יהורם (מלך יהודה)

יְהוֹרָם (או יוֹרָם) היה מלך יהודה ובנו של יהושפט. שלט על יהודה בשנים 851 עד 846 לפנה"ס כעוצר, ובשנים 846 עד 843 לפנה"ס כמלך.

 עלייתו לשלטון 
כאשר מת יהושפט, התחולל משבר בדרך לעלייתו של יהורם לשלטון:  (-ד).

זכותו של יהורם לשלטון הובטחה עוד בימי אביו, וככל הנראה גם שימש עוצר בין השנים 851 עד 846 לפני הספירה. אולם, מסיבה שאינה ברורה הוא הרג את אֶחיו. ייתכן שהיה כאן משבר אמון מצד יהורם, שחשד באחיו, או שהוא הושפע על ידי אשתו עתליה. אולם ייתכן כי הייתה חתירה מצד אחיו וחלק מהשרים.

 פעילותו הדתית 
יהורם הושפע מדרכי בית אחאב בשל נישואיו לעתליה בת אחאב. הוא נחשב לאחד ממלכי בית דוד שלא הלכו בדרך דוד אביהם, ועשו את הרע בעיני ה'; .. יהורם בנה במות הרי יהודה, והדיח את בני יהודה לעבודה זרה.. בשל פשעיו הוא ננזף באיגרת שנשלחה אליו מאליהו הנביא, ונאמר לו שכעונש יביא האלוהים נגף גדול בעמו בבניו בנשיו ובכל רכושו, והוא עצמו יינגף בחוליים רבים..

 המלחמה באדום ומרד לבנה 
עם עלייתו לשלטון, מרדה בו אדום, ועל כך במלכים ב ח, כ-כב (ובמקבילה בדברי הימים ב כא, ח-י):  (-כב).

אמנם לפי תיאור זה הצליח יהורם להנחיל תבוסה לצבא האדומי, אך לא לכבוש מחדש את אדום. עובדה זו תרמה להחלשת ממלכת יהודה בימי יהורם, משום שנפגע מקור פרנסה חשוב של הממלכה – סחר השיירות שעבר בארץ אדום ומכרות הנחושת בערבה. מנקודה זו החלה ממלכת יהודה להידרדר.

באותה תקופה מופיעה גם "פשיעת לִבְנָה" מתחת ידו של המלך, שמיוחסת לכך שהמלך "עזב את ה' אלוהי אבותיו" (). לבנה היא עיר בשטח יהודה, ולכן מרידתה מעוררת קושי. חלק מן הפרשנים מבארים כי תושבי לבנה, אף על פי שהיו משבט יהודה, החלטיו למרוד במלך. ייתכן שלבנה הייתה סמוכה לאדום, ותושביה הושפעו בכך ממעשה האדומים. רד"ק חולק על פירוש זה, ומציע שמדובר בעיר בארץ אדום ששמה לבנה, ולא בלבנה שבממלכת יהודה. לפי ספר יהושע, לבנה הייתה אחת מערי הכהנים (; ), מה שמעלה את האפשרות שכהני ה' מרדו בשלטונו של יהורם בשל פעולותיו כנגד האלוהים.

 הידרדרות הממלכה וסופו 
כמימוש העונש השמימי שהובטח בידי אליהו, פשטו על יהודה הפלשתים והערבים ופרצו עד בית המלך תוך שהם שובים את בניו, נשותיו וכל הרכוש. רק בנו אחזיהו (=יהואחז) נותר לפליטה (). ייתכן שהיה לדבר קשר להתערערות מערך ההגנה הדרומי של יהודה בעקבות מרד אדום.

יהורם מת "בתחלואים רעים". לאחר מותו לא שרפו את כלי תשמישו, כמנהג שהיה מקובל לגבי מלכים "וְלֹא-עָשׂוּ לוֹ עַמּוֹ שְׂרֵפָה כִּשְׂרֵפַת אֲבֹתָיו" (). בנו אחזיה מלך אחריו.

עדויות ארכאולוגיות
לפי השחזור המקובל, כתובת תל דן מזכירה את יהורם כאביו של המלך אחזיהו, שברציחתו מתפאר כנראה מחבר הכתובת.

קישורים חיצוניים

 הערות שוליים 

קטגוריה:מלכי יהודה
קטגוריה:אישים בתנ"ך המוזכרים במקורות חיצוניים
קטגוריה:יהודי המאה התשיעית לפנה"ס