מחלת קרויצפלד-יעקב

מחלת קרויצפלד-יעקב (או קרויצפלד-יאקוב; Creutzfeldt-Jakob Disease, ובקיצור: CJD, תעתיק מדויק: קרויצפלדט) היא מחלה ניוונית, נדירה וקטלנית של מערכת העצבים, הדומה למחלת הפרה המשוגעת. אנשים בטווח הגילים 70-40 נמצאים בסיכון הגבוה ביותר לחלות בה, אך לעיתים נדירות היא פוגעת גם באנשים צעירים יותר. הסיכוי להיפגע שווה אצל גברים ונשים כאחד. המחלה שייכת למחלות הנגרמות על יד חלבון פגום במוח בשם פריון. מחלת קרויצפלד-יעקב מופיעה ברחבי העולם בשכיחות של אדם אחד למיליון, אולם באוכלוסיות ייחודיות, כגון יהודים ממוצא לובי ותוניסאי, השכיחות גבוהה יותר, והיא עוברת בתורשה על יד גן דומיננטי.

 צורות המחלה 
 ספורדית  -Sporadic Creutzfeldt-Jakob disease (sCJD). הצורה השכיחה ביותר של המחלה, המהווה כ־85% מהמקרים, עם שיעור הופעה של מקרה אחד למיליון תושבים בשנה. ההשערה היא שהמחלה מתפתחת באופן ספונטני, בעקבות מוטציה בגן PRNP  או שינוי מבני אקראי בחלבון הפריון התקין, שגורם לו להתקפל לצורתו הפתולוגית המחלה מופיעה לרוב בשנות ה־70 לחיים.
 גנטית/משפחתית- Familial Creutzfeldt-Jakob disease (fCJD). נגרמת ממוטציות ידועות בגן PRNP, ומהווה כ־10% ממקרי מחלות הפריונים. המחלה מועברת בתורשה אוטוזומלית דומיננטית , במהלך השנים תוארו למעלה מ־50 מוטציות שונות בגן. רוב הנשאים יפתחו את המחלה במהלך חייהם, כאשר השכיחות עולה עם הגיל.
 נרכשת יאטרוגנית - Iatrogenic Creutzfeldt-Jakob disease (iCJD)-צורה נרכשת של המחלה, המועברת בעקבות הליכים רפואיים או טיפוליים שבהם נעשה שימוש בחומרים מזוהמים. לאורך העשורים האחרונים דווחו מקרים של הדבקה לאחר השתלת קרנית, שתלי דורה (מעטפת המוח), החדרת אלקטרודות למוח, וזריקות הורמון גדילה שיוצרו מתרכיז גופות. שכיחותם פחתה משמעותית עם שיפור נוהלי הטיפול הרפואי
 נרכשת זיהומית - Variant Creutzfeldt-Jakob disease (vCJD) תואר לראשונה בשנת 1996 נגרם כתוצאה מאכילת מזון מזוהם במחלת הפרה המשוגעת  שהתפשטה בבריטניה בשנות ה־80 וה־90. מאז תועדו 229 מקרים מאובחנים ברחבי העולם, רובם בבריטניה. בארץ לא דווח על אף מקרה של סוג מחלה זאת.

 התמונה הקלינית 
ביטויי המחלה משתקפים בתחילה בשינויי התנהגות, שבתוך פחות משנה מלווים בשיטיון, בירידה קוגניטיבית חדה, שינויים במצב הראייה, בעוויתות, בקפיצות שרירים, בשיתוק ובאובדן הכרה. המחלה חשוכת מרפא, ועל פי רוב היא סופנית בתוך כשנה לכל היותר. קיים קשר בין המחלה לבין מבנה פריונים מסוימים.

 שלבי המחלה 

 בשלב זה, החולה מציג תסמינים כלליים ולא ספציפיים כגון עייפות, חוסר יציבות, סחרחורת, ירידה בפעילות, חרדה, דיכאון, הפרעות ראייה והפרעות בזיכרון. בהדמיית MRI ניתן לראות שינויים במוח מספר חודשים לפני הופעת התסמינים הקליניים.
 הפגיעה הקוגניטיבית מחריפה במהירות. התקשורת עם החולה נעשית קשה, ומופיעות תנועות מיוקלוניות (myoclonus). הפרעות בהליכה מחמירות ומובילות למצב של ריתוק למיטה. בבדיקה נוירולוגית ניתן להבחין במגוון סימנים נוירו-פסיכיאטריים, לרבות שיתוק מוטורי, אפאזיה (אובדן יכולת דיבור), אפרקסיה (קושי בביצוע תנועות רצוניות), הפרעות תחושה, החזרים גידיים ערים, הופעת רפלקסים פתולוגיים, אטקסיה צרבלרית, נוקשות שרירים, דיסטוניה, התנגדות לתנועה (gegenhalten) ותגובת בהלה (startle reaction). בבדיקת EEG ניתן לראות שינויים פתולוגים.
 המחלה מתקדמת למצב של חוסר יכולת לדבר (akinetic mutism), נוקשות ושיתוק של ארבע הגפים, התכווצויות (contracture). לרוב, החולה נפטר מסיבוכים כגון זיהום, דלקת ריאות, כשל נשימתי או תשישות כללית.

 ממצאי מעבדה ודימות 
אבחון המחלה התפתח בעשורים האחרונים. בעבר נדרש ניתוח מוחי (ביופסיה או נתיחה לאחר המוות) לצורך אבחנה ודאית. כיום, האבחון מסתמך בעיקר על שילוב של הדמיית MRI, בדיקות EEG, בדיקות נוזל שדרה (CSF) ובמיוחד על בדיקתRT-QuIC

MRI- שיטות הדמיה מתקדמות מאפשרות זיהוי מוקדם של שינויים מוחיים אופייניים למחלה, במיוחד בסוג הספורדי. סימן אופייני במחלה הוא עוצמה גבוהה של אות באזורים כמו הגרעינים הבזליים והקליפה המוחית.

EEG- מחקר רטרוספקטיבי שנערך בשנת 2022 מצא כי תבנית אופיינית ב־EEG – גלי חדה מחזוריים (PSWC) – הופיעה רק אצל חלק מהחולים במחלה, אך כאשר גלים אלה הופיעו מוקדם, היא העידה על מהלך מהיר יותר ותוחלת חיים קצרה יותר. התבנית ב־EEG אינה הסמן הרגיש או הספציפי ביותר לאבחון המחלה, אך היא עשויה להצביע על סוג מסוים של המחלה בעל פרוגנוזה חמורה יותר.

סמן ביולוגי בנוזל עמוד השדרה- זיהוי רמת חלבונים ( נגזרת של חלבון טאו) שרמתם עולה במידה ויש פגיעה מוחית בדגימות נוזל עמוד השדרה (CSF). רמות גבוהות של החלבון טאו TAU מצביעות על הרס תאי מוח ועל מחלת ניוונית פעילה. בדיקה זו נערכת גם בבדיקת דם רגילה.

Neurofilament light chain (NfL) הוא חלבון שנמצא בדם ויכול לשמש כסמן ביולוגי לפגיעה נוירולוגית. רמותיו בדם עולות במגוון מחלות נוירודגנרטיביות, כגון אלצהיימר ופרקינסון. עם זאת, במחלת קרויצפלד–יעקב נצפית עלייה חריגה במיוחד ברמת החלבון – גבוהה פי חמישה ואף יותר לעומת מחלות אחרות – מה שמעניק לו ערך אבחוני מיוחד להבחנה בין CJD לבין סוגים אחרים של דמנציה.

RT-QuIC  משמשת לזיהוי החלבון הפריוני הפתולוגי מתוך דגימה מנוזל עמוד השדרה. רגישות הבדיקה: 92.1% וסגוליות: 98.9% והיא מדויקת לעומת בדיקות אבחון האחרות. לפי מאמר סקירה RT-QuIC נמדדת בספציפיות גבוהה יותר לעומת בדיקת רמת החלבונים ולכן מהווה סמן ביולוגי מהימן לאבחון של המחלה הספורדית.

ביופסיה -ניתן שינוי ספונגיפורמי (spongiform) במוח מופיע חודשים לפני הסימפטומים הקליניים. מדובר בחללים קטנים ועגולים ברקמת המוח, המתמזגים לעיתים למבנים דמויי "מורולה". מדובר בממצאים במיקרוסופ בנתיחה שלאחר המוות. בדיקה זו אינה חלק בדרך כלל מתהליך האבחון, מאחר שניתן להגיע לאבחון בבדיקות אחרות פחות פולשניות.

היסטוריה
המחלה התגלתה לראשונה בשנת 1920 על ידי שני רופאים גרמנים, הנס גרהרד קרויצפלדט ואלפונס יעקוב. מחלה זו דומה למחלת קורו, שגם היא מופיעה אצל האדם, ולמחלת סקראפי שפוגעת בצאן. כל שלוש המחלות מאופיינות על ידי סוגים שונים של אנצפלופתיה ספוגית של המוח. המחלה באה לידי ביטוי בחורים וחללים רבים ברקמת המוח, שמקנים לו מרקם ספוגי.

עד לשנות ה־60 של המאה ה־20 סברה הקהילה המדעית כי מחלת קרויצפלד־יעקב נגרמת על ידי וירוס. בשנות ה־80 גילה פרופ' סטנלי פרוזינר כי הגורם למחלה הוא חלבון פתולוגי הקרוי פריון (Prion), וזכה על כך בפרס נובל. חלבון זה אינו מכיל חומר גנטי, אך מסוגל לגרום לחלבוני מוח תקינים לשנות את מבנם למבנה פתולוגי דומה. הצטברותם של פריונים במוח גורמת לפגיעה בתאי העצב ולנזק רקמתי נרחב, המתבטא במראה ספוגי של רקמת המוח תחת מיקרוסקופ.

בתרומת דם בישראל קיומה של מחלה זו במשפחה הקרובה (עד קרבה שנייה) של התורם, או נאמר שבמשפחתו קיים סיכון למחלה זו, אינה מאפשרת להשתמש במנה לעירוי דם.

 טיפול 
עד היום לא נמצאה תרופה שמרפא או מעכבת את התקדמות המחלה. הטיפול מתמקד בטיפול סימפטומטי במחלה. עקב הרגישות לאור ורעש רצוי שהמטופל יהיה בסביבה שקטה ועם הגבלת מבקרים.

ניתן למנוע את העברת המחלה מדור לדור, על ידי הפריה חוץ גופית. בשילוב אבחון גנטי טרום-השרשתי (PGD). שיטה זו מאפשרת לזהות את נוכחות המוטציה בשלבים מוקדמים מאוד של ההתפתחות העוברית, ולבחור להחזרה לרחם רק עוברים שאינם נושאים את המוטציה. כיום קיימות גם טכנולוגיות מתקדמות המאפשרות ביצוע ההליך מבלי לחשוף את סטטוס הנשאות של ההורה.

 המחלה בישראל 
למרות שמחלת קרויצפלד-יעקב נחשבת נדירה בעולם, בישראל קיימת שכיחות גבוהה במיוחד של תת-הסוג הגנטי של המחלה, בעיקר עקב ריכוז של נשאי המוטציה E200K בגן PRNP. מוטציה זו נפוצה בעיקר בקרב יהודים ממוצא לובי ותוניסאי, ומורשת בתורשה דומיננטית. בקרב נשאים, רובם צפויים לפתח את המחלה במהלך חייהם, לרוב סביב גיל 60. ההערכה היא שבישראל חיים אלפי נשאים של המוטציה, וכמה עשרות נפטרים מדי שנה כתוצאה מהמחלה. השכיחות הגבוהה בארץ תרמה להתפתחות מחקר ישראלי פעיל בנושא המחלה ודרכי הטיפול בה.

בשנת 2008 יסדה אליס ענן את עמותת קרן קרויצפלד-יעקב בישראל, אליס ובתה נושאות המוטציה הגנטית והיא מקדישה את עיקר זמנה לקידום מודעות, מחקר ותמיכה במשפחות החולים. ענן שותפה למחקרים במחלה, לדוגמה באחד המחקרים שענן הייתה שותפה ופורסם בשנת 2024, נעשה ניסיון להבין את מנגנון המחלה באמצעות יצירת תאי גזע מושרים, מתאי דם של בני משפחה ישראלית עם המוטציה E200K. מתאי הגזע גודלו תאי עצב, שמהם נמצאה פגיעה במבנה הסינפטי, לצד היעדר יצירה של החלבון הפריוני המזיק. ממצאים אלה מרמזים שהמחלה עשויה לנבוע גם מאובדן תפקוד של החלבון התקין, ולא רק מהצטברות החלבון הפתולוגי.

 ראו גם 
 חוסר שינה תורשתי קטלני
 הפרה המשוגעת/ ספגת המוח
 קניבליזם
 מחלת קורו
 מחלות הקשורות לחלבון הפריון

 קישורים חיצוניים 

 מידע נוסף על המחלה 

 אתר עמותת קרויצפלד יעקב ישראל
 מחלת קרויצפלד יעקב, באתר מרכז לטיפול בקשיש בקהילה
 נורית עומר, מחלת קרויצפלד יעקב, באתר האיגוד הנוירולוגי בישראל

 לראשונה בישראל: בדיקה לאבחון מוקדם של מחלת יעקב קרויצפלד, 21 ספטמבר 2022, Emed



 סיפורים אישיים על המחלה 

 התמודדות משפחתית עם מחלת קרויצפלד יעקב, מהדורת השבת ערוץ 13, נובמבר 2022


הערות שוליים

קטגוריה:מחלות פריוניות
קטגוריה:הפרעות נפשיות אורגניות, כולל סימפטומטיות
קטגוריה:מחלות נדירות
קטגוריה:מחלות חשוכות מרפא
קטגוריה:דמנציה