ז'אן-פרנסואה שמפוליון

ז'אן-פרנסואה שמפוליון (בצרפתית: Jean-François Champollion; 23 בדצמבר 1790, פיז'אק  שבצרפת – 4 במרץ 1832, פריז) היה פילולוג, היסטוריון ואגיפטולוג צרפתי שהתפרסם בזכות תרומתו לפענוח אבן רוזטה ובמיוחד כתב החרטומים המצרי. עבודתו פתחה את הדרך למדע האגיפטולוגיה המודרנית.

 ביוגרפיה 

ז'אן-פרנסואה שמפוליון נולד בפיז'אק, הצעיר מבין שבעה אחים. בגיל שמונה עבר לגרנובל, שם השלים את חוק לימודיו בהשגחת אחיו הבכור ז'אק-ז'וזף שמפוליון פיז'אק שהיה מורה ליוונית וספרן. הוא התמקד בעיקר בלימודי שפות עתיקות: לטינית, יוונית, עברית, אתיופית, ערבית, סורית, קופטית, פרסית, סינית ואשורית. הוא חילק את זמנו בין קולז' דה פראנס, המכון הלאומי לשפות ותרבויות המזרח, הספרייה הלאומית של צרפת והמשלחת המצרית שהייתה אחראית לפרסום הממצאים שהתגלו בחפירות הארכאולוגיות במצרים.

אבן רוזטה התגלתה בשנת 1799 על ידי חברי משלחת נפוליאון בונפרטה במצרים. על האבן חקוק צו מלכותי, שהוצא בממפיס בשנת 196 לפנה"ס מטעם המלך תלמי החמישי. הצו כתוב ביוונית עתיקה ובמצרית קדומה, בשני סוגי כתב שונים כתב חרטומים וכתב דמוטי. לאחר גילויה נפוצו העתקים ליתוגרפיים ויציקות גבס של האבן ברחבי אירופה בקרב חוקרים רבים אשר התחילו בניסיונות לפענח את הטקסטים השונים, לאחר שהובן בשנת 1799 כי מדובר באותו תוכן בשלושת סוגי הכתב.

בשנת 1802 התגבשה ההבנה שהכתב הדמוטי משתמש בסימנים פונטיים לאיות שמות זרים. בשנת 1803 תורגם במלואו הטקסט היווני. בשנת 1814 הראה תומאס יאנג כי בדומה לכתב הדמוטי, גם כתב החרטומים משתמש בסימנים פונטיים.

שמפוליון החל לחקור את אבן רוזטה בשנת 1808 מתוך העתק שנשלח אליו על ידי חבר. הוא אישר את פענוח הטקסט הדמוטי שבוצע בשנת 1802 על ידי הפלאוגרף השוודי יוהאן דויד אקרבאלד, תוך זיהוי סופי של חמישה עשר סימנים דמוטיים שנמצאו על אבן רוזטה. בפענוח הכתב הדמוטי הסתייע שמפוליון בידיעותיו בשפה הקופטית שכתבה נגזר מהכתב הדמוטי.

בהתבסס על עבודותיהם של קודמיו ועל חקר כתובות הירוגליפיות שנמצאו במקומות אחרים במצריים, פרסם שמפוליון בשנים 1822–1824 מספר מחקרים שהובילו אותו למסקנה כי הכתב ההירוגליפי הוא שילוב של אידאוגרמות וסימנים פונטיים, וששילוב זה משמש לא רק לכתיבת שמות זרים אלא גם לכתיבת מילים ילידיות במצרית עתיקה.

בשנת 1828 הצטרף למשלחת מדעית במצרים, במטרה להבין לעומק את התרבות המצרית העתיקה. העבודות שכתב בסיום הסיור תרמו רבות להבנת הכרונולוגיה של ההיסטוריה המצרית והדקדוק של השפה המצרית.

הוא הצליח למקם בזמן את האירועים השונים ובכך לסדר באופן כרונולוגי את שושלות המלוכה, על ידי השוואה בין הסגנונות האדריכליים, סוגי הכתבים והאלמנטים האיקונוגרפיים שנמצאו בחפירות הארכאולוגיות.

הניתוחים המפורטים שביצע לצורות הפעלים, כינוי הגוף וצורות דקדוקיות אחרות של הטקסטים ההירוגליפיים, כמו גם למבנים התחביריים, הניחו את הבסיס להבנת הדקדוק, המבנה והלוגיקה של השפה המצרית העתיקה.

ז'אן פרנסואה שמפוליון נפטר בשנת 1832, בגיל 41, מבלי שהספיק לסיים את מחקריו ולפרסם את כל כתביו. אחיו, ז'אק-ז'וזף שמפוליון פיז'אק, דאג לערוך ולפרסם את עבודותיו האחרונות, Monuments de l'Égypte et de la Nubie, Grammaire égyptienne, ו־Dictionnaire égyptien en écriture hiéroglyphique.

כל פרסומיו וכתבי היד שלו נמצאים בספרייה העירונית של גרנובל (צר').

 מוזיאון שמפוליון בפיז'אק 
המוזיאון הראשון המקודש לפועלו של ז'אן פרנסואה שמפוליון נפתח בשנת 1986 הודות למאמציה של העיר פיז'אק.

המוזיאון נפתח בבית משפחת שמפוליון אשר הוכרז בשנת 1973 בניין בעל חשיבות היסטורית.

בשנת 1999 החלה עיריית פיז'אק בפרויקט לשיפוץ והרחבת המוזיאון על פי תכנונו של האדריכל אלן מואטי. העבודה החלה בשנת 2005 והמוזיאון החדש, שקיבל את השם "כתבי העולם" (בצרפתית: Les Ecritures du Monde), נפתח בשנת 2007.

אוספי המוזיאון מספרים את היסטוריית הכתב כפי שהופיע באזורים שונים בעולם לפני 5,300 שנה. המוזיאון פרוס על ארבע קומות ושמונה חדרים.

בנוסף לתצוגות הקבועות הכוללות 600 חפצים ומסמכים, מציג המוזיאון באופן קבוע קונצרטים, הרצאות, הקרנות סרטים ומפגשי קריאה. תצוגות זמניות מאפשרות ללמוד בהרחבה על תרבויות המוצגות באוספים הקבועים.

 כיכר הכתבים 
כיכר הכתבים (בצרפתית: Place des Ecritures) נחנכה באפריל 1991 לרגל מלאת 200 שנה להולדתו של שמפוליון.

לכבוד מאורע זה הזמין בשנת 1990 משרד התרבות של צרפת יחד עם עיריית פיז'אק אצל האומן האמריקאי ג'וזף קוסות' (באנגלית: Joseph Kosuth), העתק של אבן רוזטה מוגדל פי עשרה. ההעתק המכונה "Ex Libris J. F. Champollion", בנוי מאבן גרניט שחורה מזימבבואה. הוא מכסה את כל ריצפת החצר הפנימית הנפתחת לרגלי בניין מוזיאון שמפוליון. האבן מחולקת לשלושה משטחים כאשר על כל משטח חקוק הטקסט המתאים ביוונית, ובמצרית באותיות דמוטיות ובכתב חרטומים. הציבור יכול להתהלך בחצר מעל האבן ולצפות בכתבים מקרוב, או לעלות במדרגות אל גינת הפפירוסים ולצפות בחצר מלמעלה.

בגומחה צדדית מוצגים תרגום הטקסט לצרפתית ומפה של הנילוס המראה את המקום בו נמצאה בשנת 1794 אבן רוזטה.

לקריאה נוספת
 סיימון סינג, סודות ההצפנה, הוצאת פרוזה, 2003, עמ' 264–283 (בעמודים אלו מתאר סינג את תהליך פענוח כתב החרטומים המצרי העתיק, דרכי החשיבה לפיצוח הכתב ותהליך הפיצוח עצמו בשיטת ה"תרמילים").

קישורים חיצוניים





הערות שוליים

קטגוריה:מדענים שעל שמם כוכב לכת מינורי
קטגוריה:אישים הקבורים בבית הקברות פר לשז
קטגוריה:ארכאולוגים צרפתים
קטגוריה:בלשנים ולשונאים צרפתים
קטגוריה:סגל קולז' דה פראנס
קטגוריה:כתב במצרים העתיקה
קטגוריה:אפיגרפים
קטגוריה:אגיפטולוגים
קטגוריה:חברי האקדמיה למדעים ולאמנויות של גטינגן
קטגוריה:צרפתים שנולדו ב-1790
קטגוריה:צרפתים שנפטרו ב-1832