רדון

רדון (או ראדון; Radon) הוא יסוד כימי רדיואקטיבי ממשפחת הגזים האציליים שסמלו הכימי Rn ומספרו האטומי 86. הוא נוצר כתוצאה מדעיכה רדיואקטיבית של היסוד רדיום, המצוי בכל סוגי הקרקעות בריכוזים שונים. לרדון ישנם 38 איזוטופים מוכרים, כולם רדיואקטיביים. היציב שבהם הוא ^222Rn, בעל זמן מחצית חיים של 3.8235 ימים.

הגז רדון התגלה על ידי ארנסט רתרפורד ורוברט ב' אוונס באוניברסיטת מק'גיל בשנת 1899. איזוטופ של רדון, רדון-220, היה הראשון עבורו חושב זמן מחצית חיים, על ידי הארייט ברוקס, ובעקבות ניסויים איתו הונחו היסודות למדע הפיזיקה הגרעינית.

זיהום רדון
גז הרדון הוא גז רדיואקטיבי חסר צבע, טעם וריח. רדון הוא גז אציל, כך שהוא אינו מתרכב עם אטומים אחרים הנמצאים בריאות, ומרבית האטומים של רדון הנשאפים לריאות ננשפים מהן לפני שהם דועכים רדיואקטיבית. עם זאת, אותו חלק מאטומי הרדון שכן דועך בתוך גוף האדם מותיר בו אטומים רדיואקטיביים אחרים, יותר פעילים כימית, שעשויים להיוותר בגוף למשך תקופה ארוכה ולהמשיך לפלוט קרינה רדיואקטיבית לעבר תאים סמוכים. לכן, שאיפת הגז עשויה להוביל להתפתחות סרטן. רדון מוגדר על ידי הסוכנות הבין לאומית לחקר הסרטן (IARC) כחומר מסרטן באופן ודאי.

הגז מופיע בשרשראות הדעיכה של מספר יסודות רדיואקטיביים המצויים בקרקע, כגון רדיום ואורניום. עם ההתפרקות הרדיואקטיבית של יסודות אלו נוצר הגז, שיכול להתנדף מהקרקע דרך חריצים ולהצטבר במרתפים לא מאווררים. יסודות רדיואקטיביים אלו נמצאים גם בחומרי בנייה המופקים מהקרקע (ובמיוחד מלט), לכן הגז יכול להיפלט גם מקירות מבנים ובעיקר מקירות המכילים כמות גדולה של בטון. עם זאת, פליטת הרדון מהקירות היא איטית והכמות הנפלטת קטנה. בתנאים של אוורור נורמלי כמות זו אינה מהווה סכנה לבריאות. הרדון כגז, או כאטומים בודדים הנספחים לחלקיקי האבק באוויר, חודר למערכת הנשימה ומקרין על רקמות הריאה. ככל שעולה ריכוז הרדון, גדל הסיכוי לחלות בסרטן הריאה. האוכלוסיות הרגישות במיוחד לחשיפה לרדון הם ילדים ומעשנים.

הרדון אחראי לכמחצית מהחשיפה לקרינה רדיואקטיבית טבעית. חשיפה זו אחראית לעשירית ממקרי סרטן הריאות במדינות המפותחות. מסיבה זו ישנם מספר מומחים הממליצים לאוורר מקומות סגורים כגון מרחבים מוגנים ומרתפים, ותמיד להשאיר את החלונות פתוחים.

בישראל, בדיקות רדון מתבצעות, בין היתר, על ידי חברות פרטיות. רוב מקרי גז הרדון נמצאים בחדרים מוגנים. פרקטיקה נפוצה לאיתור גז רדון בחדר מסוים כוללת התקנת מכשיר הבודק את רמת גז הרדון במשך תקופה של כחודש, במהלכה אין לפתוח את החדר.

ראו גם
גז אציל
דעיכת אלפא

לקריאה נוספת
אנתוני נרו, "קרקע, אויר, רדון ובית", פי האטום ד-4, פברואר 1990.

קישורים חיצוניים

רשימת מוסמכים בעלי היתר לבדיקת רדון מטעם המשרד להגנת הסביבה

גז ראדון במבנים, שאלות ותשובות - המשרד להגנת הסביבה, 21 בנובמבר 2006
בדיקות לגילוי גז ראדון באתר המשרד להגנת הסביבה

הערות שוליים

קטגוריה:גזים אצילים
קטגוריה:יסודות רדיואקטיביים