הדס

הדס (שם מדעי: .Myrtus Tourn. ex L) הוא סוג של שיח ירוק-עד וריחני ממשפחת ההדסיים. בסוג זה משויכים שני מינים בלבד - הדס סהרה והדס מצוי - שמאכלסים בתי גידול שונים מאוד באקלימם. הדס מצוי הוא היחיד במינו ובסוגו בישראל, הוא גם המין היחיד במשפחתו שתפוצתו הטבעית בישראל. אקליפטוס המקור גדל בר בישראל אבל הוא צמח זר אוסטרלי שאוזרח בישראל.

טקסונומיה
ההדס מייצג אלמנט פליאו-טרופי יובשני קדום, אשר שרד באגן הים התיכון מאז תקופת המיוקן. לסוג הדס הוצעו לבחינה 693 מינים. 630 הצעות נדחו בוודאות מפני שנמצאו כשמות נרדפים לאחד מהמינים של ההדס או שנמצאו כמינים השייכים לסוג אחר ממשפחת ההדסיים. 59 הצעות עדיין בספק והבדיקות לגביהן נמשכות. שתי הצעות התקבלו בוודאות כמינים.

 מאפיינים 
ממוזער|איור בוטני של הדס מצוי
עלים – גלדניים ובעלי מרקם קשה, תמימים, בדרך כלל נגדיים, לעיתים הם מסורגים או ערוכים בשלשות.
פרחים – לבנים, דו-מיניים, נכונים; העטיף כפול, וכל אחד מן השניים בן 5 עלים.
אבקנים – אבקנים רבים הערוכים במעגל. כל אחד מהאבקנים הלבנים והארוכים מסתיימים במאבק צהוב או בכמה מאבקים קטנים.
שחלה – שחלה תחתית המורכבת מ-3 עלי שחלה ו-2 עד 3 מגורות. בכל מגורה 16 עד 32 ביציות הסדורות ברביעיות. השיליות הן דפניות ואולי זוויתיות. בראש השחלה אזור מעובה המפריש צוף ועמוד עלי יחיד.
פרי – ענבה סגולה-כחולה כהה עם 8 עד 20 זרעים, שגודלם 3 עד 4 מילימטר, צורתם דומה ל-"C" והעובר שלהם לבן.

 הדס מצוי 

ממוזער|250px|פירות ההדס המצוי
הדס מצוי (שם מדעי: Myrtus communis) הוא שיח חורש ים-תיכוני, ברום הנמוך מ-550 מטרים, שעמיד גם באזורים הרריים ויובשניים באיראן ובפקיסטן, ובאזורים יובשניים של החבל הים-תיכוני. הדס מצוי גדל בבר ובתרבות בעיקר באזור הים תיכון וכצמח תרבות גם בכל אירופה וביבשות אחרות.

הדס מצוי הוא הנציג היחיד הגדל בר בארץ ישראל ממשפחת ההדסיים.

 הדס מצוי קטן-עלים 
ממוזער|הדס מצוי קטן עלים
הדס מצוי קטן-עלים (M. communis subsp. tarentina) הוכר כתת-מין של הדס מצוי. הוא גדל בר בכרתים, בקרואטיה, באיטליה (כולל בסרדיניה), בספרד, בצרפת (כולל בקורסיקה) והתאזרח בפורטוגל.

 הדס סהרה 
הדס סהרה (שם מדעי: Myrtus nivelii, שם נפוץ: Saharan myrtle) אנדמי להרים במרכז הסהרה, ברום של 1,400 – 2,500 מטרים מעל פני הים עם כמות משקעים של 50 עד 100 מ"מ לשנה: הרי אהגר, הרי טאסילי והרי טפדסט באלג'יריה, והרי טיבסטי בצ'אד.

שמו המדעי nivelii ניתן על שם קצין צרפתי בשם René Nivelle. הדס סהרה הוכרז כמין בסכנת הכחדה אף על פי שהוא צמח מוגן בחוק האלג׳ירי, כיוון ששבטי טוארג משתמשים בו כצמח מרפא.

הדס סהרה צומח בקבוצות של פרטים בודדים ועד מאות שיחים הפזורות על סלעים וקרקעות בוואדיות בהם מי תהום זמינים.

הדס סהרה דומה בתכונותיו להדס מצוי, אם כי נמוך יותר, וגובהו בין 1–2 מטר (עד מטר וחצי בבתי גידול מוצלים היטב). העלים של הדס סהרה הם אליפטיים ומאורכים, אורכם 4 עד 5 ס"מ ורוחבם 6 עד 8 מ"מ, והם ארוכים וצרים מעלי ההדס המצוי. פירות הדס הסהרה כדוריים וקטנים יותר משל ההדס המצוי וקוטרם נע לרוב בין 4 ל-5 מ"מ ולעיתים רחוקות מגיע לסנטימטר אחד. להדס סהרה אין תקופת פריחה מסוימת, והוא נצפה פורח בזמנים שונים במהלך השנה, ככל הנראה בתגובה לאירועי גשמים לא סדירים..

 שוני בתי הגידול 
בסוג הדס שני מינים ששייכים לבתי גידול שונים באקלימם: הדס סהרה הוא צמח מדברי הגדל באקלים צחיח וחם, ואילו הדס מצוי הגדל בר הוא צמח ים-תיכוני שגדל בצל חורשים ויערות או בנחלי אכזב. שוני בתי הגידול מעורר שאלה לגבי מוצא שני המינים. האם הם התפצלו מאב קדמון משותף, או שאחד התפצל מהשני, ואם כן, מי קדם למי?

נראה שהדס סהרה התפצל מהדס מצוי, והיגר מאגן הים-התיכון להרי סהרה בתקופות קדומות. סמנים גנטיים הצביעו על התבדלות גנטית בתוך המין הדס מצוי בין מזרח הים התיכון למערבו במהלך המיוקן המאוחר, בגלל אירוע בעל השפעה שגרם לניתוק אזורים סביב הים התיכון, ולבידוד האוכלוסיות המזרחיות. בתקופת הפליסטוקן הקדום המשיכה התבדלות זו בעיקר באוכלוסייה שבמערב אגן הים התיכון. אוכלוסייה זו הייתה מקור הנדידה לעבר איי מקרונזיה והרי הסהרה.

קישורים חיצוניים


 שימושים רפואיים להדס
 הדס - אגדות ומידע מפורט מתוך האתר טיולים בארץ מגדיר צמחים

הערות שוליים

 לקריאה נוספת 
 נסים קריספיל, צמחי מרפא, עמ' 176
 דרורה חבקין, על תבלינים וצמחי מרפא. משרד הביטחון, ההוצאה לאור. 1995
 זהרה יניב, דן פלביץ', צמחי המרפא של ארץ ישראל. תמוז מודן, 1991
 אמוץ דפני, הדודאים נתנו ריח. החברה למחקר מדעי שימושי אוניברסיטת חיפה בע"מ. גסטלייט חיפה הוצאה לאור 1980
קטגוריה:צמחים שתוארו ב-1753
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי קארולוס לינאוס
קטגוריה:הדסיים
קטגוריה:ארבעת המינים
קטגוריה:צמחי מרפא