אהוד בן גרא

אֵהוּד בֶּן גֵּרָא, לפי המקרא, היה השופט השני ששפט את ישראל בתקופת השופטים.
אהוד היה שמאלי, שנאמר: 

רקע

לפי המסופר ב, בני ישראל עשו הרע בעיני אלוהים, ובשל כך סייע ה' לעגלון מלך מואב להשתלט על שטחים בהם ישבו אחדים משבטי ישראל ולשעבד את יושביהם על מנת שיחזרו בתשובה ויעבדו את אלוהים.

במקרא עצמו מוזכרת "עיר התמרים", היא יריחו, כעיר שנכבשה על ידי המואבים, וכנראה השתלטו הם גם על שטחים קטנים מאוד בירדן, ועל אזור ההר בעבר הירדן המערבי. עגלון נעזר בעמלקים ובעמונים לשם כיבוש ישראל.

על פי המסופר, היו בני ישראל תחת שלטונו של עגלון במשך שמונה עשרה שנה. בני ישראל זעקו לה' בבקשת עזרה,  () להצילם מיד המואבים.

התנקשות בעגלון מלך מואב
360px|ממוזער|איור מאת פורד מדוקס בראון של אהוד מתנקש בעגלון
על פי המסופר בספר שופטים, אהוד נקט בפעולה נועזת כדי להציל את ישראל. הוא החליט להתנקש במלך מואב בארמונו, ולפתוח במלחמה מיד לאחר מכן.
אהוד הכין חרב פיפיות (חרב שלהבה חד משני צידיו), שהייתה קצרה מאוד, כדי שיוכל להחביא אותה מתחת לבגדיו. בגלל שאהוד היה שמאלי, הוא נשא את החרב בצד ימין וכך השומרים, שהיו בודקים אם יש חרב בצד שמאל, לא מצאו את חרבו. כתוצאה מכך יכול היה לגשת למלך חמוש מבלי שיעצרו בעדו.

אהוד נשלח בראש משלחת של בני ישראל להביא מנחה לעגלון. לאחר הגשת המנחה, אמר אהוד למלך שיש לו אליו דבר סתר כדי שעגלון ירחיק מעליו את השומרים. לאחר שהשומרים יצאו, אהוד אומר למלך שיש לו דבר אלוהים, והמלך קם מתוך כבוד לדבר ה' (מקימה זו זכה עגלון ורות צאצאיתו הייתה אם למלכות). אהוד התקרב אל המלך, שהיה שמן מאוד, ודקר אותו בביטנו באמצעות החרב, על שני להביה, והותירה בתוך בטנו. כדי שהמלך לא יזעיק עזרה, דחף אהוד את החרב עמוק עד ליציאת ה (חלק מהמפרשים טוענים שהכוונה היא לצואתו של המלך, בעוד שאחרים מפרשים שפירוש המילה הוא קצה המעי הגס), אשר הדיפה ריח עז של צואה. אהוד יצא אל המסדרון, נעל את הדלת ונמלט אל  (אזור בהר אפרים) לאחר שעבר את הגלגל. עבדי המלך ראו את אהוד נועל את הדלת, הריחו את ריח הצואה, והסיקו כי נעל אותה כיוון שהמלך עושה את צרכיו. משראו כי חלף זמן רב והמלך אינו פותח את הדלת, הם פתחו אותה וראו שהמלך מת.

המלחמה במואב

בינתיים הגיע אהוד אל הר אפרים, שם תקע בשופרו ופלש לשטח מואב יחד עם צבא גדול. אהוד בן-גרא וצבאו נלחמו במואבים, והכו בהם כעשרת אלפים איש. בעקבות הניצחון והמורא הגדול שהטיל אהוד על המואבים, שרר שלום באזור במשך שמונים שנה.

לקריאה נוספת
יאירה אמית, ספר שופטים - אמנות העריכה, ירושלים: מוסד ביאליק, 1992, עמ' 159-183

קישורים חיצוניים

פרשנויות שונות על סיפור אהוד בן גרא, באתר "929 - תנ"ך ביחד"
  ד"ר שחר ענבר ויותם שטיינמן, אהוד בן גרא - המושיע, בפודקאסט "עושים תנ"ך"
אבינועם ביר, "דבר אלוהים לי אליך" - לפשר פרשת אהוד, בכתב העת "מעליות כו", תשס"ו, עמ' 95
פרופ' יאירה אמית, אהוד בן גרא (שופטים ג, יב-ל), באתר "הספרייה הווירטואלית של מטח"


 יעקב קופל, אהוד בן גרא, באתר "יעקב קופל - מאמרים"

 אלי אשד, המתנקש הבודד: אהוד בן גרא באמנות בספרות ובקומיקס, בבלוג "המולטי יקום של אלי אשד"

הערות שוליים

קטגוריה:שופטים בתנ"ך
קטגוריה:מתנקשים פוליטיים יהודים
קטגוריה:מתנקשים פוליטיים בתנ"ך
קטגוריה:אישים משבט בנימין