שבע מצוות בני נח

שבע המצוות הן:
 חובת הקמת דינים (מערכת משפט)
 איסור ברכת השם
 איסור עבודה זרה
 איסור גילוי עריות (יחסי מין אסורים)
 איסור רצח
 איסור גזל (לרבות גנבה וביזה)
 איסור אכילת אבר מן החי

לפי דברי חז"ל, מצוות אלו ניתנו לנח ולבניו בברית הקשת המקראית, ויש מסורות לפיהן חלק מהמצוות, או כולן, ניתנו עוד לאדם הראשון. בתלמוד ובספרי הרמב"ם ישנו עיסוק רב בפרטי שבע המצוות.

כיום ישנם גורמים מסוימים ביהדות העוסקים בהפצת המצוות בקרב גויים. כתוצאה מפעילות זו ויוזמות עצמיות בקרב גויים, נוצרו בציבור הלא-יהודי חוגים המתכנים "בני נח", המקבלים על עצמם את שבע המצוות.

יש סימן לזכירת שבע המצוות: שלוש מצוות שייהרג ובל יעבור (עבודה זרה, שפיכות דמים וגילוי עריות), א - אבר מן החי, ב - ברכת השם, ג - גזל, ד - דינים.

 מקור המצוות 
ממוזער|250x250 פיקסלים|ברית הקשת: אלוהים מברך את נח ובניו. רישום מאת ג'ובאני בנדטו קסטיליונה, המאה ה-17
הבסיס המקראי למצוות בני נח מצוי בדברי אלוהים בברית הקשת בענן, שאותה כרת עם נח ובניו לאחר המבול:

על פי פשט הדברים, על בני נח נאסרה רק שפיכות דמים (רצח) ואכילת "בשר בנפשו" (מקובל לפרש זאת כאבר מן החי), יחד עם מצוות עשה של פרייה ורבייה (שאותה קיבל כבר אדם הראשון, ואינה נחשבת כאחת משבע המצוות). נרמז גם חיוב לדון רוצחים ולנקום את דם הנרצחים ("דמו ישפך"), אם כי לפי הפשט אלוהים ולא האדם הוא שידרוש את הנפש.

הרשימה המקובלת של שבע מצוות בני נח מקורה במסורת חז"ל:

בתוספתא מופיעה גרסה דומה לברייתא זו, ויש לציין ששם ניתנה רשימה קצרה יותר – . נראה שהיא מכלילה את איסור ברכת השם בתוך "עבודת כוכבים", ואולם גם בה נאמר "שבע מצוות".

כאמור לעיל, היו חכמים שטענו שיש מצווה שמינית נוסף על שבע המצוות, ותנא דבי מנשה אף גרס להסיר את מצוות דינים וברכת השם מהרשימה ולהוסיף את סירוס וכלאיים במקומן, אך דעות אלו לא נתקבלו להלכה.

חז"ל חיפשו בתורה אסמכתאות למצוות השונות. בהמשך הסוגיה התלמודית לעיל, רבי יהודה, רבי יהודה בן בתירא ו"יש אומרים" דרשו את מצוות עבודה זרה, ברכת השם ודינים (בהתאמה) מהפסוק , וטענו שמצוות אלו ניתנו עוד לאדם. רבי יוחנן הגדיל לעשות, ומצא בפסוק זה אסמכתאות לכל שבע המצוות:

לפי התורה נראה שלאדם הראשון ניתן רק הצומח למאכל, ובשר הותר רק בברית הקשת, כך שאיסור אכילת אבר מן החי דווקא לא היה שייך לגביו. הרמב"ם כתב שרק שש המצוות האחרות ניתנו לאדם, ואבר מן החי ניתנה לראשונה לנח ובניו.

יש דעה אחרת בתלמוד, לפיה בני נח קיבלו שלושים מצוות, ולא רק שבע:

 פרטי שבע המצוות 
כלל חשוב לגבי שבע מצוות בני נח הוא : כל דבר שעל פי ההלכה אין עליו איסור וליהודי מותר לעשות אותו, גם הגויים רשאים לעשותו, ואין הוא כלול בשבע המצוות.

 עבודה זרה 

איסור על פוליתאיזם, פולחן לאל אחר מה', כפי שמוגדר בדיבר השני:

החיוב הוא רק על עבודה זרה "כדרכה", כלומר לסגוד לאליל באופן שמקובל לעבוד אותו. בן נח לא נענש על עצם יצירת החפצים שסוגדים להם, אך גם דבר זה אסור ויש למנוע ממנו לעשות זאת.

לגבי עבודה זרה בשיתוף, שהיא עבודת ה' יחד עם אלוהים אחרים, ישנה מחלוקת בין הפוסקים, האם היא נכללת באיסור עבודה זרה לבני נח או לא.

 ברכת השם 

איסור על קללת שם האלוהים, והוא נקרא כך בלשון סגי נהור. ברכת השם נאסרה בכל צורה שהיא, ובלשון הרמב"ם: .

 שפיכות דמים 

איסור על רציחתו של כל אדם, בין אם הוא יהודי או גוי, וגם אם הוא עובר, ככתוב:  – ולדברי רבי ישמעאל, אין "אדם באדם" אלא עובר ברחם אימו. האיסור הוא על גרימת מותו של אדם במזיד (להבדיל מרצח בשגגה), והוא חל אף אם ההריגה הייתה בעקיפין:

אם הנהרג היה רודף, כלומר מי שאדם נאלץ לשפוך את דמו כדי להציל את חייו שלו, אין ההורג מתחייב בעונש; אבל במקרה שבן נח יכול היה להינצל מרודפו בכך שיקטע את אחד מאיבריו, אם הרג אותו – מתחייב.

 גילוי עריות 

איסור על קיום יחסי מין מסוימים, שנקראים "עריות", והם:
 בן עם אמו
 בן עם אשת אביו
 אישה נשואה עם גבר שאינו בעלה
 אח עם אחותו מאמו
 גבר עם גבר
 אדם עם בעל חיים
האיסור על אשת איש מבני נח הוא דווקא על ביאה כדרכה, כלומר כשגבר חודר לנרתיקה של אשת חברו הגויה, ואילו .

האיסור על יחסי מין בין בן לאשת אביו הוא איסור בפני עצמו, המובחן גם מהאיסור על האם וגם מהאיסור על אשת איש: לבן נח אסור לשכב עם כל אישה שהייתה אי פעם נשואה לאביו, גם אם בעת קיום יחסי המין היא כבר לא נשואה אלא פנויה, גם אם אין ביניהם כל קשר דם, ואפילו אם האב כבר לא בחיים.

ההגדרה ההלכתית לנישואים של בני נח שונה מזו אצל ישראל: , כלומר בת נח נחשבת אשת איש רק לאחר שקיימה יחסי מין (כדרכה) עם בעלה, ורק אז היא נאסרת על כל גבר אחר. איסור זה חל גם על שפחה שבעליה ייחד אותה לעבד מסוים, מששכבה עם אותו העבד. צורת הגירושים בבני נח אף היא שונה - הנישואים מסתיימים כאשר בני הזוג נפרדים זה מזו, בלי ההליך הפורמלי של גט.

לעומת זאת, אישה יהודייה שהתקדשה לאיש נאסרת על כל גבר אחר מרגע הקידושין, גם על הגויים שכאמור לפי דיניהם היא איננה אשת איש עד מימוש הנישואים. ואם בן נח שוכב עם אישה כזו, כדרכה או לא כדרכה, הוא עובר על איסור גילוי עריות, ככתוב:

באותה התוספתא נכתבו גם דברי רבי מאיר, לפיהם בן נח אסור לבוא על כל העריות שאסרה התורה על ישראל, אך לא נפסק כך להלכה; כי בגמרא מביא רבי מאיר מדרש של רבי עקיבא על הפסוק , לפיו:

בנוסף נלמד מהפסוק  שגם גילוי עריות בין אח ואחות מאותה האם נאסר על בני נח, ולאור כל זאת נפסק להלכה שרק שש עריות אלו נאסרו על בני נח.

 גזל 

איסור על לקיחת רכוש של אדם אחר ללא רשותו:

כלומר המצווה כוללת איסור על גנבה, שוד, חטיפת אדם (כגון אשת יפת תואר, שמותר ליהודי לקחת מאויביו הגויים אך אסור לבן נח) וגם הלנת שכר, והיא חלה בין אם הנגזל הוא יהודי או גוי. אפילו לקיחת דבר ששוויו פחות מפרוטה נחשבת לבני נח כגזל, ואין להניח שהגוי שנגזל (להבדיל מיהודי שנגזל) ימחל על הדבר בשל ערכו הפעוט.

 דינים 

ציווי להקים בתי משפט בכל יישוב שהם גרים בו. זו מצוות העשה היחידה שניתנה לבני נח.

לדעת הרמב"ם, מטרתם של הדינים היא לאכוף את קיום מצוות בני נח האחרות, עד כדי כך שיישוב שבו אין אוכפים את המצוות – כל תושביו אשמים באי-קיום המצווה ומתחייבים בעונש. הרמב"ן חולק עליו, ולדעתו החיוב למנות דיינים, שהוא מצוות עשה, לא גורר עונש. עונש המיתה הוא רק על החלק האקטיבי שבאיסור, איסור הלאו שבו, שכולל איסור לקיחת שוחד והטיית משפט, אך אם באו לדון לפני גוי בדיני בני נח רשאי הוא להשתמט מלדון.

 אבר מן החי 

איסור זה מבוסס ישירות על דברי אלוהים לנח ובניו: . האיסור הוא על אכילת איבר של בהמה או חיה, בין אם היא טמאה או טהורה, בזמן שאותו בעל חיים עדיין בחיים.

 אכיפת שבע מצוות בני נח 
לפי ההלכה, בן נח שהפר כל אחת משבע המצוות במזיד מתחייב בעונש מוות, ועם ישראל מצווה (כאשר הכוח בידו) לאכוף את המצוות הללו:

עונש מוות לבן נח יבוצע בסייף, כלומר עריפת ראשו של הנידון. בשונה מיהודי, בן נח יוצא להורג גם בלי התראה, ודי בעד אחד כדי להרשיעו. אבל בן נח שעבר על אחת משבע המצוות בשוגג, או באונס, או שהוא חרש, שוטה או קטן, לא ייענש כלל.

בהיסטוריה היהודית, יהושוע הציע הצעה משולשת לשבעה עממין שכבש בארץ כנען, אפשרות ראשונה לקבל על עצמם שבע מצוות בני נח החל מביטול האלילים וביזויים, אפשרות שנייה לנוס על נפשם, אפשרות שלישית להילחם עם ישראל הפועלים בכח אלוקי כידוע מכל הניסים המפורסמים מאז יציאת מצריים.

 הפצת שבע המצוות בעידן המודרני 
שמאל|ממוזער|200px|שער שבועון כפר חב"ד (כ"ח בניסן ה'תשמ"ט) - "מנהיגי מדינות מצטרפים ליוזמת רייגן בעניין שבע מצוות בני נח"
הרבי מנחם מנדל שניאורסון, אדמו"ר חסידות חב"ד, קרא לעם ישראל להנחיל לגויים את שבע מצוות בני נח. לדבריו, עד לתקופתו לא עשו זאת מחשש שפעילות מסוג זה תסכן את חיי העוסקים בה, ואולם בעולם המערבי המודרני יכול יהודי ללמד למכריו הגויים את שבע המצוות ולעודדם לקיימן בדרכי שלום, ומאחר שאין בכך סכנה מוטלת על היהודים החובה לעשות זאת. יתירה מזו, העובדה שיהודים חולקים את רוחניותם עם אומות העולם מבטלת את האנטישמיות והשנאה שמקורה ללא ספק בקנאה על בסיס רוחני. מאז קריאתו זו פועלים חסידיו להפיץ בעולם את שבע המצוות, ובפרט הביאו להתייחסות הצהרתית בספר החוקים האמריקאי בדבר ערכן של שבע מצוות בני נח, כיסוד המוסר החברתי המודרני.

הרב יואל שוורץ סבר שיש חובה ללמד את הגויים לקיים את המצוות. בשנת ה'תשמ"ג הוציא את הספר הראשון בנושא, 'אור לעמים', על החשיבות והחובה ללמד את הגויים את שבע המצוות שהם חייבים בהן. בספר הוא כתב ופרט את דיני המצוות. לאחר כמה שנים הספר התגלגל לידי גויים, שהתלהבו מהדבר ובאו לבקש מהרב שוורץ שילמד אותם את הדינים וההלכות. אותם בני נח תרגמו את הספר 'אור לעמים' למספר שפות: אנגלית, צרפתית, גרמנית, ספרדית, רוסית.מסופר בשער הספר ואתם עדי באוצר החכמה. וכן ראו עולם החסידות גיליון 179 סיון תשס"ז. ובהמשך אף תרגם ערבי את הספר לערבית, בית ספר ערבי ישראלי קנה ספרים לחלק לתלמידים, וכעבור זמן קצר המהדורה כולה אזלה.ספר 'האמנת בני נח' באתר אוצר החכמה.

מתחילת שנות התשעים ליווה הרב שוורץ את קהילת "בני נח" (Noahidism) שבארצות הברית מייסודו של ונדל ג'ונס. בשנת ה'תשס"ו הגיעה קבוצה של בני נח לירושלים וקיבלו עליהם לפני בית הדין לקיים את המצוות כמו שיורו להם הרבנים.מתוך הספר 'המאורע ההיסטורי של קבלת מנהיגי בני נח את סמכות בית הדין היהודי בירושלים' באתר אוצר החכמה לדעתו ראוי לכל בן נח לקבל את המצוות לפני בית דין, בכך יחשב חסיד אומות העולם וכעין גר תושב ויקבל שכר כמצווה ועושה.שם. וראו רמב"ם  בשל פעילותו זו הוזמן בשנת 2010 לכינוס בין-דתי שנערך באיראן. לאחר שהחלו להגיע אליו גויים רבים ללמוד כיצד לקיים את שבע המצוות, החל להוציא להם ספרים רבים בנושאים: כיצד בן נח מתפלל, מה הוא עושה במועדים, וכן כיצד ללמוד את התורה.ספר מועדי ישראל - משמעות החגים לאומות העולם. ספר הפרשיות - פירוש לבני נח 

לעומת זאת, הרב משה שטרנבוך מהעדה החרדית סבר כי אין לעודד לא-יהודים לקיים את שבע מצוות בני נח, במיוחד כשמדובר בנוצרים. לטענתו אין זה מעשי להציע להמונים לעזוב את הנצרות, והאמונה הנוצרית עצמה היא בגדר "עבודה זרה" האסורה לבני נח, ולכן אף אם ישמרו מצוות אחרות לא ניתן להציג זאת כשמירה על מצוות בני נח. לטענתו הצגה כזו של הדברים תהווה לגיטימציה לעבודה זרה, הטעיית האנשים כלפיהם היא מופנה, וזיוף של עמדת היהדות. הרב שטרנבוך הוסיף וטען שהרביית זכויות רוחניות לעמים האחרים עלולה להזיק לעם ישראל. עם זאת, הוא לא התנגד "להשפיע עליהם לחיות חיי צדק ויושר", כל עוד אין הדבר מוצג כשמירת מצוות בני נח.

מחויבות היהודים לסייע לגויים לחיות חיי מוסר על פי התורה, נהגתה כבר על ידי משה מנדלסון, ובעת החדשה פרופ' יהושע השל בתנועה הקונסרבטיבית, כמצוות תיקון עולם - הערך המרכזי והחשוב ביהדות, לשיטתם.

 פוסקים מהציונות הדתית 
לדעת הרב אורי שרקי, ישנה שליחות לאומית-דתית-אוניברסלית לעם ישראל להדריך את בני אומות העולם כיצד לקשר את חייהם עם הקב"ה כגויים, ובכלל זה בקיום שבע מצוות בני נח. בהדרכת רבו יהודא ליאון אשכנזי, ובעקבות פניות של אישים שאינם יהודים מרחבי העולם, הוא הקים למטרה זו את ארגון "ברית עולם" במסגרת זו פועלים עשרות קהילות של בני נח ברחבי העולם, וחובר עבורם סידור תפילה וקיצור שולחן ערוך מותאם.

הרב ישראל אריאל עודד את הקשרים עם כת המקויה היפנית, וראה בהם מקיימי שבע המצוות. כך גם הרב בני אלון שקבע שהנוצרים האוונגליסטים, איתם היה בקשר פוליטי וכלכלי, אינם עובדי עבודה זרה, ומקיימים את שבע המצוות. הרב דניאל שפרבר כתב ספר על הבודהיסטים, אשר לדעתו מקיימים את שבע המצוות.

אחד מיוזמי חידוש הסנהדרין בירושלים, בראשות הרב עדין אבן ישראל בה'תשס"ז (2007) היה ונדל ג'ונס מייסד ארגון "בני נח" המאמינים שיש להפיץ את קיום מצוות בני נח בעולם. בכנסים שלהם השתתפו מנהיגים דתיים מדתות שונות הרואים עצמם מחויבים לקיום שבע המצוות, דוגמת האחמדים. אב בית הדין של הסנהדרין החדשה רואה בה בעיקר כלי לקשר עם אומות העולם המעוניינים לשמור את שבע מצוות בני נח.

 בברית החדשה 
בנצרות הקדומה, בשלב בו התפצלה מהיהדות, היה ויכוח האם ובאיזו מידה מאמינים שאינם יהודים צריכים לשמור מצוות. במועצת ירושלים , שהתכנסה כעשרים שנה לאחר צליבת ישו ותועדה בברית החדשה, נפסק:

קיימת הקבלה בין האיסורים המוזכרים, ובין האיסורים על עבודה זרה, רצח, אבר מן החי, וגילוי עריות (בהתאמה) שבשבע מצוות בני נח, ויש הרואים בכך עדות מוקדמת לקיומו של הרעיון.

לקריאה נוספת
 הרב משה ויינר, שבע מצוות השם, הספר בסגנון השולחן ערוך ע"פ שבע מצוות בני נח. הספר מתייחס גם לבודהיזם, וללימוד קבלה.
 יואל שוורץ, האמנת בני נח, המאורע ההיסטורי של קבלת מנהיגי בני נח את סמכות הסנהדרין החדשה, ירושלים תשס"ו.
 Law and the Noahides: law as a universal value, by Nahum Rakover, Jerusalem 1998

קישורים חיצוניים

 שבע מצוות בני נח באתר דעת
 שבע מצוות בני נח - במגוון שפות מהרב יואל שורץ.
 אלכסנדר קליין, על מקורן של שבע מצוות בני נח, באתר אוניברסיטת בר-אילן
 7 מצוות ל-70 אומות, אתר של חסידי חב"ד מהזרם המשיחיסטי להפצת 7 המצוות.

 מצוות דינים בבני נוח, בתוך: שלטון החוק, מאת נחום רקובר, ירושלים תשמ"ט, שער ראשון
 הרב יוסף שמחה גינזבורג, שבע מצוות בימינו בעלון שיחת השבוע







 Pinchas Polonsky, Golda Akhiezer. Bnei Noah: History, Theory, and Practice

הערות שוליים

*
קטגוריה:סיפורי ספר בראשית
קטגוריה:גוי (יהדות)
קטגוריה:מצוות הנוהגות בזמן הזה
קטגוריה:מושגים ביהדות
קטגוריה:פרשת נח
קטגוריה:מסכת סנהדרין