שדה (חקלאות)

שמאל|ממוזער|230px|שדה למרגלות הרי נפתלי, חלק מעמק החולה
ממוזער|שמאל|230px|קציר בשדה חיטים
ממוזער|שמאל|230px|קומביין תבואות בקציר סויה
שדה הוא שטח קרקע המשמש לגידולים חקלאיים נמוכים שאינם עצים. נהוג להבחין בין שני סוגים עיקריים: שדה בעל, ושדה שלחין. מִקְשָׁה הוא שדה בו מגדלים דלועיים כמו אבטיחים, מלונים, קישואים או מלפפונים.

בתקופת הקיץ מבשילים יבולי השדה, בעיקר הדגנים.
תהליך ניתוק היבול מהאדמה מכונה קציר. את התבואה מאחסנים במהלך הקציר במבנה בשטח השדה או סמוך אליו הנקרא אסם. לאחר עונת הקציר, מובילים את היבול מהשדה לעיבוד נוסף או לשימוש מיידי, תהליך המכונה אסיף.

המילה 'שדה' בשפה העברית יכולה להתקיים הן בצורת זכר והן בצורת נקבה.

השדה ביהדות
על פי ההלכה בעלי השדות בארץ ישראל מחויבים במתנות עניים. כלומר, עליהם להשאיר חלק מהיבול לעניים, לאלמנות, ליתומים ולגרים.

המתנות לעניים כוללות:
 לקט – השיבולים הנופלות לארץ בזמן הקצירה ().
 שכחה – עומר שנשכח בשדה ().
 פאה – התבואה בשולי השדה ().

ראו גם
 חקלאות
 חווה חקלאית
 גידולי שדה (גד"ש)
 מטע
 חקלאות אורגנית

קישורים חיצוניים

הערות שוליים

קטגוריה:חקלאות