טכנו

טֶכְנוֹ (באנגלית: Techno) הוא סגנון מוזיקה אלקטרונית ששורשיו בשנות השבעים המאוחרות במערב אירופה, והתפתח והתבסס כסגנון מוזיקלי בדטרויט שבמישיגן במהלך שנות השמונים. הטכנו הושפע רבות משיקגו האוס, אלקטרו, הגל החדש, פאנק וסגנונות פוטוריסטים שהתפתחו בסוף המלחמה הקרה בארצות הברית המתועשת של אותו הזמן. ההצלחה הראשונית של הטכנו אמנם הייתה אזורית, אך בשנות התשעים התפשט הסגנון בעולם והיה לזרם מרכזי במוזיקה האלקטרונית. במשך עשור זה הגיעה הפופולריות של הטכנו באירופה לשיאה, אך כיום פופולריות זאת דעכה. במזרח אירופה ובעיקר ברוסיה ופולין נחשב הטכנו לאחד הסגנונות הפופולריים ביותר.

המונח "טכנו" נובע מהמילה טכנולוגיה. מבקרי מוזיקה, עיתונאים ומעריצי הסגנון נזהרים בשימוש במונח על מנת למנוע בלבול עם סגנונות קרובים אך שונים, כגון האוס, טראנס והארדקור. עם זאת, המונח "טכנו" מתייחס לסגנון ייחודי ולא למונחים כלליים כמו מוזיקה אלקטרונית.

היסטוריה

150px|ממוזער|ימין|חואן אטקינס מ"שלישיית בלוויל" בהופעה חיה.
250px|ממוזער|נינה קרביץ, מכונה לעיתים "מלכת הטכנו"
הטכנו החל בדטרויט. אבותיו המייסדים הם דריק מיי, קווין סונדרסון וחואן אטקינס שכונו גם "שלישיית בלוויל". שלושתם היו צעירים שהושפעו מהרכבים אלקטרוניים כמו קרפטוורק, שפעלו באירופה באותו זמן, והחלו ליצור במקביל מוזיקה משלהם. בהתחלה זכה הטכנו לפופולריות במועדונים מקומיים, ובמהרה הפך לתופעה עולמית. ה"טכנו" התחיל לצבור השפעות והשראות מתחומים תרבותיים שונים: הוא התחבר להוויה הדיסטופית והעתידנית האפלה שניתן לראות במדע בדיוני, וגם להתפתחויות הטכנולוגיות והממוחשבות שהחלו לצבור תאוצה בשנות ה-80.

בתחילה נחשב ה"טכנו" לגרסה הדטרויטית למוזיקת ההאוס. ההשוואה הייתה נכונה בחלקה: הטכנו התבסס גם הוא על מקצב 4 רבעים, במפעם 130 BPM ומעלה, וליצירתו השתמשו היוצרים באותם כלים אלקטרונים בסיסיים. במקביל, גם יוצרי ההאוס הושפעו מגל הטכנו הדטרויטי והסאונד שלהם הפך בעקבותיו לקשה וכבד יותר.

בתחילת שנות ה-90 הפכה המוזיקה האלקטרונית לפופולרית ברחבי העולם בעקבות חשיפת הז'אנר במדיה, מסיבות ועוד, והטכנו השפיע על יצירתם של מספר סגנונות חדשים: IDM, דראם אנד בייס וברייקביט. מהבולטים ביוצרי הטכנו של שנות ה-90 המוקדמות הם ג'ף מילס, קרל קרייג ודרקסיה.

כיום הטכנו ידוע כז'אנר פופולרי בסצנת המועדונים ורחבי העולם, ובמקביל למייסדיו שעדיין נחשבים לפופולריים, עוד שמות ידועים הם ריצ'י הוטין (הידוע בתור פלסטיקמן), קרל קוקס, סוון ואת' ועוד.

מאפיינים מוזיקליים

ממוזער|שמאל|רולנד TB-303, סינתיסייזר באס.
הבסיס של הטכנו כולל תופים, סינתיסייזרים, אפקטים קוליים ובדרך כלל מקצב 4/4 בטמפו בסביבות ה-130 BPM ומעלה. לעיתים גם ניתן לשמוע מלודיות או בייסליינים דומיננטיים. הכלים הפופולריים ליצירת טכנו כוללים בין השאר את מכונות התופים והסמפלרים מבית חברת "רולנד" - TB-303 שאחראי על צליל האסיד המצפצף שאפיין את הטכנו המוקדם, ומכונות התופים TR808 ו-TR909. אמצעים מודרניים יותר הם תוכנות מחשב ליצירת מוזיקה. יוצר הטכנו ריצ'י הוטין פיתח את תוכנת הFinal Scratch שאפשרה בשנים האחרונות לנגן קובצי מוזיקה ממוחשבים באמצעות פטיפונים מיוחדים.

תת סגנונות
ממוזער|שמאל|חלוצי הטכנו בשנות השמונים אנדרוורלד בהופעה חיה.
 דטרויט טכנו: ידוע גם בתור טכנו קלאסי. מכיל בדרך כלל מיתרים ומצילות
 טק-האוס: שילוב של טכנו והאוס שכולל BPM נמוך יותר ובייסליינים דומיננטיים
 הארדקור טכנו: ידוע גם בתור גאבר. טכנו אלים, מהיר וקצבי עם BPM שמגיע עם 200. פופולרי ביותר בהולנד וארצות הברית
 שראנץ: פופולרי בעיקר בגרמניה, טכנו בעל מקצב מהיר וקשה, אם כי פחות מהארדקור
 ג'יי טק: טכנו יפני המושפע בעיקר מהאוס ומהשראנץ הגרמני. הושפע רבות מקן אישיי
 אסיד טכנו: פופולרי במיוחד בבריטניה וגרמניה. בעל צליל שנוצר בעזרת הסינתיסייזר TB303
 מינימל טכנו: בעל BPM קבוע, צלילים "גליצ'ים" ולופים קצרים. בדרך כלל חסר מהלך הרמוני
 טק-טראנס: משלב אלמנטים של קלאב טראנס עם מקצב טכנו, נכנס לסצנת הטראנס האירופי ב-2004

 קישורים חיצוניים 


 נשמע כמו טכנו - תיעוד מקוון של התפתחות הטכנו, משורשיו באירופה וארצות הברית ועד אוסטרליה
 המדריך של Ishkur למוזיקה אלקטרונית - מדריך מקוון ומפורט, המתאר את התפתחות הטכנו וסגנונות אחרים. כולל דגימות ודוגמאות
 ההיסטוריה של הטכנו
 מדריך לסגנון המוזיקלי של טכנו - מדריך המתאר את מאפייני הטכנו, ביקורות על מוזיקה וקישורים

NELLY PAVLOVNA, שימו ווליום: 10 פסטיבלי הטכנו החמים באירופה, באתר MEGATICKETS, 4 בדצמבר 2018

הערות שוליים

קטגוריה:מוזיקה אלקטרונית
קטגוריה:סגנונות מוזיקליים