הגשש החיוור

הגשש החיוור היה הרכב קומי-מוזיקלי שפעל בענף הבידור הישראלי במשך כ-37 שנים. חברי הלהקה היו גברי בנאי, שייקה לוי וישראל פוליאקוב, המכונים גם "הגששים".

את הלהקה הקים האמרגן והמפיק אברהם דשא (פשנל) שהיה ההוגה, המייסד והמוביל שלה לאורך כל שנות פעילותה. פשנל, שהיה ידוע במקוריותו בבחירת שמות, הוא גם שהעניק להרכב את השם "הגשש החיוור". לדברי דן אלמגור, שם הלהקה נלקח מן הספר "המוהיקני האחרון" מאת ג'יימס פנימור קופר (פירוש אחר רטרואקטיבי לשם זה התייחס ליחידת הגששים של צה"ל, אשר מרבית חבריה ממוצא בדואי).

ההרכב הותיר חותם בל יימחה על התרבות הישראלית, יצר דפוס תרבות שהשפיע על הלשון העברית ועל סגנון החיים שנגע כמעט לכל פרט בחברה הישראלית ואף זכה בפרס ישראל עבור תרומה לחברה (ה'תש"ס).

במעמד מתן הפרס נאמר כי השלישייה:

שמאל|ממוזער|230px|הגשש החיוור בעת הקלטה לטלוויזיה
ממוזער|231x231 פיקסלים

היסטוריה
שלושת חברי הלהקה, גברי בנאי ("גברי"), שייקה לוי ("שייקה") וישראל פוליאקוב ("פולי"), היו בוגרי להקת "התרנגולים", אשר פעלה בשנות השישים בהדרכת נעמי פולני.

ב-1963 החליט האמרגן אברהם דשא (פשנל) לקחת את השלושה (לאחר שחנן גולדבלט סירב להצעה להצטרף כחבר הרביעי) תחת חסותו ולהקים להקה ייחודית לעומת מה שהיה מוכר עד אז. התכנון הראשוני היה לשלב בין השירים מערכונים קצרים כקטעי אתנחתא, אך כעבור זמן מה הסדר התחלף והמערכונים היו אלה שהיוו את העיקר, לאחר הצלחת הלהקה כלהקת בידור קומית המצליחה במדינה.

תוכניתה הראשונה של הלהקה, "שמחת זקנתי" (1964) בוימה על ידי שייקה אופיר. בהמשך הדרך ביימו את השלישייה נסים אלוני, יוסי בנאי ומוטי קירשנבאום.

מוזיקאים רבים כתבו לשלישייה, בהם: יאיר רוזנבלום, נעמי שמר, אריה לבנון, יצחק גרציאני, אריאל זילבר, קובי אשרת ודני סנדרסון.

משכנה של הלהקה היה בהתחלה במועדון "הסנטר הכפול" ביפו, אחר כך במקומות שונים, בהם קולנוע דקל בתל אביב, קולנוע רמה ברמת גן, ובסוף דרכם קולנוע מקסים בתל אביב. השלישייה העלתה לאורך שנותיה עשרה מופעים, ביניהם "תוכנית ד'" (שהייתה תוכניתם השנייה), "קנטטה לשווארמה", "קרקר נגד קרקר", "בעבור חוקן דולרים" והצגתם האחרונה "כוסות רוח".

הגששים הופיעו בעשרה סרטים הבולטים שבהם הגששים שיחקו את הדמויות הראשיות היו: מוישה ונטילטור (1966), השכונה שלנו (1968), גבעת חלפון (1976, הסרט הידוע ביותר בו השתתפו) שלאגר (1979), והקרב על הוועד (1986).

ב-1975 יצא לאור "ספר הזהב" של הגשש החיוור, שהכיל את תמלילי חמש התוכניות הראשונות של הלהקה. הספר שימש סיכום דרכה של הלהקה עד אז, בהגיעה למצוות (13 שנים), וחברי הלהקה ביטאו אז כי הלהקה הגיעה, כנראה, לסוף דרכה. למרות זאת, פעילותה של הלהקה נמשכה, אף כי שכיחות העלאת תוכניות חדשות בשנים הבאות הייתה נמוכה יותר.

"הגששים" הופיעו גם בקהילות יהודיות בעולם. בארגנטינה "הגששים" הופיעו בקהילות היהודיות במערכונים ביידיש כגון "המכונית המגויסת". אברהם גוֹפְלַט (בעברו שחקן תיאטרון, עיתונאי, סופר ואביו של יוסי פלג, שהיה מנהלה האדמיניסטרטיבי של הלהקה), לקח על עצמו את המשימה, תרגם את המערכונים ליידיש ולימד את הגששים לדבר בגששית יידישאית.

בבחירות ב-1984 הציגה השלישייה מערכונים בתשדירי התעמולה של המערך, שהיוו עימות קומי לספי ריבלין בתשדירי הליכוד. תשדירים אלו אוזכרו במערכון "מִגרש השדים", בו גילם פולי את עצמו.

חברי הגשש החיוור השתתפו גם בפרסומות קומיות, ברוח מערכוניהם, לחברת המשקאות הקלים קריסטל בשנות השמונים ("החום בוטל, שותים קריסטל") ולטוטו בשנות התשעים ("מעכשיו החשבון שלך מוגבל... מוגדל!").

שלישיית "הגשש החיוור" לקחה את פעילותה ברצינות שהתבטאה בחזרות ובמופעים עצמם. הם לא העלו מופע מבלי שהיו משוכנעים שמיצו את הכול כדי שיהיה בנוי היטב מבחינת הטקסטים והחומר המזומר. כאשר גברי בנאי נשאל, מהו לדעתו סוד ההצלחה של הלהקה, ענה כי לדעתו היו אלה שני דברים: ההתמדה והעיקרון שקיבלו ממי שהדריכה אותם ב"תרנגולים", נעמי פולני, שתמיד אמרה: "צריך להסתכל על טובת העניין" וכך הם עשו, תמיד העדיפו את העבודה הקבוצתית והזניחו קטעי סולו, הן בשירים והן במערכונים.

בשנת 2000 התפרקה הלהקה בשל החלטתו של שייקה לוי להפסיק את ההופעות ואת החבורה וגם בשל עייפות ומיצוי של שנים כלהקת בידור קומי והרכב מוזיקלי. התפרקות הלהקה הגיעה בצורה מוסכמת של שלושת חברי הלהקה. השלישייה נפרדה ממעריציה במופע "גשש ולהתראות" שעלה בערב יום העצמאות באותה שנה, יום לפני קבלת פרס ישראל, שקיבלו שלושת חברי הלהקה.

ב-30 באוקטובר 2007 הלך לעולמו ישראל פוליאקוב. יום לאחר פטירתו הוצג ארונו בתיאטרון הקאמרי ונערך מופע לזכרו בו שרו שייקה וגברי את השיר "פנס בודד", כאשר בין המיקרופונים של השניים ניצב מיקרופון ריק. בעקבות פטירתו של פוליאקוב הודיע אסי דיין בטור אישי בידיעות אחרונות על דחיית הוצאתו של סרט ההמשך שתוכנן ל"גבעת חלפון אינה עונה" ל"אחרית הימים", כדבריו.

ב-2013 הוצגו בפסטיגל שירים ומערכונים של השלישייה כמחווה.

ב-2014, לרגל 50 שנה להקמת הגשש החיוור, ערך ערוץ yes קולנוע ישראלי את "העולם מצחיק אז צוחקים" - פרויקט שידורים חגיגי שכלל את כל סרטי הגשש החיוור, שידור יומי של מיטב המערכונים והשירים וחומרים ארכיונים נוספים ונדירים שחלקם לא שודר.

בראשית 2018 הופיעו גברי בנאי ושייקה לוי בערב של עמותת "מרכז טל" למען צעירים חולי סרטן, כאשר פולי "מצטרף" אליהם בהולוגרמה.

"החיים על פי הגשש החיוור" – סדרה דוקומנטרית, המשלבת בין קטעי ארכיון של הלהקה וראיונות עכשוויים עם בנאי ולוי, שודרה באפריל 2023 בערוץ HOT8.

תרומת הלהקה לחברה הישראלית
ההרכב נחשב לאחד מהבולטים והחשובים בתולדות התרבות הישראלית. מערכוני הלהקה הפכו נכס צאן ברזל של התרבות והלשון הישראלית. השפה המיוחדת של הלהקה, ה'גששית', הפכה חלק מהשפה העברית המדוברת, או מה שמכונה הסלנג הישראלי.

בין השאר העלו מערכוני הלהקה תרומות בדמות מונחים כמו "ישראבלוף", "הצ'ופצ'יק של הקומקום", "זרבוביתי, זרבוביתך..." ו"בוטיק ספרים". מטבעות לשון כמו "דבר אוטוסטרדה", "שאל בני ונען!", "היה מנוע?", "דייג אוהב דגים?", "מה שבע? מה כמה?", "למה? –מה?!", "חם בטבריה!", "טרם הספיקותי", "תכין לי איזה טורקי קטן", "אתה הבנת את זה, ברוך?", "מה תאמר על הבושה?!", "תהיה גבר, תשפיל את עצמך!", "הלו, זה רדיו?" ו"מי צריך לומר שלום, זה שעולה או זה שיורד?"' או שמות ייחודיים, כמו "הסופר א.ב.ג.ד.ה.ו. מנחם", "מיקי בר קיקי", "מנדלה מוכר ספרים בהנחה", "נחצ'ה", "נשרקה", "נצחיה", "רפי לירי" "גברת זליבנסקי" ו"גברת מועלם", "אברהם אדיבי" ואחרים.

בשנת 1976, במלאת 13 שנה לגששים, שודר בטלוויזיה חידון בקיאות על שירי ומערכוני הלהקה, שהיה ערוך בנוסח חידון התנ"ך, כמחווה לתרומתה התרבותית של הלהקה להווי והשפה הישראלים. את החידון כתב, ערך והפיק יוסי פלג, שהיה מנהלה האדמיניסטרטיבי של הלהקה 15 שנים (ושותפו של פשנל בתיאטרון העממי).

בשנת 1992 נערך מצעד מערכוני הגששים, ביוזמת "ידיעות אחרונות" ורשת ג'. 27,000 ישראלים השתתפו במבצע "הגשש החיוור - כל המערכונים" ודירגו את המערכונים האהובים עליהם: למקום הראשון הגיע המערכון "קרקר נגד קרקר", למקום השני הגיע המערכון "הכה את המומחה" ולשלישי - "המכונית המגויסת".

בשנת 2000 הוענק לחברי שלישיית הגשש החיוור פרס ישראל עבור תרומה לחברה. אחד מחברי השלישייה, ישראל פוליאקוב, אמר בתוכנית טלוויזיה לזכרו של אמרגנם פשנל, לאחר שזה לא זכה בפרס ישראל, כי בעצם גזלו מפשנל את מה שהיה ראוי לו יותר מכולם. "בלי פאשה לא היה הגשש"...הוא המציא אותו, הוא יצר אותו, הוא היה הלב שלו."

בשנת 2005 יצא לאור הספר "אז מה היה לנו שם?" בעריכת גברי בנאי, המכיל 200 ציטוטים קלאסיים ממערכונים, שירים וסרטים של השלישייה.

 שירים בולטים 
שירים שבוצעו על ידי הלהקה זכו להצלחה רבה בזכות המקצועיות שבאה לידי ביטוי בשילוב הקולי, העיבודים והתלבושות.

בשיר "איפה כל החבר'ה", שכתב עמוס קינן, מתוארת הירידה הגדולה מהארץ לפני מלחמת ששת הימים והנהירה לארץ במהלך המלחמה ולאחריה.

זכור במיוחד ביצוע השיר "מים לדוד המלך" שחיבר עקיבא נוף לפסטיבל הזמר, בו השלושה היו לבושים בחצאיות "תנ"כיות" קצרות וכאשר הרימו את ידיהם במהלך הפזמון, בצבצו תחתן תחתוניהם. מספרים שכאשר ראש הממשלה דאז, גולדה מאיר, הייתה אמורה לחזות בהופעתם, ביצעו השלושה את השיר בלי החצאיות, שכן המארגנים סברו שזה לא יהיה מכובד להופיע כך. לאחר ההופעה הביעה גולדה את התפעלותה מהם ושאלה: "אבל למה לא הופעתם עם החצאיות?". כביקורת לאלו שבקרו את ההופעה עם החצאיות, כתבה נעמי שמר את השיר "למה צחקה מיכל" על הלעג שהביעה מיכל כלפי דוד כשרקד לפני ארון הברית בהעלותו ירושלימה.

במהלך מלחמת יום הכיפורים ביצעו "הגששים", יחד עם נעמי שמר, את שירה "לו יהי", שהפך לאחד מסמלי המלחמה.

ב-1979 הקליטו אלבום שלם משיריה של שמר, בהם שירים שכתבה להם במיוחד כמו "יש לי חג", "אורחים לקיץ", "אחותי רוחמה" ו"תפוח בדבש".

בשנת 1984 ביצעה השלישייה את השיר הלאה שכתבה שמר במשדר מיוחד למען האגודה למען החייל.

שירים ידועים נוספים שלהם, שביצעו בהופעות כמעבר קומי בין המערכונים, היו "עובדים עלינו עבודה עברית" ו"שיר הטלפון".

אחד השירים הסאטיריים יותר של השלישייה הוא "אף אחד לא קם", אותו כתב ללהקה יוסי בנאי המלא אמרות שפר כמו "מי שקיבל צו קריאה חודשי לתשעים יום מילואים, ונהיה עצוב כי זה לא הספיק לו - שיקום. מי שהלך לשוק עם מאתיים לירות וחזר עם עודף - שיקום. אף אחד לא קם...".

מערכונים בולטים
המוסך (כתב: יוסי בנאי על פי אפרים קישון) - בעל המוסך סוייה (שייקה) מנסה לעזור לעוזרו סמי (גברי) ללמוד למבחני ההסמכה, בעזרת הפיאט של הקבלן הרומני קלראשו (פולי). הדמות של קלראשו קרויה על שם אנדריי קלראשו, שורד השואה מרומניה שהיה במאי של הופעות הגשש החיוור. משפטים זכורים: , , , , , . 
קפיטריה בטבריה (כתב: נסים אלוני) - שלושה זקנים טבריינים יושבים ומתווכחים על בניית קפיטריה בטבריה: , . המערכון שאב השראה מ"מחכים לגודו" של סמואל בקט, אלא שכאן ממתינה השלישייה ל"יוסף מהעירייה". משפטים זכורים: , , , , , , , , . . ציטוטים רבים מהמערכון הובאו בסרט העולם מצחיק של שמי זרחין.
דמויות הטבריינים של הגשש המשיכו למספר מערכונים נוספים כגון: מערכון שבו יוסף (שייקה) חזר בתשובה ומערכון מתוך ערב מחווה לחיים חפר שבו ישנה סאטירה לגבי השי לחג, כשבמערכון גברי וישראל קיבלו קומקום תוצרת יפן ואילו יוסף קיבל את ספר השירים של חיים חפר בתור שי לחג.
המכונית המגויסת (נסים אלוני, תרגום ליידיש: פשנל) - בו מתואר הווי השירות של אנשי מילואים לאחר מלחמת ששת הימים, המשרתים ביחידה צבאית שאפסנה מכוניות אזרחיות שגויסו בשעת המלחמה. אזרח בא לקבל את מכוניתו ומגלה כי היא פורקה לגמרי. משפטים זכורים: ,  ו. המערכון זכור גם בעקבות סיומו שהתווסף עם השנים. בסוף המערכון מספרים חברי הלהקה על אירוע בו תרגם פשנל את המערכון ליידיש. המערכון מסתיים בגרסה המתורגמת ליידיש של המערכון.
שמאל|ממוזער|250px|הופעה במערכון "שיח טבחים" מול חיילי צה"ל במלחמת לבנון הראשונה, ספטמבר 1982. אוסף דן הדני
שיח טבחים (יוסי בנאי) - מפגש של שני טבחים מילואימניקים ותיקים המעלים זכרונות מימי קום המדינה עם חייל סדיר. על פי המערכון, על סיר המרק בו בישלו הטבחים במלחמת השחרור ונמצא מאוחר יותר על ידי חיילי מלחמת ששת הימים, היה מרוח הכיתוב "ברוך ג'מילי".
שבת שלום (יוסי בנאי) - חכם מרדכי ואיזק הולכים להגיד שבת שלום למסייה לוי. הוא מצידו בדיוק קם משינה ומעוניין לספר להם על מה חלם. משפטים זכורים: , , , , , , , , , , , .
כבד אווז (דני רווה) - שמעון חמארה (גברי) מאושפז בבית החולים בעקבות הפרזה בשתייה חריפה. הרופא המנתח, דוקטור פליישר (פולי), קבע כי במקום הכבד שלו שהפסיק לתפקד יש להשתיל כבד אווז, אך לשם כך נדרש אישורו של האב (שייקה). משפטים זכורים: , , , , .
שחקן כדורסל (יוסי בנאי) - המערכון תיאר אב (סלים וארזה) המנסה ללמד את בנו (נשר) כבד הגוף והשמיעה את רזי הכדורסל ומאמן אותו בביתם (). כאשר מגיע מורו של הילד ומשוחח עם האב, מתגלה כי האב התלהב, ככל המדינה באותה תקופה, מניצחונה של מכבי תל אביב על צסק"א מוסקבה במסגרת גביע אירופה, ומעוניין להפוך את בנו לשחקן בקבוצה. כפי שאומר שייקה לוי בהקדמה למערכון בתקליטור התוכנית - התגובה הייתה כה נלהבת במדינה כתוצאה מהניצחון, והמערכון הציג את המצב בצורה מצחיקה ושנונה. משפט זכור:  , .
 קרקר נגד קרקר (יוסי בנאי) - על מריבות גירושין בין בני הזוג יורם קרקר (פולי) וברכה "ברברה" קרקר (גברי), המחלקים ביניהם את הרכוש וכל אחד מרגיש כנגזל כאשר איש ההובלה פליקס "הליקופטר" (שייקה) שהגיע להעמיס את הרהיטים מנסה לפייס ביניהם. המערכון נבחר בסקרים רבים למערכון הטוב ביותר של השלישייה. שם המערכון הוא פרודיה על הסרט "קרמר נגד קרמר". משפטים זכורים: "קודם היית על קוצים, אחר כך על גחלים, עכשיו אתה על סיכות. אה, תהיה קצת על הכיפאק", "תהיה גבר, תשפיל את עצמך! תהיה גבר! תהיה סמרטוט, תהיה גבר", , , , , , בראיון לערוץ קשת 12 גברי סיפר כי המערכון נוצר כאשר יוסי עבר דירה והוא היה צריך מישהו שיעביר לו אותה.

חתונת הדמים (יוסי בנאי) - מערכון המציג מפגש בין עדתי בעקבות חתונה מתוכננת: בין אב פולני ועני בשם סאשק פולק, לבת בשם עצמאותה, לבין אב עשיר בשם ויקטור מוחרקה לבן בשם ששון, ומתלווה אליו אחיינו פואד. האב והאחיין העיראקים שואפים לחתן את הזוג הצעיר באולמי בונבון, עם הליקופטר שיצניח את החתן והכלה, עם תזמורת החרקים ועם רקדנית בטן, לחרדת האב הפולני. משפטים זכורים: , , , . המערכון הלא-מוזיקלי הארוך ביותר- י19 דקות.
הכה את המומחה (יוסי בנאי ודן אלמגור) - מערכון המשמש פרודיה על תוכניות הרדיו, בה מוצגים קטעים של שאלות למומחים, ראיונות וכתבים. המערכון זכור במיוחד לאור הקטע בו נשאל מומחה ללשון כיצד נקרא . המערכון זכור גם בשל שמותיהם של המומחים השונים כגון אברהם אדיבי (נימוסים והליכות), אברהם חטף-פתח (לשון עברית) ודב ערב (המזרח התיכון). משפטים זכורים: , , , , .
 אמן כן יהי רזון (יוסי בנאי) - המערכון מציג את ציגלה בוחטה ופיקסלה קלציום, שני נוכלים המופיעים במספר מערכונים, אשר מחליטים לפתוח מכון הרזיה. למכון מגיע שוטר סמוי על מנת לבדוק אם יש להם את הרישיונות והידע המתאימים. משפטים זכורים: . .
 בעבור חוקן דולרים (דני רווה) - המערכון מציג את התקופה בה נאסר על אחזקת מטבע זר במדינת ישראל. במערכון שוב מופיעים ציגלה ופיקסלה, כשני אסירים משוחררים שאינם יודעים במה יעבדו לאחר שחרורם ומנסים למכור את שירותיהם למחזיקי דולרים. הם מציגים למר נאווי, מוכר גרעינים, שדוב ישמור לו על הדולרים, ומחזירים לו את הכסף בשקלים. שם המערכון הוא פרודיה על הסרט "בעבור חופן דולרים". משפטים זכורים: , , , , .
 המצילים של ש"ס (דני רווה) - מערכון המציג את מפלגת ש"ס ככופה את עצמה על החברה. במערכון משתלטת ש"ס על חופי ישראל, ועל המציל לדאוג על הפרדה בין גברים ונשים, שמירה על צניעות וכדומה. הדמויות במחזה הם המציל (ישראל פוליאקוב), השמש (גברי בנאי) ונציג מטעם ש"ס (שייקה לוי). משפטים זכורים: , , .
 ילד יצירתי (יוסי בנאי) - במערכון מוצגת משפחה בה ישנו ילד מורד, אשר אינו שומע בקול הוריו. במערכון משתתפים האב (ישראל (פולי) פוליאקוב) אשר מנסה ללא הצלחה לדכא את מרידת הבן ולהחזיר לעצמו את השליטה בבית, האם (גברי בנאי), אשר משוכנעת כי הילד בסדר, מאחר שהיועצת אמרה שיש לתת לילד להתבטא משום שהוא "ילד יצירתי", והילד (שייקה לוי) אשר שולט בהוריו. משפטים זכורים: , , , .
 פסטיבל שירי דיכאון (יהונתן גפן, עם לחנים של אריאל זילבר) – הפסטיבל נערך בבנייני האומלל בירושלים, והועבר לצופים באמצעות בכיין. המתמודדים קיבלו ציונים בסולם איוב, תוך התחשבות במצבם המשפחתי. משפטים זכורים: , , .
 שוק (בוטיק) הספרים (דן בן אמוץ) - מערכון המציג שני מוכרי ספרים המנסים להתפרנס ממכירת הספרים לפי צוואת אביהם, ובפגישתם עם קורא שמעוניין לקנות ספר עם תמונות. משפטים זכורים: , , , , , , .
 שירים, שערים וטכנאים (יוסי בנאי) - פרודיה על תוכנית הרדיו "שירים ושערים". במהלך המערכון עובר המנחה עמי פזגול (פולי בקריצה לעמי פזטל השדרן ואיש הספורט) מכתב לכתב (שייקה וגברי) במגרשים השונים ומקבל דיווח. המערכון זכור במיוחד בגלל הריאיון עם אוהד בית"ר ירושלים (גברי), שמאיים . במערכון ישנה גם פארודיה על סגנונו של השדר זוהיר בהלול המכונה במערכון "זוהר אלול". משפטים זכורים נוספים: , , , , .
אופסייד סטורי (יוסי בנאי ואפרים קישון) - שופט הכדורגל יהויכין פנדלוביץ' (פולי), תובע את שמעון כאסח (גברי), אוהד של בית"ר ירושלים, על התנהגותו הפרועה שפגעה בשופט הכדורגל נפשית ופיזית במשחק טעון נגד הפועל תל אביב. משפטים זכורים: , , , , .
 שביתת רעב (יוסי בנאי) - זוג אנשים שובתים שביתת רעב ואז חולף לידם אדם שאוכל פלאפל. משפטים זכורים: , , .
 כלא 6 (שייקה אופיר) - ריאיון עם "משורר" רפי לירי (גברי) המוצא את "השראתו" בכלא 6 הצבאי.
 כותב הבקשות (שייקה אופיר) - שרה, בתו של שייקה, ברחה "אצל האמא שלה" שהיא מצידה ברחה "אצל האמא שלה", ושייקה פונה לכותב בקשות (פולי) על מנת שיכתוב מכתב לשרה. המכתב מתחיל בניסוח משפטי, אך כשמסתבר שכותב הבקשות הוא דודה של שרה, הוא יוצא מכליו וכותב לה משפטים כגון "תתביישי לך, יה סוררת יה מלעונה!".
 המשמר האזרחי (דני רווה) - אזרח שמתלונן על שמירה במחסום באמצע הלילה מגלה שהשניים השומרים לצידו הם פועלים ערבים. משפטים זכורים: , , , , .
 מערכוני פרסומת למשקה "קריסטל" - בפרסומות אלה גילמו הגששים שני מבוגרים המוכנים לתת לתינוק אולר בתמורה למשקה, ראש מפלגה ושני מאבטחיו, כבאים או חזאית ללא תחזית שאומרים "החום בוטל - שותים קריסטל" (הסלוגן שהפך לפופולרי ומזוהה עם המותג).
 מבחן ללהקת הנח"ל (הגששים ופשנל) - שייקה מנסה את מזלו במבחן כניסה ללהקת הנח"ל. משפטים זכורים: , 
 מגרש השדים (דני רווה) - פולי (בתפקיד עצמו) מגיע למגרש מכוניות לקנות מכונית לאשתו ונתקל בקצת בעיות מיידי ברוך (שייקה) וסיסו (גברי), בעלי מגרש המכוניות. משפטים זכורים: , , , .
קדם אירוויזיון (יוסי בנאי) - הצמד ממערכון "כלא 6", רפי לירי האסיר (גברי) ואהרון לאפה הסוהר (פולי), מנסים להכין שיר לתחרות קדם האירוויזיון, לאחר שרפי איים להתאבד אם שירו לא יכנס לתחרות. למערכון זה חוזר גם הדוקטור למחול שהופיע במערכון "הסיידים", ליכטיג בר זוהר (שייקה). משפטים זכורים:  . 
מערכוני הטוטו - במסגרת הקמפיין של הטוטו שנעשה בשנות התשעים בכיכובם של הגשש נעשו מספר מערכונים שכללו בין היתר: בחור (גברי) שנתלה על מטוס של בחור עשיר (שייקה) והוא מעוניין ממנו לקנות את המטוס, בזמן שהוא והטייס שלו (פולי) רואים בבקשה זו הלצה. מנהל בנק (פולי) ועוזרו (גברי) מגלים שהלקוח שלהם (שייקה) התעשר, אדם שזכה בטוטו (שייקה) מבקש ממנתח פלסטי (פולי) שישנו את פניו, כשלאחר הוא לא מצליח למצוא משהו שיהלום את הלקוח, הוא מוצא את המוזה במנקה חלונות (גברי) ואופנוען (גברי) מבקש מבחור אחד (שייקה) ומאשתו (פולי) לקנות מהם את רכבם.
פרסומת לבנק לאומי - בפרסומת הזאת הגששים מגלמים את שודדי הבנקים, העובדים ואת הלקוחות.

תוכניות הגשש החיוור
 תוכנית  הצגת בכורה  בימויניהול מוזיקלי שמחת זקנתי 29 בנובמבר 1964 שייקה אופיר אריה לבנון תוכנית ד' 24 באפריל 1966 סינמה גשש 8 ביוני 1967 נסים אלוני יצחק גרציאני קנטטה לשווארמה 26 ביוני 1969 יאיר רוזנבלום קסיוס קליי נגד חלפון 5 ביולי 1971 יוסי בנאי יצחק גרציאני אופסייד סטורי 21 באוקטובר 1974 עובדים עלינו עבודה עברית 12 ביוני 1977 יאיר רוזנבלום קרקר נגד קרקר 19 ביולי 1980 בעבור חוקן דולרים 20 במרץ 1985 מוטי קירשנבאום אריאל זילבר כוסות רוח 30 באוגוסט 1991 יוסי בנאי קובי אשרת

סרטי קולנוע
מוישה ונטילטור (1966). בימוי: אורי זוהר.
פורטונה (1966). בימוי: מנחם גולן.
ארבינקא (1967). בימוי: אפרים קישון.
השכונה שלנו (1968) בימוי: אורי זוהר
המטרה טיראן (1968). בימוי: רפאל נוסבאום.
כל ממזר מלך (1968) בימוי: אורי זוהר.
הצד השני (1968) בימוי: אורי זוהר.
התרוממות (1970). בימוי: אורי זוהר.
גבעת חלפון אינה עונה (1976). בימוי: אסי דיין.
חמש מאות אלף שחור (1977). בימוי: שייקה אופיר. (הופיעו בתפקיד אורח בקטע קצר).
שלאגר (1979). בימוי: אסי דיין.
הקרב על הוועד (1986). בימוי: אבי כהן.

דיסקוגרפיה

משירי "הגשש החיוור"
 "אורחים לקיץ"
 "אחותי רוחמה"
 "אף אחד לא קם"
 "ארץ משגעת"
 "ביום יפה הכול יפה"
 "בלדה לגשש החיוור"
 "הבאנו שלום"
 "הדייג"
 "הלאה"
 "המנגינה היא שקובעת"
 "זאת שמעל לכל המצופה"
 "זמזם את החיים"
 "יעל"
 "יפות יפות"
 "יש אלוהים"
 "יש לי חג"
 "כולם חכמים כולם"
 "לו יהי"
 "למה צחקה מיכל"
 "מה הוא עושה לה"
 "מים לדוד המלך"
 "עובדים עלינו עבודה עברית"
 "עונות השנה"
 "פנס בודד"
 "שיר הטלפון"
 "שלכת"
 "סלסלה"

פרסים
 2000 – פרס ישראל למפעל חיים על תרומה מיוחדת לחברה ולמדינה.
 2013 – פרס על מפעל חיים במסגרת טקס פרסי אופיר.
 2013 – פרס על מפעל חיים במסגרת פסטיבל הסרטים הישראלי בלוס אנג'לס.
 2020 – פרס יקירי העיר תל אביב-יפו.

 לקריאה נוספת 
 א. דשא (פשנל) (עורך), הגשש החיוור: [ספר הזהב]; הקריקטורות של זאב, ירושלים: דפוס מפעלי ספרים ליצוא, 1975.
 אז מה היה לנו שם: "משפטים מחוזיים מאד" ממערכוני הגשש החיוור; ליקטו, ערכו וגיששו: גברי בנאי, בעז בנאי, בן שמן: מודן הוצאה לאור, תשס"ד 2004.

קישורים חיצוניים

 בלוג מעריצי הגשש החיוור כולל רשימת כל המערכונים, השירים, התוכניות וההקלטות


 מספר מערכונים של הגששים להאזנה ברשת


 מאמר על שפת הגששים מאת רוביק רוזנטל, באתר "נוסטלגיה און ליין"



לציון 50 שנה לגשש החיוור








 הערות שוליים 

*
קטגוריה:שלישיות קומיות ישראליות
קטגוריה:שלישיות מוזיקליות ישראליות
קטגוריה:ישראל: סאטירה
קטגוריה:זוכי פרס ישראל על תרומה מיוחדת לחברה ולמדינה
קטגוריה:זוכי פרס משה הלוי
קטגוריה:זוכי פרס אופיר: מפעל חיים
קטגוריה:משתתפי הפסטיגל
קטגוריה:משתתפי פסטיבל הזמר והפזמון
קטגוריה:משתתפי פסטיבל הזמר המזרחי
קטגוריה:פרזנטורים ישראלים
קטגוריה:מחדשי מילים וביטויים בשפה העברית