נחום גוטמן

שמאל|ממוזער|250px|קבריהם של נחום גוטמן ואשתו דורה בבית הקברות טרומפלדור, עליהם חקוקה חתימתו המפורסמת
שמאל|ממוזער|250px|לוחית זיכרון על ביתו של נחום גוטמן ברחוב אחד העם 136 בתל אביב
נחום גוטמן (15 באוקטובר 1898, טלנשטי, בסרביה – 28 בנובמבר 1980, תל אביב) היה צייר, מאייר, פסל וסופר ישראלי. חתן פרס ישראל לספרות ילדים לשנת תשל"ח (1978).

ביוגרפיה
ילדות ונעורים, 1980–1898
נחום גוטמן נולד בעיירה טֶלֶנֶשטי שבבסרביה (אז בתחומי האימפריה הרוסית, בימינו במולדובה), הרביעי מבין חמשת ילדיהם של ש. בן-ציון (אלתר גוטמן) ואשתו רבקה. ב-1903 עבר עם משפחתו לעיר אודסה, ושם למד עברית ב"חדר המתוקן" שפתח אביו הסופר. עם המורים בחדר המתוקן נמנה חיים נחמן ביאליק, שהפך בהמשך לידידו של גוטמן. את בית אביו פקדו בילדותו, בין השאר, אלחנן ליב לוינסקי, יהושע חנא רבניצקי, אלתר דרויאנוב, מאיר דיזנגוף ומנדלי מוכר ספרים. ביאליק היה הראשון לזהות את כשרון הציור שלו – כשהבחין בציורי הדמויות החולפות מול חלונו, שאותן צייר בילדותו על פיסות נייר.

באוקטובר 1905 עלה עם משפחתו לארץ ישראל. תחילה גרו בשכונת נווה שלום על גבול יפו. חמש שנים למד ב"בית הספר לבנות" בנווה צדק, שאביו שימש בו מורה. משפחתו של נחום גוטמן אף התגוררה בבניין בית הספר, בדומה למשפחותיהם של מורים אחרים בו, ובהמשך למד בבית הספר של "חברת עזרה", שגם בו לימד אביו. לאחר זמן עברה המשפחה לבית בן ארבעה חדרים ברחוב בוסתנאי שבנווה צדק.

הסופר ש"י עגנון היה מזכירו של אביו באותם ימים. בכתב העת שפרסם אביו, "העומר", פרסם לראשונה עגנון את הסיפור עגונות, שלפיו עברת את שם משפחתו מצ'צ'קס לעגנון. ב-1910 נפטרה אמו של גוטמן בטבריה, ונטמנה בעיר על ידי עגנון. זאת הסיבה שגוטמן לא צייר את דיוקנה של אמו, בניגוד לכל קרוביו האחרים. המשפחה עברה להתגורר באחוזת בית (ראשיתה של העיר תל אביב). אביו נישא מחדש לרופאת הילדים בת-שבע יוניס. לילדיו לא היה מקום בבית החדש, וסבתו של גוטמן הצעיר עלתה לארץ כדי לעזור בגידול המשפחה. גוטמן הילד החל ללמוד בגימנסיה הרצליה, ששכנה ברחוב הרצל, בצמוד לבית המשפחה. במקביל החל ללמוד ציור אצל הציירת אירה יאן.

מ"בצלאל" לאירופה, 1913–1926
בגיל 16 למד אמנות ב"בצלאל" אצל אבל פן וזאב רבן. זאת לאחר שפרופ' שץ בעצמו, לאחר שראה את ציוריו, האיץ באביו שיעזור את הגימנסיה ויעבור לבצלאל. במלאת לו 18 חזר לתל אביב, ונלווה לתושבים שגורשו ממנה, אך חזר כדי לשמור על העיר הריקה. בשלהי מלחמת העולם הראשונה התנדב, יחד עם מרבית תלמידי "בצלאל", לגדוד העברי. בשנים 1920–1926 למד אמנות בווינה, בברלין ובפריז. באותה עת יצר הדפסים רבים, כגון "איוב ורעיו". ב-1923 אייר את ספרי אביו "כתבים לבני הנעורים", שיצאו לאור בברלין וכן את ספר שירי הילדים "החליל" של שאול טשרניחובסקי. בכך החל פעילות ארוכה של איור ספרי ילדים, ונעשה חלוץ המאיירים של ספרי ילדים עבריים. בתקופה זו קשר גוטמן קשר קרוב עם פרידה פליגלמן, אנתרופולוגית יהודיה צעירה, שהיגרה מארצות הברית לאירופה. השנים שעשה בווינה, בברלין ובפריז נחשבות לשנים שעיצבו את יצירתו. קשריו הרומנטיים עם פליגלמן הסתיימו כשחזר לתל אביב, באביב 1925.

ארץ ישראל
לאחר שובו לארץ, ב-1926, ערך גוטמן תערוכות ציורים והשתתף בתערוכות אמני ארץ ישראל במגדל דוד. הוא השתייך, יחד עם ישראל פלדי, ראובן רובין וציונה תג'ר, לקבוצת האמנים של "אסכולת ארץ ישראל". נושאי הציור של חבריה היו ארץ ישראל, נופיה ואנשיה, והם נתנו דגש לצבעים העזים ולאור השמש הבוהק של הארץ. הם שאבו השראה מדמויותיהם של ערביי ארץ ישראל, והאמינו כי דמותם היא הקרובה ביותר לדמות תושבי הארץ העבריים מתקופת התנ"ך.

גוטמן הוסיף לאייר ספרי ילדים. בין השאר אייר את ספריו של חיים נחמן ביאליק ומספר רב של מקראות וספרי לימוד. מאות ספרים אוירו על ידו לאורך השנים, כולל ספריו שלו. בנוסף לפעילותו כצייר וכסופר, עיצב גוטמן את סמלה הראשון של העיר תל אביב, ועסק גם בעיצוב תפאורה להצגות תיאטרון.

ב-1928 נשא לאישה את דורה יפה, אחותו של כתריאל יפה, רב החובל של ספינת כ"ג יורדי הסירה. ב-1936 נולד בנם מנחם (חמי).

"דבר לילדים"
ב-1931 השתתף גוטמן בייסוד כתב העת לילדים "דבר לילדים", ובמשך 32 שנה היה הצייר הקבוע של השבועון. הוא אייר את שערי העיתון, את אלפי הסיפורים והשירים שפורסמו בו, וכתב ואייר סיפורים ורשימות בהמשכים, שלאחר מכן קובצו לספרים.

ב-1934 נשלח על ידי עיריית תל אביב לדרום אפריקה לצייר את דיוקנו של יאן סמאטס. לבקשת עורך "דבר לילדים", יצחק יציב, ניאות לשלוח מן הנסיעה יומן מסע מאויר, כתחליף לאיורים הרגילים שפרסם, מאחר שבמהלך הנסיעה לא יכול היה לאייר חומרים שלא היו לעיניו. יומן המסע, המשלב מציאות ודמיון, פורסם בהמשכים בשבועון, ובהמשך כונס לספרו הראשון, "בארץ לובנגולו מלך זולו".

מתעד ראשית תל אביב
במלחמת העצמאות נלווה גוטמן אל הלוחמים כצייר צבאי, ורישומיו ראו אור בחוברת "חיות הנגב".

מקום מיוחד בעבודתו לאורך השנים שמור למלאכת התיעוד שיצר לראשיתה של תל אביב. אביו ש. בן ציון נמנה עם 66 מייסדי שכונת אחוזת בית, וציוריו של גוטמן, שאותם צייר עשרות שנים לאחר מעשה, מקימים לחיים את מראה השכונה, קורותיה, אנשיה ובתיה. לרגל חגיגות היובל של תל אביב אסף גוטמן את זיכרונותיו וציוריו מראשיתה של העיר, והוציא לאור את הספר "עיר קטנה ואנשים בה מעט, סיפורים על ראשיתה של אחוזת בית, היא תל אביב". מועט מאוד התיעוד האותנטי על נושאים אלו, וזיכרונותיו המסופרים והמאוירים של גוטמן הם מקור מידע חשוב וזוכים לציטוט ולהתייחסות אצל העוסקים בתקופה.

בשנות ה-50 זכה גוטמן להכרה בין-לאומית: ציוריו הוצגו במוזיאונים הנחשבים בעולם, והוא ייצג את ישראל בביאנלות בינלאומיות. כן זכה בעיטור כריסטיאן אנדרסן לספרות ילדים ונוער על ספרו "שביל קליפות התפוזים". יקיר העיר תל אביב-יפו לשנת 1976 וחתן פרס ישראל לספרות ילדים לשנת 1978. לרגל יום הולדתה ה-116, פרסם מכון גנזים דף בכתב ידו של גוטמן מתוך "שביל קליפות התפוזים". לעיון בדף הטיוטה של גוטמן, ראו כאן.

ב-1966 הכין פסיפס גדול ממדים המתאר תמונות מחיי תל אביב. הפסיפס נמצא על קיר באולם הכניסה המערבי למגדל שלום. ב-1976 עיצב פסיפס נוסף, פסיפס תולדות תל אביב, המתאר את תולדות העיר על שלושה לוחות גדולים ועוד 15 תמונות. פסיפס זה הוצב במקור בחזית בית העירייה הישן בכיכר ביאליק, אך הועבר וניצב כיום בחזית מגדל רוטשילד 1.

נחום גוטמן נפטר בתל אביב ב-28 בנובמבר 1980, ונטמן בבית הקברות הישן ברחוב טרומפלדור בעיר. ב-1998 נפתח בשכונת נווה צדק בתל אביב מוזיאון נחום גוטמן לאמנות, שבו מוצגות יצירותיו המקוריות בשמן, באקוורל וברישום.

ב-1971 יצר הבמאי יונה זרצקי סרט על נחום גוטמן ואמנותוזריצקי, יונה. נחום גוטמן - ארכיון שפילברג האוניברסיטה העברית, 1971.

ב-2007 יצא להקרנות בבתי הקולנוע סרט האנימציה הארוך "בין חולות ושביל קליפות", לפי תסריט של דיתה גרי, שנכתב על פי סיפורים וציורים מאת גוטמן.

 ציורי העיר טבריה 
גוטמן צייר מספר רב של יצירות בנושא העיר טבריה וסביבתה. גוטמן נהג לצייר נופים מהעיר טבריה או הכנרת, שילב בנופים שלו גם אדריכלות מקומית ודמויות סכמתיות שמייצרות תנועה ותחושה של חיים. כמו ביצירותיו האחרות, סגנונו האמנותי היה נאיבי תוך שהוא עושה שימוש בצבעוניות המתארת עבור הצופים את החום הארצישראלי. כחבר באסכולת ארץ ישראל, ציורי הנוף של גוטמן מגלמים בתוכם לא רק ממד אסתטי אלא משמשים גם להנחלה ולחיזוק של אידאולוגיית ישוב הארץ והקמת מדינה יהודית.

שתי יצירות מרכזיות של גוטמן מתוארכות לשנת 1928, שנה לאחר שנבחר זאכי אלחדיף לכהן כראש עיריית טבריה והיה לראש העיר היהודי הראשון בארץ. שנים אלה היו משמעותיות עבור היישוב בטבריה שהיה היישוב הראשון בארץ בעל רוב יהודי. היצירה "נוף בטבריה" משנת 1928 היא ציור של שמן על בד אשר מתאר את הנוף באזור טבריה, ניתן לראות בציור דימוי של כפר הנמצא למרגלות ההרים הצמודים לכנרת. בנוסף, האמן צייר מבנים מאבן חומה, אדמה בתולית בצבע זהוב, עצים ירוקים ואת ימת הכנרת הכחולה. ישנם דימויים זעירים של תושבי הכפר שמנהלים את חייהם בכפר, האיש הרכוב על גבי החמור והנשים שנמצאות בתוך מבנה האבן. משיכות המכחול נראות ארוכות ומעוגלות, משטחי הצבע הם אחידים והנוף מתואר בצורות פשוטות ונאיביות. בנוסף, צבעי הציור הם צבעי אדמה (חומים, צהובים וכתומים) שמייצרים תאורה טבעית חמימה.אוספי מוזיאון ישראל, ירושלים, "נחום גוטמן".

יצירה נוספת בנושא טבריה נקראת "שבת בטבריה" משנת 1928, ציור של שמן על בד, ניתן לראות את המדרגות האנכיות אשר יוצרות “עמוד שדרה” שמוליך את העין מהחצר התחתונה כלפי מעלה ולחוף. הסירה והזוג בטיילת יוצרים איזון צורני תחושת זרימה. האמן בחר להשתמש בקווי מתאר ברורים אך מרוככים ובצורות בסיסיות עם פרטים דקורטיביים קטנים. הדמויות מצוירות בהפשטה מסוימת ומהוות תרומה לאווירת החיים ביצירה בציור זה מציג גוטמן דימוי שופע ופורה של האזור. הנוף הוא נושא היצירה ולא הדמויות האנושיות שמוצגות קטנות ומרוחקות עד שקשה ניתן להבחין בהן. יצירות אלה כמו אחרות המתארות את האזור מדגימות את עניין הרב של נחום גוטמן בנושאים הקשורים להיסטוריה היהודית וליישוב היהודי המתחדש.

רשימת פרסומים
ספרים
 1939 בְּאֶרֶץ לוֹבֶּנְגּוּלוּ מֶלֶך זוּלוּ מסע הרפתקאות באפריקה (דבר)
 1942 ביאטריצ'ה או מעשה שתחילתו חמור וסופו ארי דורס (עם עובד) הסיפור נדפס לראשונה ב"דבר לילדים" ב-1938. החל מן המהדורה בשנת 1958 יש הבדל בין השם על הכריכה לבין השער הפנימי; כאשר על הכריכה "ארי דורס" ובשער "ארי טורף".
 1942 "עשרה סיפורים לקטנים", ביחד עם: משה טבנקין, מרים ברטוב, ו-דליה רביקוביץ (הוצאת הקיבוץ המאוחד, דרור)
 1944 הרפתקאות חמור שכולו תכלת (מרחביה, הקיבוץ הארצי)
 1946 החופש הגדול או תעלומת הארגזים (פרס למדן)
 1950 סיפורים מצוירים (ספרית פועלים, הקיבוץ הארצי).
 1958 כאשר היית קטן: סיפור של אבא (ספרית דרור).
 1958 שביל קליפות התפוזים (עיטור אנדרסן) 
 1959 עיר קטנה ואנשים בה מעט: סיפורים על ראשיתה של אחוזת בית היא תל אביב (עם עובד)
 1964 לילדי ישראל שירים, ציורים (הוצאת דביר)
 1967 אלבום הניצחון - תצלומים היסטוריים ממלחמת ששת הימים
 1968 שתי אבנים שהן אחת (מערכות)
 1969 כל הרוצה להיות רב-חובל יקרא מעשה זה (הקיבוץ המאוחד)
 1970 "מרדכי לבנון: אמן ויצירתו", מחבר: דוד גלעדי, מראות לבנון: חיים הזז, אחרית דבר: נחום גוטמן, הוצאת עזבון מרדכי לבנון
 1978 אניית הכושים (כתר לי)
 1978 המרדף אחרי אבן הלגיון הרומי-שתי אבנים שהן אחת, הוצאת משרד הביטחון
 1978 סיפורים מצוירים - נחום גוטמן (ספרית פועלים)
 1979 תל אביב יפו - עיר חולות וים (אלבום, הוצאת מסדה)

 1986 אדם לעמלו, רישומים (ספרית פועלים)
 1986 מימיית הפלאים, ועוד שמונה עשר ספורים (כתר)
 2002 מעשה בשוטר, בסלט ובזנב פרה, סיפורים מצוירים (הוצאה מחודשת של סיפורים מצוירים)

מאמרים, עיתונות
  (מתוך: נחום גוטמן ואהוד בן עזר, "בין חולות וכחול שמיים", תל אביב: יבנה, 1980)
  (מתוך: נחום גוטמן ואהוד בן עזר, "בין חולות וכחול שמיים", תל אביב: יבנה, 1980)




ספרים באיורו
 חיים נחמן ביאליק, "דוד המלך בילדות: שלוש אגדות כתובות בידי ח.נ. ביאליק", הוצאת דביר, תל אביב, תרפ"ח, 1927
 היינריך היינה, "ארץ אשכנז: הגדה של סתו", תרגום: ש' בן-ציון, הקדמה ובאורים מאת דב סדן, דבר, תל אביב, 1938
 שאול טשרניחובסקי, "אשר היה ולא היה" (ספורים לילדים), יבנה תל אביב, תש"ב (1942)
 לוין קיפניס, "וכה אמר סבא", תל אביב: א.י. שטיבל, 1933 (יחד עם ברורית אונה)
 אשר ברש, "הנשאר בטולידה: סיפור היסטורי", הוצאת מסדה, תל אביב, תש"ג, 1942
 אשר ברש, "כעיר נצורה", הוצאת מסדה, תש"ה, 1944
 מירה מאיר, אני אוהב לציֵּר, תל אביב: ספרית פועלים, תשל"ג 1972. (זכה בציון לשבח מטעם האגודה הבינלאומית לספרות ילדים (IBBY)
 רפאל ספורטה, שלום, כוכב הערב: שירים לפעוטות, בן שמן: מודן, 2007
 חיים נחמן ביאליק, ויהי היום, תל אביב: דביר, תשל"ט
 חיים נחמן ביאליק, שירים ופזמונות לילדים, תל אביב: דביר, 1933
 חיים נחמן ביאליק, יהושע חנא רבניצקי, שמחה בן-ציון, ספורי המקרא לילדים נסדרו על ידי ח.נ. ביאליק, י.ח. רבניצקי וש. בן-ציון, הוצאת דביר, תל אביב, 1938
 אהוד בן עזר, בצאת ישראל ממצרים
 הגדה של פסח, תל אביב: יבנה, תשמ"ז 1987
 לוין קיפניס, בנתיב הפלא: ספור, 2012
 יצחק למדן, פואמה, רמת אפעל: קבוצות הבחירה של המחנות העולים, תשע"ב 2011
 צבי זוירי, הרפתקאות יובל: ועוד ספורים, תל אביב: משרד הביטחון – ההוצאה לאור, תשס"ח 2007
 דב קמחי, "ספר היובל של הסתדרות המורים תרס"ג-תרפ"ח (1903–1928), הוצאת הסתדרות המורים, שנת חמשת אלפים שש מאות שמונים ותשע ליצירה, 1928, (מהדורה מוגבלת של 2,000 העתקים), עטור ועיצוב כריכה - נחום גוטמן
 אשר ברש, "סיפורה של תל אביב", הוצאת מסדה
 זאב ז'בוטינסקי,"כתבים - שמשון", תורגם מרוסית בידי ברוך קרופניק, הוצאת משרד הבטחון
 איבאן אנדרייביץ קרילוב, "כלמשלי קרילוב", תרגום: חנניה רייכמן, הוצאת טברסקי, 1950
 לוין קיפניס, "על שתיים ועל ארבע: מעשיות על חיות ועופות", הוצאת דביר
 אנדה עמיר-פנקרפלד, "אני שר מאושר", הוצאת מסדה 1973
 נחום גוטמן, "חיות הנגב: ציורי הווי של לוחמינו", הוצאת עם עובד
 אברהם שוער, "שועל רמועל - סיפורי אגדה", הוצאת יבנה, 1942
 אהרון גלעדי, ביחד עם נחום גוטמן, "טעם ראשונים דגניה א', יובל השבעים דגניה א'", הוצאת דגניה א', 1981
יצחק דמיאל שוויגר,"ככה סיפרו לי שמלת השבת של חנהל'ה הקטנה", הוצאת למען הילד, 1938
 יצחק יציב, "במעגל הימים", הוצאת דבר לילדים, 1949
 אוריאל אופק, "שבע טחנות ועוד תחנה", הוצאת יהושע צ'צ'יק, תל אביב, 1969
 כל משלי קרילוב - תרגום- חנניה רייכמן, ציורים- נחום גוטמן 1949

ביוגרפיות וספרי אמן 
 נחום גוטמן: תערוכת יובל, ציורי שמן, צבע מים, פסלים, הוצאת המוזיאון 1969
כאלה היו, הוצאת מערכת הביטחון 1971
כחומר ביד היוצר - פסלוני החימר של נחום גוטמן, הוצאת כתר 1979
 נחום גוטמן, עריכה ומבוא: אהוד בן עזר, צילומים: ישראל צפריר, עיצוב גרפי: דורית שרפשטיין, מודן הוצאה לאור, 1997
 מזווית אחרת, הוצאת ידיעות אחרונות, 1998
לאה נאור, צייד הצבעים: סיפורו של נחום גוטמן, ירושלים: יד יצחק בן-צבי ('ראשונים בארץ'), תשע"ב, 2012
אבירמה גולן, נחום גוטמן (הישראלים), הוצאת צלטנר, 2019

השכלה
 1908 – גימנסיה "הרצליה", תל אביב
 1912 – אמנות, בצלאל, בית מדרש לאמנות ולמלאכות-אמנות, ירושלים
 1920-26 – אמנות, וינה, ברלין ופריז

הוקרה
 1938 – פרס דיזנגוף לציור
 1955 – פרס סיציליה לצבעי מים, הביאנלה לאמנות, סאן-פאולו, ברזיל
 1956 – פרס דיזנגוף לציור, על ציורו "מרכבה"
 1958 – פרס למדן לספרות ילדים (על ספרו "החופש הגדול או תעלומת הארגזים")
 1962 – עיטור כבוד על שם אנדרסן, האגודה הבינלאומית לספרות ילדים דנמרק (על ספרו "שביל קליפות התפוזים")
 1964 – פרס יציב לספרות הילדים
 1969 – פרס פיכמן לספרות ואמנות מטעם האיגוד העולמי של יהודי בסרביה
 1974 – דוקטור לשם כבוד, אוניברסיטת תל אביב, תל אביב-יפו
 1976 – יקיר תל אביב, עיריית תל אביב-יפו
 1978 – פרס ישראל לספרות ילדים

ראו גם
 ש. בן-ציון
 אסכולת ארץ ישראל

לקריאה נוספת
 יהודה האזרחי, נחום גוטמן, תל אביב: מסדה, 1965 (אלבום)
 אהוד בן עזר (עריכה ומבוא), נחום גוטמן, גבעתיים: מסדה, 1984 (אלבום)
 נורית גוברין, "פחד להחזיק בעט-כותבים" - בין נחום גוטמן לאביו, בתוך: 'דבש מסלע - מחקרים בספרות ארץ-ישראל', משרד הביטחון – ההוצאה לאור, תשמ"ט/1989, עמ' 344–354. ועוד שם לפי מפתח השמות.
גדעון עפרת, הפרדס הקסום: הדימוי האירוטי ביצירתו של נחום גוטמן, הוצאת מוזיאון נחום גוטמן, 2001
 רותי גוטמן, מרים ברושי (עורכות), נחום גוטמן: 1898–1980: ביבליוגרפיה, 2 כרכים, תל אביב: מוזיאון נחום גוטמן, 2003–2006. (כרך ב: מאמרי ביקורת על האמן ויצירתו)
 מירה מאיר, נחום גוטמן אוהב ציורים: בעקבות הספר אני אוהב לצייר", הוצאת משרד החינוך והתרבות
 תמר רותם, מעבר לים, רומן ביוגרפי, הוצאת שוקן, 2021
 יעל דורון, נחום גוטמן פינת ביאליק: דיאלוג בין ספרות לאמנות, הוצאת רסלינג, 2022

קישורים חיצוניים

 נחום גוטמן, באוספי מוזיאון ישראל

 נחום גוטמן, באתר ארופיאנה 
 אתר מוזיאון נחום גוטמן לאמנות

 גוטמן בבית – ציורים של נחום גוטמן באוספים פרטיים






 , 








  (מתוך "אלבום גוטמן", בהוצאת מסדה)
 מנחם רגב, עינו הבוחנת של נחום גוטמן, העלון למורי הביולוגיה, 1994
 בני מאיר, בעין בוחנת על עינו הבוחנת של נחום גוטמן, העלון למורי הביולוגיה, 1995




 , 5 באוקטובר 2010





 נחום גוטמן: ילדות, ציור, כתיבה, עיונים בספרות ילדים''' 29, תשע"ט
  נחום גוטמן חוגג יום הולדת 70, 1969, באתר ארכיון הסרטים הישראלי בסינמטק ירושלים



הערות שוליים

*
נחום גוטמן
קטגוריה:יהודים מבסרביה
קטגוריה:ישראלים ילידי האימפריה הרוסית
קטגוריה:אנשי העלייה השנייה
קטגוריה:מגורשי תל אביב
קטגוריה:בוגרי בצלאל, בית מדרש לאמנות ולמלאכות-אמנות
קטגוריה:סופרים ישראלים
קטגוריה:סופרים ביישוב
קטגוריה:סופרים כותבי עברית
קטגוריה:סופרי ילדים ונוער ישראלים
קטגוריה:סופרי מסע ישראלים
קטגוריה:ציירים ישראלים
קטגוריה:ציירים ביישוב
קטגוריה:פסלים ישראלים
קטגוריה:פסלים ביישוב
קטגוריה:אמני פסיפס
קטגוריה:מאיירי הגדה של פסח
קטגוריה:מעצבי במה ישראלים
קטגוריה:זוכי פרס ישראל לספרות ושירה
קטגוריה:זוכי פרס ישראל לשנת 1978
קטגוריה:זוכי פרס דיזנגוף
קטגוריה:זוכי פרס יציב
קטגוריה:זוכי פרס למדן
קטגוריה:זוכי פרס פיכמן
קטגוריה:זוכי עיטור אנדרסן
קטגוריה:בוגרות בית הספר לבנות (נווה צדק)
קטגוריה:יקירי תל אביב-יפו לשנת 1976
קטגוריה:מקבלי תואר דוקטור לשם כבוד מאוניברסיטת תל אביב
קטגוריה:נווה צדק: אישים
קטגוריה:סגל דבר
קטגוריה:אסכולת ארץ ישראל
קטגוריה:לוחמי הגדודים העבריים
קטגוריה:בוגרי גימנסיה הרצליה
קטגוריה:אישים שעל שמם פרס ספרותי
קטגוריה:תל אביב-יפו: אישים
קטגוריה:אישים הקבורים בבית הקברות טרומפלדור
קטגוריה:זוכי פרס אסתר רבינוביץ
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1898
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-1980