudhury. שיטה המתבצעת בחדר מחומם לכ-40 מעלות צלזיוס, וכוללת סדרה המורכבת מ-26 תנוחות (אסאנות) ושני תרגילי נשימה, כאשר כל תנוחה מתבצעת פעמיים. הרצף תוכנן כך שכל תנוחה מותחת ומחזקת בצורה שיטתית קבוצות שרירים, רצועות ומפרקים הדרושים לתנוחה הבאה. התנוחות תוכננו באופן מדעי בכוונה ליצור גירוי והפעלה של איברים פנימיים, בלוטות ועצבים בליווי נשימה נכונה, על מנת להזרים דם עתיר חמצן לכל חלקי הגוף. באימון מושם דגש על גיבוש מודעות לגוף, מיקוד הריכוז ושליטה בנשימה בשילוב עבודה מאומצת עמוקה ורגועה בחום. שילוב זה מבטא את משמעות ההאטה יוגה - אחדות הגוף, התודעה והרוח ויוצר תהליך של מדיטציה בתנועה.
אנוסארה יוגה - אנוסארה (סנסקריט) משמעותה: "לציית למשאלת לבך", "לזרום בנועם". אנוסארה יוגה נוסדה בארצות הברית על ידי ג'ון פרינד ב-1997 והיא משלבת פילוסופיה טנטרית, הרואה טוב לב פנימי בכול, עם עקרונות ישורת אוניברסליים. שיטה זו שמה דגש על קהילתיות (Kula) הנותנת תחושת שייכות ובו בזמן מאפשרת את החופש האישי.
בריגהו יוגה, שיטת יוגה הנשענת על מסורת שמקורה ברישי בריגהו.
יוגת הלב הטיבטית, יוגת הלב הטיבטית היא שיטת תרגול יוגה ייחודית שהגיעה לטיבט מהמסורת של מאסטר נארופה, יוגי שחי בהודו במאה ה-11 לספירה, ופותחה על ידם.
ויג'נאנה יוגה - מייסדת השיטה אורית סן-גופטה. ארבעת המרכיבים העיקריים של הויג'נאנה יוגה הם: ישיבה (מדיטציה), נשימות (פרנאיאמה), אימון אסאנות, ולימוד הטקסטים של היוגה. ויג'נאנה יוגה מתבססת על המסורת הארוכה של היוגה. השם ויג'נאנה פירושו בסנסקריט להבין מבפנים. שבעת העקרונות המנחים את האימון הוויג'נאני הם: הרפיית הגוף, השקטת התודעה, ההתמקדות באמצעות הכוונה, ההשתרשות, החיבור, ההתרחבות והמודעות לנשימה.
טנטרה יוגה - נחשבת ככלי טיהור כחלק מהטנטרה ההודית המסורתית. זוהי יוגה אשר ממוקדת בטיהורם של ערוצי האנרגיה והצ'אקרות, מכינה את הגופים המעודנים להתעוררות הקונדליני ומכוונת את המתרגל לחיות באיזון בין רוח לחומר ולהפוך כל דבר בחיים לתרגול רוחני.

ראו גם
 רפואה אלטרנטיבית
 יוגה תרפיה
 יום היוגה הבין לאומי
 אקרו-יוגה
 יוגה מודרנית
 סוריה נמסקר (ברכת השמש)

 לקריאה נוספת 
 יוגי ראמצאראקה, מדע הנשימה היוגי, הרמטיקה. 2024
 ב.ק.ס. איינגאר, אור על היוגה, הוד השרון: אסטרולוג. 2000 
 ב.ק.ס איינגאר, אור על הפראנאיאמה, אסנה, 2010
 ב.ק.ס איינגאר, עץ היוגה, אסנה, 2008
 ב.ק.ס. איינגאר, אור על החיים, משכל, 2011
 ג'ורג' פוירשטיין, היוגה סוטרה לפטנג'לי, אסטרולוג, 2007
 דני רוה, חוטים פילוסופיים ביוגה של פטנג'לי, הקיבוץ המאוחד, 2010
 אורת סן-גופטה (תרגום), יוגה סוטרה של פטנג'לי, אור-עם, 1994
 סוואמי ונקטסאננדה, סוטרות היוגה של פטנג'לי, מודן, 2008
 בובי קלנל, יוגה של האישה, פוקוס, 2009
 סוואמי וישנו דיוננדה, ספר היוגה השלם, רשפים, 1980
אסנת ישראלי, יוגה לילדים - סיפורים ותרגילים, ספרים הוצאה לאור, 2008
איתמר תיאודור, הודו מסע אל הנשמה, נעם גלעד, 1999

קישורים חיצוניים

 ההיסטוריה של היוגה - רקע היסטורי ופילוסופי, באתר NETO GREEN
 ארגון מורי היוגה בישראל
 עמותת איינגאר יוגה
 Yoga מתוך Wikipedia
 Yogapedia

 אדמיאל קוסמן, חנה כספי, המסע הרוחני של תֵאוֹס בֵּרנארד: הלאמה המערבי הראשון שפרץ דרך אל הבודהיזם הטיבטי , אוניברסיטה פוטסדם, 2011



 הערות שוליים 

*
קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:הודו: דת ופילוסופיה
קטגוריה:מדיטציה