קריית מוצקין

קִרְיַת מוֹצְקִין היא עיר במחוז חיפה בישראל, אחת מהערים המרכיבות את אזור הקריות. הוכרזה כעיר בשנת 1976. העיר גובלת בקריית ביאליק, קריית ים וחיפה.

נמצאת בעמק זבולון שבמישור החוף הצפוני, צפונית לחיפה ודרומית לעכו. גובלות בה השכונות החיפאיות קריית חיים וקריית שמואל במערב, והערים קריית ים בצפון-מערב, וקריית ביאליק במזרח, כשבתווך, בין קריית מוצקין וקריית ביאליק, עובר כביש 4.

העיר קרויה על-שם ליאו מוצקין, שהיה מיוזמי הקונגרס הציוני העולמי הראשון, ולאחר מכן שימש יושב-הראש של מספר קונגרסים ציוניים נוספים.

היסטוריה
בשנים שלאחר מלחמת העולם הראשונה פעלו בארץ ישראל מספר גופים שעסקו בגאולת קרקעות. ביניהם היו "קהילת ציון אמריקאית", חברת "משק", שהוקמה בגליציה כחברה כלכלית ב-1923 לשם רכישת קרקעות והתיישבות בארץ ישראל, וחברת "קדם" של יהודי גרמניה. את אדמת ג'ידרו, הקרקע שעל חלקה הוקמו קריית חיים, קריית ים, קריית מוצקין ושכונת "עיר גנים" שבקריית אתא, התכוונה לרכוש הקרן הקימת לישראל, אולם לא היה לה די כסף לכך. כשעלתה האפשרות לרכוש את אדמות ג'ידרו, הוקמה, ביוזמת יוסף לוי ובניהולו של מיכאל אליניקוב, "חברת הכשרת מפרץ חיפה" שאיגדה את שלושת הגופים במטרה לרכוש אדמות אלו ממשפחת סורסוק. האדמות נרכשו לבסוף בשנת 1924, אולם המשבר הכלכלי שבא שנתיים אחר כך, והוצאות הפיתוח הגדולות שהיו כרוכות בהכשרת הקרקע, הביאו את החברה למכור את האדמות לקרן הקיימת ולחברת PEC.

חלק ניכר מהעולים בני העליות הרביעית והחמישית התיישבו בערים, עובדה שגרמה לעליית מחירי הדיור לקנייה ולהשכרה, וחלק מהעולים לא הצליחו למצוא לעצמם פתרונות דיור סבירים. עובדה זו גרמה לקבוצות שונות בארץ ישראל להקים יישובים חדשים, ובכך לאפשר זמינות דיור. בין קבוצות אלו התארגנו גם בני המעמד הבינוני בחיפה, רובם סוחרים, ובעלי מלאכה עצמאיים, במטרה להקים יישוב סמוך לחיפה שבו יוכלו לגור.

בפברואר 1933 הקצתה הקרן הקיימת שטח בגודל כ-335 דונם ל"ארגון המעמד הבינוני בחיפה" לשם הקמת "שכונה עממית" למשפחות שמפרנסיהן אינם חברי ההסתדרות הכללית. על פי התוכנית הראשונית חולקו מגרשים בשטח של דונם כל אחד. תכנון השכונה התבצע על ידי סר פטריק אברקרומבי. בסוף 1933 בקשה הקק"ל לצמצם את גודל המגרשים לשטח של חצי דונם, דבר שהעלה את רוגזם של המתיישבים. ב-9 באוקטובר 1934 הונחה אבן הפינה לשכונה, והוחלט לקראה על שם המנהיג הציוני ליאו מוצקין. ב-1935 התיישבו המשפחות הראשונות בבתיהן שבשכונה והתאגדו באגודה שיתופית בשם "שכונה עממית אגודה שיתופית בע"מ", אגודה שלא קיבלה אל שורותיה מי שהיה חבר בהסתדרות הכללית. בשנת 1939 הגיע מספר הבתים בקריה ל-345 ומספר התושבים לכ-2000. במהלך מלחמת העולם השנייה כמעט ולא גדל מספר הבתים בקריה והוא צוין כמעל 350.

ב-11 ביוני 1940 הוכרזה קריית מוצקין כמועצה מקומית. בתחומי היישוב שכן אז בסיס צבאי בריטי גדול וכן, תחנת נוטרים.

ב־1945 נפרדה  הקריה מוועד הקהילה החיפאי והקימה קהילה נפרדת לפי תקנות כנסת ישראל ("חוקת הקהילות"), ונחתם הסכם שהסדיר את היחסים בין הקהילות. בעקבות ההסכם פרשה קריית ביאליק מוועד הקהילה החיפאי והצטרפה לוועד של קריית מוצקין.

בימי מלחמת העצמאות, הותקפה והושמדה בגבולה של קריית מוצקין שיירת נשק ערבית, שהובילה נשק ותחמושת לערביי חיפה. בסמוך למקום הקרב, הוקמה אנדרטה לזכר הנופלים בו.

שמאל|ממוזער|250px|אנדרטת השיירה בקריית מוצקין
ב-1949 נהרגו חמישה מילדי הקריה ומספר ילדים אחרים נפצעו, כשרימון יד ישן, שמצאו בחולות סמוך לעיר, התפוצץ. חמשת הילדים הובאו לקבורה בלוויה משותפת. הם הונצחו כנפגעי פעולת איבה ולזכרם נקרא רחוב בעיר בשם "רחוב הילדים". אירוע זה נודע כ"אסון הילדים".

בסוף שנת 1988 החליטה ועדה של משרד הפנים על סיפוח לעיר של שטח המחנה הצבאי "כורדני" (870 דונם). בשנת 2007 סיים צה"ל את פעילותו במחנה, ובשטח שהתפנה נבנתה שכונה חדשה, "משכנות האומנים". במקום מתוכננים לקום עוד כמה אלפי יחידות דיור וכן מתנ"ס חדש.

ב-12 באוגוסט 2001 התחולל פיגוע התאבדות פיגוע בבית הקפה וול סטריט בעיר. הוא בוצע על ידי מחבל מפלוגות אל-קודס (גא"פ) מוחמד מחמוד נאסר, בן 28 מקבאטיה. המחבל נכנס לבית הקפה והתריע בפני המלצרית על פתיל המחובר לפצצות שנשא. המלצרית התרחקה והזהירה את באי המקום אשר נמלטו. שניות לאחר מכן התפוצץ המטען, שגרם להרס כמעט מוחלט של בית הקפה. אף על פי כן, איש לא נהרג למעט המחבל עצמו. 21 בני אדם נפצעו, רובם קל ואחד בינוני. הפגיעה הנמוכה יחסית נבעה מריקנות בית הקפה ומהאיכות הנמוכה של המטען.

בתחילת המאה ה-21 הונחו על שולחן הכנסת מספר הצעות לאיחוד הקריה עם שכנתה קריית ביאליק, או לחלופין איחוד כל אזור הקריות לעיר אחת. הרעיון לא יושם לבסוף.

במהלך מלחמת לבנון השנייה וכן במהלך מלחמת חרבות ברזל נורו אל העיר טילים מלבנון והעיר סבלה לא פעם מפגיעות ישירות של חלקי יירוט וטילי חזבאללה.

סמל העיר

שמאל|ממוזער|110px|סמלה של העיר עד עיצובו מחדש בשנת 2012
הסמל המקורי עוצב בשנת 1946 על ידי אברהם ניסטי, מורה לאמנות בבית הספר היסודי "אחדות". העיצוב נבחר באופן רשמי, בשינויים קלים, על ידי חברי המועצה המקומית בשנת 1956 ועבר שינוי קל נוסף בשנות ה-70. הסמל כולל מספר מרכיבים:
מגדל המסמל את מגדל המים ההיסטורי של העיר - המבנה הראשון שהוקם ביישוב
מנורה המסמלת את האור ואת מדינת ישראל
סירה השטה בים ומסמלת את מפרץ חיפה ואת המעפילים שיישבו את העיר בתחילת ימיה, ובאו בדרך הים
הסירה היא סמלו של שבט זבולון, שעבר נחשב כי בשטחו ממוקמת העיר. הסירה לקוחה מברכת יעקב לזבולון:  (בראשית מ"ט 13).

בשנת 2012 שונה עיצוב סמל העיר. הסמל משמר את המוטיבים שהופיעו בשלושת העיצובים הקודמים של הסמל: מגדל המים, המנורה וספינת המעפילים. התווספו להם סרט ובו שם העיר, צמרת עץ ירוקה, המסמלת את ההקפדה על איכות הסביבה הנהוגה בעיר, וכן בניינים, המתארים את הנוף האורבני של העיר.

אוכלוסייה

נתונים אלה, בעוד העיר נעדרת אזורי תעשייה וכשאזורי המסחר בה מצומצמים, מציבים את קריית מוצקין מבחינה סטטיסטית ברשימת עשר הערים הצפופות ביותר בישראל. צפיפות האוכלוסין בה היא 10,170.8 נפש לקמ"ר.

בבדיקה שערכה הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה בסוף שנת 2007, נמצא כי רמת שביעות הרצון של תושבי העיר מהשירותים העירוניים אותם הם מקבלים, היא השנייה בגובהה בארץ.

שכונות
שמאל|ממוזער|250px|כיכר הפסנתרן בקריית מוצקין. פיסל: ראובן גפני
ממוזער|250px|בניינים רבי קומות בעיר
לב מוצקין: שכונת רבי קומות במרכז העיר, בה נמצאים רבי קומות גבוהים (18 עד 24 קומות). בשכונה מצוי ה"רַבְמַד" (הלחם של המילים "רב ממדים"), מרכז מסחרי מהראשונים בישראל, שנחנך בשנת 1983 וידוע גם בשם "לב הקריות". ברבמד עשרות חנויות וסניף דואר. בסמוך, מצוי גשר רבין, המחבר את הקריה עם קריית ים. בלב מוצקין ממוקמים גם בית הספר התיכון "אורט קריית מוצקין" ואולפנה "סגולה".
מוצקין הוותיקה: גרעין ההתיישבות הראשוני של העיר משנות ה-30 וה-40; האזור מאופיין בבנייה נמוכה צמודת קרקע.
נווה אביבים: שכונת וילות צמודות קרקע. בסמוך לה, שכונה נוספת דומה, שזכתה לשם "בנה ביתך" וגם בה, בנייה רוויה צמודת קרקע.
נווה גנים: מצויה בצפון העיר ובה בניינים בני 4–8 קומות שבצידם מגדלי מגורים בני 12–18 קומות. בכניסה לשכונה קיים מתחם שזכה לשם "מוצקין הצעירה", ובו מספר בניינים בני 5–7 קומות. בקצה השכונה נמצא גשר בגין, המחבר את הקריה עם קריית ים.
משכנות אמנים: השכונה החדשה ביותר בעיר. ממוקמת במקום בו שכן בעבר המחנה הצבאי "כורדני". שמות הרחובות בשכונה הם שמותיהם של אמנים וסופרים ישראליים שהלכו לעולמם, כגון עוזי חיטמן, עפרה חזה, נעמי שמר אהוד מנור, יפה ירקוני, יוסף שילוח, ש"י עגנון ולאה גולדברג. בשכונה ממוקמות שלוש חטיבות הביניים הממלכתיות הפועלות בעיר וכן בית ספר יסודי.
בעיר שכונות נוספות משנותיה הראשונות: שכונות (שיכוני) "רסקו" ו"עמידר", "שיכון צ'כי" ושכונת "פנטגון".

מוסדות בעיר
250px|ממוזער|שמאל|אנדרטה בכיכר התותח בקריית מוצקין, המנציחה את בני קריית מוצקין שנפלו במלחמת ששת הימים
תחנת מד"א קריות - מרחב כרמל
תחנת משמר אזרחי ושיטור קהילתי
"בית גרושקביץ" - מוזיאון היסטורי לתולדות העיר, פועל בבית ראש המועצה הראשון אריה לייב גרושקביץ. המבנה שופץ ב-2004 ונחנך כמוזיאון ב-2006.
קונסרבטוריון עירוני ללימודי מוזיקה ופיתוח קול
שתי מרפאות של שירותי בריאות כללית ("הרמן" ו"הרב קוק") ושלוש של מכבי שירותי בריאות ("גושן" ,"נתניהו" "בן-גוריון")
רשת מתנ"סים עירונית
הספרייה העירונית של קריית מוצקין - בשנת 2015 החליטה מועצת העיר קריית מוצקין לקבל את הצעתו של ראש העיר, חיים צורי, ולקרוא לספרייה העירונית על שמו של ראש העירייה הקודם, שמחה מילר, שתכנון בניית בניינה החדש החל ביוזמתו.
מרכז משמעו"ת - (מורשת, שואה מסורת, ערכים ותקומה) הוקם בשנת 1994 ביוזמת ד"ר לאה גנור בשיתוף עיריית קריית מוצקין ומשרד החינוך. המרכז מקיים פעילות חינוכית בנושאי זיכרון השואה, מורשת וערכים עבור תלמידים/ות, חיילים/ות, מורים/ות ומשלחות נוער ומבוגרים מחו"ל, ומשמש בית חם לשורדי השואה בעיר. לצד פעילותו הפדגוגית וארגון אירועי ההנצחה העירוניים, המרכז מהווה אבן שואבת לתחום קשרי החוץ של העיר ומקיים שיתופי פעולה בינלאומיים מגוונים.

אתרי בילוי ופנאי
ממוזער|250px|ה"אמפי פארק" המשמש להופעות חיות
שמאל|ממוזער|250px|ברבורים באגם ליד ה"חי-פארק" בקריית מוצקין
ממוזער|250px|מבנה היכל התיאטרון
ה"חי פארק" - נבנה בתחילת שנות האלפיים. הפארק כולל אמפיתיאטרון המכיל 2,500 מקומות ישיבה ו-7,500 מקומות נוספים על המדשאות, לונה פארק לילדים שנקרא "לונה חי פארק", מסלולי צעידה וגן חיות מהגדולים בישראל, החבר ב-EAZA - איגוד גני החיות האירופאי.
היכל התיאטרון קריית מוצקין - בשנת 2010 נחנך בעיר אולם תיאטרון בו 894 מקומות ישיבה. האולם שוכן בקרבת החי-פארק ונחשב לחדיש בכל הנוגע לתנאי האקוסטיקה שבו.
ה"ספורטלי" - מרכז הספורט והנופש העירוני נבנה בשנות ה-90.
הרבמ"ד - מרכז מסחרי, מן הראשונים בישראל בתצורת "קניון". שמו הוא הֶלחֵם של "רב ממדים".
מועדון השחמט העירוני

בעבר
"גלי גיל" - קאנטרי קלאב שפעל מאז שנות ה-80 ועד 2019
בית הקולנוע "אורות" - בית קולנוע שפעל בעיר מאז 1947 ועד לשנות ה-80.

תחבורה
ממוזער|250px|הצריף הישן בתחנת הרכבת ב-2017, לאחר עבודות שימור
כביש 4 עובר במזרח העיר ומפריד אותה מקריית ביאליק. מסילת הרכבת בין נהריה לחיפה עוברת במקביל לכביש זה, במערב העיר ומפרידה בין קריית מוצקין לקריית ים וקריית שמואל. בעיר קיימת תחנת רכבת אשר ממנה יוצאות רכבות צפונה לנהריה ולכרמיאל, ודרומה לחיפה, תל אביב-יפו, נמל התעופה בן-גוריון, לוד ובאר שבע.

חינוך
חינוך יסודי ב-1936 נוסד בית הספר הראשון ביישוב, בית הספר "אחדות". בית הספר השני הוא בית הספר הממלכתי-דתי "מצפה" (במקור נקרא "תחכמוני"), שנוסד בשנות ה-40. ב-1957, קם בית הספר הממלכתי על-שם חיים ויצמן ולאחר מכן, בתי-הספר "קורצ'אק", "אלונים" ו"שרת" (שני האחרונים חדלו לפעול בתחילת שנות ה-2000). בהמשך הוקמו בתי הספר הממלכתיים ע"ש "בן-גוריון", "בגין" וב-2017, החל לפעול, בשכונת "משכנות אומנים", בית הספר על-שם יצחק נבון. בשנת 2020 הוקם בית ספר יסודי ממלכתי על-שם נחמה ריבלין.

חינוך על-יסודי בעיר פועלים בית הספר התיכון העירוני "אורט קריית מוצקין", אולפנת "סגולה" לבנות, תיכון טכנולוגי שנפתח בשנת 2011 ושייך לרשת "עתיד" וכן שלוש חטיבות ביניים: על-שם יצחק רבין, יונתן נתניהו ו"רמון", על שמם של אילן, רונה ובנם, חלל צה"ל אסף רמון.

חינוך בלתי פורמלי בעיר פועלות מספר תנועות נוער לציבור הכללי והדתי לאומי: עזרא, הצופים, בני עקיבא, המחנות העולים, של"ח (מש"צים), מד"צים וצמר"ת. כמו כן פועלת בקריית מוצקין "מועצת נוער עירונית".

במאי 2012 נבחרה העיר על ידי מינהל חברה ונוער במשרד החינוך לזוכה בפרס הראשון מבין הרשויות בארץ, על הישגיה בקידום הנוער והחינוך הפורמלי והבלתי-פורמלי בעיר.

שירותי דת
בעיר כ-25 בתי כנסת, שני מקוואות טהרה, שני בתי חב"ד ומועצה דתית פעילה.

הרב הראשי הראשון של העיר היה הרב מרדכי פוגלמן. הרב הראשי האשכנזי הנוכחי הוא הרב דוד מאיר דרוקמן. הרב הראשי הספרדי, האחרון לעת עתה בעיר, היה הרב יוסף אוחנה, שפרש בשנת 2017 לגמלאות.

בשנת תש"ע החל לפעול בעיר גרעין תורני בשם "סרוגי מוצקין", הפועל בבית הכנסת המרכזי. הגרעין מקיים אירועים מרכזים לכלל תושבי העיר כגון "שמחת בית השואבה", "הקפות שניות" ו"מדורת ל"ג בעומר".

ספורט
בעיר פועלות שלוש קבוצות, בענפי ספורט שונים:
"מכבי אבישי מוצקין" - קבוצת כדוריד, המארחת את משחקיה הביתיים באולם על-שם משה גושן בעיר
"מכבי קריית מוצקין" - קבוצת כדורסל
"הפועל ספורטלי קריית מוצקין" - אגודת שחייה

שלטון מוניציפלי
עם הקמת קריית מוצקין, נוסד ועד לשכונה. בנוסף, השתייכו תושבי קריית מוצקין ל"וועד הקהילה של חיפה".

יו"ר ועד השכונה הראשון היה פישל ברייטמן, איש "המזרחי". הוא שימש בתפקיד החל מאמצע מאי 1934 ועד 1936, עת התפטר בשל חילוקי דעות שהיו בין ארגון המעמד הבינוני לבין האגודה השיתופית. בשנה שלאחר מכן כיהנו ברוטציה ארבעה בראשות ועד השכונה: יעקב ז'ק, אלימלך ברקוביץ, משה מנדלסון ומשה אלנבוגן. לאחריהם, במשך כשנה (1937–1938) שימש בתפקיד זאב פרוש. ישראל שפירא החליף את פרוש בשנים 1938–1940. בסוף שנות ה-30 החלו שלטונות המנדט הבריטי בתהליך של הקמת מועצות מקומיות ברחבי ארץ ישראל. לגבי מפרץ חיפה, הם העלו שלוש אפשרויות: מועצה נפרדת לכל קריה, מועצה מאוחדת לכל הקריות או סיפוח הקריות לחיפה. נציגי קריית מוצקין דרשו הקמת מועצה נפרדת לקריית מוצקין בשל האופי הימני של היישוב.

עם הקמת המועצה המקומית, מונה ישראל שפירא לכהן כראש המועצה המקומית הראשון.

ב-1941 נערכו בחירות, בהן נבחר אריה גרושקביץ לראשות המועצה. במשך חמש שנים הוא כיהן גם כיו"ר האגודה השיתופית עד שב-1946, בשל חילוקי דעות בין חברי האגודה לבין המועצה, הודח גרושקביץ מראשות ועד האגודה.

ב-1958 עבר השלטון מהציונים הכלליים למפלגה הפרוגרסיבית. במשך שנה שימש נח עלוני בתפקיד יו"ר המועצה המקומית ובבחירות 1959 נבחר לתפקיד נציג מפא"י, משה גושן. גושן, השלישי שכיהן כראש המועצה המקומית קריית מוצקין, היה גם הראשון שכיהן בה כראש העירייה, עת הוכרזה כעיר ב-1976. הוא שימש בתפקיד עד פטירתו מאירוע לבבי בעצרת פוליטית בשנת 1984. לאחריו כיהן בראשות העירייה, במשך שתי קדנציות, שמחה מילר. צורי, היה לראש עיריית קריית מוצקין החל משנת 1993. הוא שימש בתפקיד עד השעייתו בחודש יוני 2023.

עד לבחירות המוניציפליות בשנת 2024, היו במועצת העיר קריית מוצקין 15 חברים. לאור הגידול באוכלוסיית העיר, גדל אז מספר המושבים במועצת העיר ל-17.

ראשי המועצה והעירייה
שמאל|ממוזער|260px|חזית המבנה החדש של עיריית קריית מוצקין טרם חנוכתו, ינואר 2018 (העבודה בבניין זה החלה ב-1 באוגוסט 2018)
מספרשם  תקופת כהונה1ישראל שפירא  מאי 1940 – מרץ 19412אריה גרושקביץ  מרץ 1941 – ינואר 19583נח עלוני  ינואר 1958 – דצמבר 19594משה גושן  דצמבר 1959 – יוני 19845שמחה מילר  יולי 1984 – נובמבר 19936חיים צורי  נובמבר 1993 – יוני 20237עדי שטרנברג (מ"מ) יוני 2023 – מרץ 20248 צבי (ציקי) אבישר  מרץ 2024 – הווה

ערים תאומות

710px|ממוזער|מרכז|קריית מוצקין במבט אווירי, נובמבר 2014

קישורים חיצוניים

בית גרושקביץ - מוזיאון וארכיון היסטורי לתולדות קריית מוצקין - אתר האינטרנט של המוזיאון
  תמונות מאוסף מוזיאון וארכיון קריית מוצקין במאגר האוספים הדיגיטליים בספריית יונס וסוראיה נזריאן, אוניברסיטת חיפה

ראובן לייבל, תולדות קריית מוצקין 1934 - 1947, באתר "מאמרים" - רשת להפצת מאמרים לשימוש חופשי, 12 בדצמבר 2010
 אורן אהרוני, ; במקור, מתוך סדרת הכתבות "ארץ עיר" ששודרה ב"חדשות הערב", כאן 11


הערות שוליים

*
קטגוריה:ישראל: ערים
קטגוריה:ערים במחוז חיפה
קטגוריה:ישראל: ערים הקרויות על שם אישים
קטגוריה:הקריות
קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1934
קטגוריה:יישובים במחוז חיפה