יוסל בירשטיין

יוסל בירשטיין (24 בספטמבר 1920 – 28 בדצמבר 2003) היה סופר ומשורר ישראלי יליד פולין, כתב ביידיש ובעברית.

 קורות חיים 
יוסל בירשטיין נולד ב-1920 בעיירה הפולנית ביאלא פודולסק (שאותה הוא מרבה להזכיר בספריו). למד ב"חדר" והיה חניך של "השומר הצעיר". בשנת 1937, כשהיה בגיל 17, היגר לבדו לאוסטרליה. במלחמת העולם השנייה שירת במשך ארבע שנים בצבא האוסטרלי, יחד עם חברו הצייר יוסל ברגנר, שאותו פגש במשרדי ההגירה של "היאס" בוורשה, ואתו עשה את הדרך לאוסטרליה. משפחתו נספתה בשואה.

לאחר המלחמה עסק בעריכת ירחון לנוער יהודי, שהופיע בעברית, אנגלית ויידיש. התחתן בשנת 1941 עם מרגרט וייסברג, שבישראל נקראה בשם מרגנית. לזוג נולדו שתי בנות: חנה, שנקראה בישראל חנה ענבר (נולדה ב-1948 באוסטרליה), ונורית, שנקראה בישראל נורית שני (נולדה ב-1956 בישראל).

ב-1950 עלו בירשטיין ואשתו לישראל והתיישבו בקיבוץ גבת, שם היה בירשטיין רועה צאן במשך 11 שנה. בריאיון לציפי גון-גרוס סיפר כיצד התגלגל לעיסוק זה:

לאחר מכן עבר להתגורר בקריית טבעון ואחר כך בנוף הגליל (נצרת עילית דאז). עבד כפקיד בבנק הפועלים, והגיע לתפקיד של מנהל מחלקת השקעות (על רקע עבודתו זו נולד ספרו "המוטבים"). ב-1982 עבר להתגורר בירושלים. החל לספר סיפורים קצרים בגלי צה"ל, ולהופיע כמספר סיפורים ביידיש ובעברית ברחבי הארץ מטעם אמנות לעם, יחד עם בתו הציירת נורית שני. יוסל בירשטיין נודע באהבת האדם וחוש ההומור המעודן שלו ורבים מסיפוריו מעוררים חיוך.

ב-1949 פרסם קובץ שירה ראשון ביידיש, "אונטער פֿרעמדע הימלען", שיצא לאור במלבורן, ולווה ברישומים של יוסל ברגנר. לאחר שפרסם עוד כמה קובצי שירה, התמקד בירשטיין בפרוזה. סיפוריו מתאפיינים בהסתכלות אירונית על מצבו של האדם.

ספרו הראשון, "במדרכות צרות", פורסם ביידיש ב-1958, ובעברית ב-1959. היה זה הספר הראשון שיצא ביידיש על חיי הקיבוץ. בירשטיין כתב את רוב ספריו ביידיש, ובתרגומם לעברית הסתייע בנסים אלוני ובמנחם פרי. בנוסף עסק בתרגום מיידיש לעברית ומעברית ליידיש, וכן עבד בספרייה הלאומית באוניברסיטה העברית בירושלים, שם ניהל, בין השאר, את עיזבונו של משורר היידיש מלך ראוויטש. בירשטיין עשה שימוש בכתביו של ראוויטש בספר "פנים בענן". מרבית ספריו יצאו לאור במסגרת "הספריה החדשה".

הרומן האחרון שלו, "אל תקרא לי איוב", יצא בשנת 1995. הספר מגולל את סיפוריהם של אנשים הנודדים בין פולין, אוסטרליה וישראל - התחנות בחייו של בירשטיין.

יוסל בירשטיין נפטר בירושלים ב-28 בדצמבר 2003, בגיל 83, ונטמן בבית הקברות נס הרים שבהרי ירושלים.

לאחר מותו יצא לאור ספרו "סיפורים מאזור השלווה", על-פי כתב יד שנמצא בעיזבונו. בחלק מהסיפורים בקובץ זה ניכרת התמודדות עם המוות הקרב.
לכבוד יום הולדתו המאה יצא לאור קובץ נוסף של סיפוריו, העונה לשם: "ומאז רק סיפורים: סיפורים מן העזבון" (בר-אילן, 2020). הקובץ כולל סיפורים שנמצאו בארכיונו האישי או כאלו שפורסמו בבימות שונות, אך לא נכללו בקובצי סיפוריו הקודמים.

פרופ' מנחם פרי, המו"ל והעורך של ספריו, אמר על יוסל בירשטיין:

בשנת 2011 התסריטאית דיתה גרי כתבה את התסריט סיפורים רוקדים על פי ספריו "כתם של שקט" ו"סיפורים רוקדים ברחובות ירושלים", שיצאו לאור בהוצאת הספרייה.

יוסל בירשטיין זכה להערכה בישראל ובארצות אחרות, במיוחד בסין. ספריו זכו בפרס איציק מאנגר ליצירה ספרותית ביידיש, ובפרס ראש הממשלה לסופרים עבריים.

ארכיונו האישי שמור בספרייה הלאומית.

צרור בן 23 מכתבים שכתב למשוררת מירה מינצר-יערי, נמצא בארכיונה שבמרכז לוין קיפניס לספרות ילדים, במרכז האקדמי לוינסקי וינגייט.מרכז לוין קיפניס לספרות ילדים, המרכז האקדמי לוינסקי וינגייט

ספריו
במדרכות צרות, רומן מחיי הקיבוץ, עברית - מ’ רביד, תל אביב, התשי"ט 1959.

 ציפייה ועוד סיפורים, משרד הביטחון, תשכ"ו (1966).
 נסיעתו הראשונה של רולידר, ועוד שני סיפורים, מיידיש - נסים אלוני וי’ בירשטיין; עם שמונה רישומים מאת יוסל ברגנר, ספרית פועלים, תל אביב, תש"ל 1970.
סיפורים קטנים, ליקט אלכס זהבי, עיבד משה מנור, ירושלים, תשמ"ה 1985.
  הספר הראשון שכתב בירשטיין בעברית, על-פי סיפורים שכתב לתוכנית "שעתיים משתיים" בגלי צה"ל.






 ומאז רק סיפורים: סיפורים מן העזבון עורך - עמינדב רוטנברג, בר-אילן, 2020

ספריו ביידיש:

 אונטער פֿרעמדע הימלען (1949)
 אויף שמאָלע טראָטואַרן (1958)
 אַ מאַנטל פֿון אַ פּרינץ (1969)
 דער זאַמלער (1985)
 דײַנע געסלעך – ירושלים: קלײנע מעשׂיות (1989)
 אַ פּנים אין די וואָלקנס (2000)

פרסים
 פרס בימקו, הסיפור הטוב ביותר (הופיע ברבעון היידי "די גאלדענע קייט", תל אביב), 1954
 פרס "הקונגרס לתרבות יידיש בצרפת" על הרומן "במדרכות צרות", 1960
 פרס סטולר, (ארגנטינה) עבור הרומן "במדרכות צרות", 1959
 פרס חיפה ע"ש דוד פינסקי עבור "נסיעתו הראשונה של רולידר", 1976
 פרס יעקב פיכמן, תל אביב, 1983
 פרס ראובן ולנרוד, אגודת הסופרים העברים בישראל, תל אביב, 1986
 פרס ראש הממשלה, 1987
 פרס אטרן, מטעם הירחון "די צוקונפט" ניו יורק, 1988
 פרס הורביץ על הרומן "המוטבים", ירושלים, 1985
 פרס שלום עליכם מטעם "בית שלום עליכם" בתל אביב, 1989
 פרס איציק מאנגר, תל אביב, 1991
 פרס ראש הממשלה לסופרים עבריים, 1999

לקריאה נוספת
 מלך ראוויטש לאור מכתבים שבארכיונו, מסה שכתב יוסל בירשטיין, תורגם מיידיש, נדפס בגשרים, בריקן, א', תשמ"ג 1983.
 שחר פינסקר, בית ישן ארץ חדשה, "דווקא" 3, ספטמבר 2007.
 דורונה בן דור, "סימנים וקולות: האירוע ההיגוי של יוסל בירשטיין: מחקר השוואתי", הוצאת מזרח התיכון אפריקה - אוניברסיטת תל אביב, 1993.
 קובי נסים, "המגיד מירושלים", על: יוסל בירשטיין, דבר, דבר השבוע, 24 בינואר 1992.
 עמינדב רוטנברג, "אני מספר כי אני סיפור: היבטים אוטוביוגרפיים ביצירתו של יוסל בירשטיין; עיון במבחר מסיפוריו הקצרים", המחלקה לספרות עם ישראל, אוניברסיטת בר-אילן, 2021.

קישורים חיצוניים



 אתר אוסטרלי יהודי המוקדש ליוסל בירשטיין ויצירתו 

 רון בן יעקב, על ספרו של יוסל בירשטיין, "כתם של שקט", באתר האייל הקורא
 אסף ענברי, סיפורי הקיבוץ של יוסל בירשטיין,

  - על מכתב של יוסל בירשטיין על אביו




 קלייב סינקלייר, הספד, האינדיפנדנט, 12 בפברואר 2004 

מכּתביו:
 על אמת וחיקוי, סיפור קצר, אתר "דעת"




הערות שוליים

קטגוריה:בוגרי השומר הצעיר
קטגוריה:יהודים בצבא האוסטרלי
קטגוריה:עורכי עיתונים יהודים
קטגוריה:חבורת סימן קריאה
קטגוריה:מתרגמים ישראלים
קטגוריה:מתרגמים מיידיש לעברית
קטגוריה:מתרגמים מעברית ליידיש
קטגוריה:משוררי יידיש ישראלים
קטגוריה:סופרי יידיש ישראלים
קטגוריה:סופרים ישראלים
קטגוריה:סופרים כותבי עברית
קטגוריה:ספרני הספרייה הלאומית
קטגוריה:ספרנים ומידענים ישראלים
קטגוריה:מספרי סיפורים ישראלים
קטגוריה:בנקאים ישראלים
קטגוריה:עולים לאחר קום המדינה: 1948–1950
קטגוריה:זוכי פרס מאנגר
קטגוריה:גבת: אישים
קטגוריה:נוף הגליל: אישים
קטגוריה:ישראלים ילידי פולין
קטגוריה:אישים הקבורים במושבים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1920
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2003