אירו

ממוזער
אֵירוֹ (סמל: €; קוד: EUR) הוא המטבע האחיד ב-21 מתוך 27 המדינות החברות באיחוד האירופי – עשרים המדינות הללו מכונות "גוש האירו". האירו הוא המטבע השני הנסחר ביותר בשוק מטבע החוץ, אחרי הדולר האמריקאי. האירו מחולק ל-100 סנט.

על האירו אחראים הבנק המרכזי האירופי והבנקים המרכזיים הלאומיים של המדינות החברות. הבנק המרכזי האירופי (שמקום מושבו בפרנקפורט) אחראי בלעדית על המדיניות המוניטרית של האיחוד המוניטרי האירופי, בעוד שהבנקים המרכזיים הלאומיים, הכפופים לבנק המרכזי האירופי, אחראיים על הנפקת השטרות והמטבעות והפצתם ברחבי גוש האירו, ועל תפעול מערכת התשלומים של גוש האירו.

שם המטבע
בכל המסמכים של האיחוד האירופי שם המטבע הוא Euro, באלפבית לטיני, Ευρώ באלפבית יווני, או Евро באלפבית קירילי. צורת הרבים של שם המטבע לא מוגדרת באופן אחיד, והיא משתנה משפה לשפה. במסמכים אחרים מותר שימוש בשם שונה למטבע, לפי שפת המסמך.

השם "אירו" נגזר מהמילה אירופה, ובכל שפה הוא מבוטא כפי שמבוטאת תחילתה של המילה "אירופה". מכיוון שצורת ההגייה של המילה "אירופה" משתנה ממדינה למדינה, משתנה בהתאם גם צורת ההגייה של שם המטבע.

בגרמנית מבוטא שם המטבע כאוֹירו, באנגלית מבוטא שם המטבע כ"יורו", בספרדית ואיטלקית כ"אֶאוּרו", וביוונית כ"אֶברוֹ", וכו'. יחידת המשנה קרויה אירו־סנט (Euro cent) או בקיצור סנט (cent), אבל ביוונית היא קרויה לפטה (λέπτα). בצרפתית מקובל להשתמש במילה "סַנְטִים" (centime), הן משום שכך נקרא החלק המאה של הפרנק הצרפתי, והן כדי למנוע בלבול, שכן משמעות המילה cent בצרפתית היא "מאה". באיטלקית נקרא הסנט בלשון הדיבור צֶ'נְטֶזִימוֹ (centesimo).

בעברית, שמו הרשמי של המטבע ביחיד וברבים, כפי שקבעה האקדמיה ללשון העברית, הוא "אירו", הנגזר (ונהגה) מתחילת המילה "אירופה". בנק ישראל ורוב העיתונים בעברית נוהגים על־פי הקביעה הזאת. גם הצורה "יורו" ביחיד וברבים, על־פי הגיית שם המטבע באנגלית, מקובלת בלשון הדיבור בישראל.

הקיצור לאירו בכל מדינות אירופה בהן משתמשים באותיות לטיניות הוא EUR, לפי קוד ISO 4217 של המטבע. הקוד הזה חורג מהכללים הקבועים של תקן ISO, על פיו קוד של יחידת מטבע שאינו מטבע לאומי מתחיל ב־X. ביוון ובקפריסין, שאינן משתמשות באלפבית הלטיני, נהוג קיצור שונה בתקשורת המקומית. אין סימון רשמי לסנט.

השקת האירו
 קיצור  מטבע  שער פרנק לוקסמבורגי (LUF) 40.3399 אשקודו פורטוגלי (PTE) 200.482 פזטה ספרדית (ESP) 166.386 דרכמה יוונית (GRD) 340.750 טולר סלובני (SIT) 239.640 לירה מלטזית (MTL) 0.429300 לירה קפריסאית (CYP) 0.585274 קורונה סלובקית (SKK) 30.1260ליטאס ליטאי(LTL)3.4528לטס לטבי (LVL) 0.702804
 קיצור  מטבע  שער (ATS) שילינג אוסטרי 13.7603 (EEK) קרון אסטוני 15.6466 (BEF) פרנק בלגי 40.3399 (NLG) גילדן הולנדי 2.20371 (FIM) מרק פיני 5.94573 (FRF) פרנק צרפתי 6.55957 (DEM) מארק גרמני 1.95583 (IEP) פאונד אירי 0.787564 (ITL) לירה איטלקית 1936.27 (HRK)קונה קרואטית 7.5351

על השקת ה"אירו" הוחלט במסגרת אמנת מאסטריכט משנת 1992, בה סוכם על איחוד כלכלי ופיננסי שבמסגרתו ייקבע מטבע משותף כחלק מהאיחוד האירופי. כדי להצטרף למטבע המשותף, המדינות החברות אמורות היו לעמוד בקריטריונים מחמירים, דוגמת גירעון תקציבי של פחות מ-3% מהתמ"ג שלהן, יחס חוב של פחות מ-60% מהתמ"ג, אינפלציה נמוכה ושיעורי ריבית קרובים לממוצע האיחוד האירופי. באמנת מאסטריכט, הממלכה המאוחדת ודנמרק קיבלו פטור, לפי בקשתן, ממעבר לשלב האיחוד המוניטרי שהביא להכנסת האירו.

השם "אירו" אומץ רשמית במדריד ב-16 בדצמבר 1995. מתן שם המטבע החדש מיוחס לבלגי ז'רמן פירלו, מורה לשעבר לצרפתית והיסטוריה, ששלח מכתב עם ההצעה לשם לנשיא הנציבות האירופית דאז, ז'אק סנטר ב-4 באוגוסט 1995. אותה פסגה במדריד גם החליטה על תקופת מעבר בת 3 שנים, מרגע הצמדת שערי החליפין של המטבעות שיומרו ליורו ב-1999 עד להפצת שטרות המטבע החדש ב-2002.

ב-29 במרץ 1998 הודיעה הנציבות האירופית כי 11 מדינות יהיו הראשונות (מתוך 15 מדינות שהיו חברות באיחוד האירופי באותה עת) בהן יונהג האירו. לגבי מדינות אלה נקבע שהן עומדות בקריטריונים הכלכליים שהוגדרו באמנת מאסטריכט כתנאי סף להחלת המטבע האירופי האחיד.

האירו הושק ב־1 בינואר 1999 והחליף את יחידת המטבע האירופית בשער חליפין זהה. באותו יום היה שווי של אירו אחד 1.17 דולר אמריקאי. האירו החליף את המטבעות שהיו נהוגים במדינות השונות עד להפיכתו להילך חוקי יחיד ב־1 בינואר 2002.

המטבעות הלאומיים הוצמדו לאירו בשער חליפין קבוע ובלתי־משתנה, ולמעשה הם הפסיקו להתקיים כמטבעות עצמאיים. השימוש במטבעות ובשטרות הלאומיים נמשך עד ה־1 בינואר 2002 (המכונה גם "יום ה-€"). ביום זה החל תהליך הוצאת המטבעות והשטרות הלאומיים מהמחזור הכספי והחלפתם במטבעות ובשטרות האירו החדשים, ולאחר תהליך חפיפה של כחודשיים, הפך האירו להיות ההילך החוקי היחיד של גוש האירו.

שערי ההמרה של המטבעות הישנים לאירו מוצגים בטבלה שמשמאל. תאריך קביעת שער החליפין של 11 המטבעות הראשונים היה ב־31 בדצמבר 1998. יוון צורפה לגוש האירו מאוחר יותר, והדרכמה היוונית הוצמדה לאירו ב־1 בינואר 2001. מטבעות נוספים צורפו במועד מאוחר יותר, ובהם הטולר הסלובני ב־11 ביולי 2006, הלירה המלטזית והלירה הקפריסאית ב־10 ביולי 2007 והקורונה הסלובקית ב־28 במאי 2008.

+ דולר לאירו1999–2011שנה הנמוך ביותר ↓ הגבוה ביותר ↑ תאריך שער תאריך שער 1999 03 Dec $1.0015 05 Jan $1.1790 2000 26 Oct$0.8252 06 Jan $1.0388 2001 06 Jul $0.8384 05 Jan $0.9545 2002 28 Jan $0.8578 31 Dec $1.0487 2003 08 Jan $1.0377 31 Dec $1.2630 2004 14 May $1.1802 28 Dec $1.3633 2005 15 Nov $1.1667 03 Jan $1.3507 2006 02 Jan $1.1826 05 Dec $1.3331 2007 12 Jan $1.2893 27 Nov $1.4874 2008 27 Oct $1.2460 15 Jul $1.5990 2009 04 Mar $1.2555 03 Dec $1.5120 2010 08 Jun $1.1942 13 Jan $1.4563  2011 10 Jan $1.2903 4 May $1.4882מקור: Euro exchange rates in USD, ECB

המטבעות שהוחלפו לאחר תאריך ההשקה

 סלובניה: טולר סלובני (1 בינואר 2007)
 מלטה: לירה מלטזית (1 בינואר 2008)
 קפריסין: לירה קפריסאית (1 בינואר 2008)
 סלובקיה: קורונה סלובקית (1 בינואר 2009)
 אסטוניה: קרון אסטוני (1 בינואר 2011)
 לטביה: לטס לטבי (1 בינואר 2014)
 ליטא: ליטאס (1 בינואר 2015)
 קרואטיה: קונה (1 בינואר 2023)
 בולגריה: לב (1 בינואר 2026)

 ערך האירו ביחס לדולר האמריקאי 
ביום השקתו ב-1 בינואר 1999 היה שוויו של אירו אחד 1.17 דולר. בתחילת דרכו נחלש האירו והגיע עד לשווי של 0.825 דולר (באוקטובר 2000), אך לאחר מכן החל במגמה של התחזקות כלפי הדולר והחל מסוף 2003 הגיע לשווי של סביב 1.25 דולר לאירו והתייצב בשנים שלאחר מכן. בשנת 2007 החל המטבע להתחזק שוב, וביולי 2008, ערב פרוץ משבר האשראי העולמי במלוא עוזו, הגיע לשיא של כמעט 1.6 דולר לאירו. ממועד זה החל האירו להיחלש ביחס לדולר, ומדצמבר 2009, עת היה שוויו כ־1.51 דולר לאירו, ועל רקע המשבר בגוש האירו ב-2010, החל שערו להתדרדר עד לשווי של פחות מ־1.2.

מדינות גוש האירו
ממוזער|upright=1.2|
2026:

מדינות גוש האירו בהווה
21 המדינות החברות באיחוד האירופי המהוות את גוש האירו (מכונה גם "מרחב האירו" – "eurozone"), ובהן האירו משמש כמטבע היחיד:

4 מדינות אירופיות קטנות, שאינן חברות באיחוד האירופי, חתמו על הסכמים עם האיחוד לפיהם הן רשאיות להשתמש באירו ואף להטביע מטבעות עם צד ייחודי לאותה מדינה: , ,  קריית הוותיקן ו-.
5 טריטוריות של צרפת (מחוץ לאירופה): , , , , ו- קליפרטון. בנוסף להן משתמשות באירו כל הטריטוריות מחוץ לאירופה שנחשבות חלק מצרפת. טריטוריות אחרות של צרפת משתמשות בפרנק CFP.
2 מדינות באירופה שהנהיגו את האירו באופן חד־צדדי:  ו-. שהיו חלק מיוגוסלביה והשתמשו בעבר בדינר היוגוסלבי. לשתי המדינות האלה אין רשות להנפיק מטבעות אירו, ואין שיתוף פעולה בינן לבין האיחוד האירופי בנוגע לשימוש באירו.
ב־1 בינואר 2026 הצטרפה בולגריה לגוש האירו ואימצה את האירו כמטבע הרשמי שלה במקום הלב הבולגרי.

מדינות גוש האירו בעתיד
מטבע של מדינה אחת באיחוד האירופי מוצמד לאירו במטרה להחליפו כאשר יעמוד בתנאים המתאימים – הכתר הדני אשר שייך ל- – אך לא צפוי שיוחלף בעתיד הקרוב.

החברות הוותיקות באיחוד האירופי שלא הצטרפו לגוש האירו הן  ו-, ולא צפוי כי מדינות אלו תצטרפנה בעתיד הקרוב. הממלכה המאוחדת, שהייתה חברה באיחוד האירופי מהקמתו ועד לפרישתה מהאיחוד האירופי ב-1 בפברואר 2020, נמנעה מלהצטרף לגוש האירו מאז הקמתו ופרישתה עצרה סופית את תהליך השתלבותה בגוש.

מדינות אלו התחייבו לאמץ את האירו כשיעמדו בתנאים הכלכליים הנדרשים על פי אמנת מאסטריכט.

חברות נוספות באיחוד האירופי שאינן חלק מגוש האירו ואין להן לפי שעה תאריך יעד קונקרטי להחלפת המטבע הלאומי שלהן הן שלוש מתוך עשר המדינות שהצטרפו לאיחוד האירופי ב־1 במאי 2004: ,  ו-.

 מטבעות
אירו הוא יחידת המטבע העיקרית. יחידת המשנה היא סנט. מאה סנטים מהווים אירו אחד.

מטבעות האירו מוטבעים בערכים של 1 סנט, 2 סנטים, 5 סנטים, 10 סנטים, 20 סנטים, 50 סנטים, 1 אירו ו־2 אירו. למטבעות האירו צד אחד המשותף לכל מדינות גוש האירו, ואילו הצד השני שונה ממדינה למדינה ומותאם למורשת המקומית. עם זאת, המטבעות נחשבים הילך חוקי בכל גוש האירו, ללא תלות בהטבעה על הצד הלאומי של המטבע. לארבע מדינות בגוש האירו שאינן חברות באיחוד (מונקו, סן מרינו, אנדורה וקריית הוותיקן) יש זכות להטביע מטבעות עם הצד הייחודי להן.

הצד האחורי של מטבעות 2 אירו משמש את המדינות השונות, בנוסף לעיצוב הרגיל, גם לציון אירועים לאומיים מיוחדים. כל מדינה זכאית להטביע פעם בשנה מטבעות 2 אירו עם צד אחורי מיוחד לציון אירועים אלו.

כמו כן מוטבעים מטבעות לאספנים, שאינם מיועדים לשימוש יום־יומי ואינם מהווים הילך חוקי מחוץ למדינה בה הוטבעו.

דוגמאות מטבע של 1 אירו (הצד הלאומי)

שטרות
שטרות האירו אחידים בכל המדינות החברות בגוש האירו, והם מודפסים בערכים של 5, 10, 20, 50, 100, 200, ו־500 אירו. אף שכל השטרות חוקיים בכל מדינות האיחוד, מועט מאוד השימוש היום יומי בשטר של 200 אירו, כי שוויו רב מכדי שיבוא לשימוש רגיל בחיי המסחר, ובשטר ה-500 אירו שהוא נדיר ביותר, ובעלי חנויות רבים מסרבים לקבלו כתשלום הן משום שקשה לתת עודף ללקוח מסכום גדול זה והן משום החשש שהוא שטר מזויף ועסקים רבים אינם מוכנים לקחת סיכון בסכום גדול שכזה. השטר הפופולרי ביותר הוא שטר ה-50 אירו, והוא משמש גם כעדיפות ראשונה בכספומטים למשיכת מזומנים.

על השטרות מודפסים איורים של גשרים ושערים בדויים, לפי סגנונות אדריכליים שונים, כדי לא לקשר אותם למדינות מסוימות.

סדרה 2002
 תמונה  ערך  שנה  מידות(מ"מ)  צבע שליט  השטר צד הפנים  צד הגב  אדריכלות  המאה 120px 120px€5  2002 120 × 62 מ"מ אפור קלאסית < ה-5 127px 127px€10  2002 127 × 67 מ"מ אדום רומנסקית ה-11 עד ה-12 133px 133px€20  2002 133 × 72 מ"מ כחול גותית ה-12 עד ה-14 140px 140px€50  2002 140 × 77 מ"מ כתום הרנסאנס ה-15 עד ה-16 147px 147px€100  2002 147 × 82 מ"מ ירוק בארוק ורוקוקוה-17 עד ה-18 153px 153px€200  2002 153 × 82 מ"מ חום צהוב ברזל וזכוכית ה-19 עד ה-20 160px 160px€500  2002 160 × 82 מ"מ סגול מודרנית ה-20 עד ה-21

סדרה אירופה
 תמונה  ערך  שנה  מידות(מ"מ)  צבע שליט  השטר צד הפנים  צד הגב  אדריכלות  המאה 120px 120px €5  2013 120 × 62 מ"מ אפור קלאסית < ה-5 127px 127px €10  2014 127 × 67 מ"מ אדום רומנסקית ה-11 עד ה-12 133px 133px €20  2015 133 × 72 מ"מ כחול גותית ה-12 עד ה-14 140px 140px €50  2017 140 × 77 מ"מ כתום הרנסאנס ה-15 עד ה-16 147px 147px €100  2019 147 × 77 מ"מ ירוק בארוק ורוקוקו ה-17 עד ה-18 153px 153px €200  2019 153 × 77 מ"מ חום צהוב ברזל וזכוכית ה-19 עד ה-20

שערי חליפין

ראו גם
 אפרו
 פרנק CFA
 2 אירו
 1 אירו
 50 אירו-סנט
 20 אירו-סנט
 10 אירו-סנט

קישורים חיצוניים

 אתר האירו, בתוך אתר הבנק המרכזי האירופי
 התנהגות האירו מול הדולר מאז השקתו
 אירופה מטילה מטבע
 האירו מגיע – תערוכת צילומים
 ynet עוברים לאירו

 השער היציג של האירו (ומטבעות נוספים), באתר בנק ישראל

 אירו (שטרות)


 אלון לנדאו, שני צידי המטבע, ההיסטוריה של היורו, ספטמבר 2024

הערות שוליים

*
*
קטגוריה:האיחוד האירופי: כלכלה
קטגוריה:האיחוד האירופי: סמלים
קטגוריה:מטבעות אירופה
קטגוריה:מטבעות
קטגוריה:מטבעות בני המרה