חסיד אומות העולם

ב, התואר "חסיד אומות העולם" ניתן למי שאינו יהודי ופעל למען הצלת יהודים במהלך השואה תוך סיכון חייו, ללא קבלת תמורה. התואר ניתן בהתאם לחוק זיכרון השואה והגבורה – יד ושם משנת 1953. עד כה הוענק התואר לכ-28,000 אנשים (ראו טבלה להלן). מקור המונח הוא תיאור הלכתי לאינו יהודי ששומר שבע מצוות של בני נח.

הרעיון בבסיסו של הביטוי הזכאי לכאורה להיקרא "חסיד" במשמעות הנהוגה ביהדות. זאת, על אף העובדה כי הוא נמנה עם "אומות העולם", כלומר אינו יהודי.

בהלכה משמש התואר "חסידי אומות העולם" לגויים מאמינים המקיימים את שבע מצוות בני נח, ללא קשר להצלת יהודים.

 ההצלה וסיבותיה 
שמאל|ממוזער|150px|מדליה עשויה מכסף אשר הוטבעה על ידי "יד ושם" ומוענקת לחסידי אומות העולם (עוצבה על ידי נתן קרפ)
שמאל|ממוזער|150px|העיצוב הישן של המדליה שהוענקה לחלק מהחסידים
חסידי אומות העולם השתייכו לכל שכבות האוכלוסייה. היו בהם נוצרים מכל הכנסיות והכתות, מוסלמים, בני דתות אחרות ואנשים חילוניים; גברים ונשים מכל הגילאים. הם הגיעו מכל השכבות החברתיות, ובהם משכילים וחסרי השכלה, אנשי ציבור לצד מנהיגים ודמויות ידועות בחברה, עירוניים ואיכרים, מכל קצוות העולם ומכל המקצועות. היו להם מניעים וסיבות שונות שבגללן סיכנו את חייהם למען הצלת יהודים:
 יחסי שכנות טובים בינם לבין היהודים טרם המלחמה;
 מחאה נגד הנאציזם (ראו גם התנגדות גרמנית לנאציזם);
 מניעים הומניטריים של עזרה לאדם בצרה;
 שליחות דתית, שמירה על ערכי המוסר והאנושיות.
סיכון החיים היה כפול: הן מצד הגרמנים והן מצד שכניהם בני עמם מהפחד שילשינו עליהם. העונשים להסתרה היו חמורים, ואיימו על חיי המסתירים. במזרח אירופה הרגו הגרמנים לא רק את המסתירים אלא גם את בני משפחותיהם. במערב אירופה העונשים היו חמורים פחות, אולם גם שם התוצאות יכלו להיות טרגיות. אחדים מחסידי אומות העולם במערב אירופה נאסרו, נשלחו למחנות ונספו שם.
אזרחים מקומיים רבים באירופה סיכנו את נפשם למען הצלת יהודים. ישנם מספר סוגים של מעשי הצלה:
 הסתרת יהודים בבתי המצילים, בחוות, או במנזרים.
 המצאת ניירות מזויפים וזהויות בדויות.
 הברחה מעבר לגבול וסיוע לבריחת יהודים.
 הצלת ילדים, על ידי משפחות, מנזרים, וארגוני מחתרת שסייעו למצוא בתים לילדים.

 הענקת אות חסיד אומות העולם 
שמאל|ממוזער|250px|אנדרטת זיכרון ביער יופ וסטרויל לזכר חברי המחתרת ההולנדית שנספו במלחמת העולם השנייה
ממוזער|פסל חסיד אומות העולם האלמוני ביד ושם. פסל - שלמה זלינגר

 תנאים להענקת האות 
חוק זיכרון השואה והגבורה - יד ושם, תשי"ג (1953) שקיבלה הכנסת, הטיל על רשות הזיכרון להקים יד זיכרון "לחסידי אומות העולם ששמו נפשם בכפם להצלת יהודים". כל תיק של מועמד לקבלת אות חסיד אומות העולם נידון ונבדק בקפדנות ב, שבראשה עומד שופט מבית המשפט העליון, לאחר שתחילה נאסף החומר במחלקה לחסידי אומות העולם ב"יד ושם" ונגבות עדויות מהניצולים. כאשר אין אפשרות לעשות זאת, ניתן להסתמך על הצהרות ועדויות הנמסרות בפני נציגויות קונסולריות ישראליות במדינת מושב הניצול.

החוק קבע הגדרה ברורה ומפורטת למונח חסידי אומות העולם. על פי המקובל בשפת יום יום הכוונה היא לאישיות מוסרית אשר בעת צרה ומבחן נטתה אהדה, חסד ועזרה ליהודים. בהקשר לחוק הזיכרון השואה והגבורה ברור כי לא די באהדה, בחסד ובעזרה, שהרי המחוקק הציב דרישות נשגבות יותר, באומרו: "לחסידי אומות העולם ששמו נפשם בכפם להציל יהודים". משמע, לדרגת חסיד אומות העולם במובן החוק מגיע רק מי שביצע מעשה הצלה של יהודי, וזאת מתוך חירוף נפשו. לכאורה שני התנאים הללו חד הם שכן על-פי חוקי הנאצים כל המסתיר יהודי או מגיש לו עזרה מתחייב בנפשו. מי שהגיש עזרה מתוך בצע הכסף אינו ראוי לתואר חסיד אומות העולם במובן החוקי, אף על פי שהסתכן בהצילו יהודים.

ארבעת התנאים העיקריים להכרת מציל כחסיד אומות העולם הם:
מעורבות פעילה של המצילים בהצלת יהודי אחד או יותר מסכנת מוות או גירוש למחנות המוות.
סיכון לחייהם, חירותם או מעמדם של המצילים.
המניע הראשוני של המצילים היה לסייע ליהודים נרדפים. כלומר: ההצלה לא נעשתה עבור רווח כספי או תגמול אחר כגון המרת דתם של הניצולים, אימוץ ילדים וכו'.
קיומן של ראיות למקרה ההצלה – עדות של מי אלו שקיבלו את העזרה מהמצילים (עדות ניצול) או במקרים יוצאי דופן תיעוד ממקור ראשון המבסס את אופי ההצלה והנסיבות להצלה.

אדם זכאי לתואר "חסיד אומת העולם" גם אם בזמן המלחמה טען הניצול בפני המציל כי הוא אינו יהודי ולאחר המלחמה התברר כי הניצול הוא יהודי.

בשנת 2016 הועלתה בכנסת הצעה לתיקון החוק המבקשת להשוות את מעמדם של יהודים אשר הצילו יהודים אחרים לאלה שאינם יהודים. הצעה זו העלתה ביקורת נוקבת מצד מוסד "יד ושם", שטען כי הדבר יהווה פגיעה ברגשותיהם של שורדי שואה רבים.

 אותות כבוד והטבות 
שמותיהם של חסידי אומות העולם מונצחים ב"יד ושם" על קיר כבוד מיוחד ובעץ שניטע על שמם (ולעיתים על ידיהם) בשדרת חסידי אומות העולם, והם מקבלים מדליה מיוחדת עליה מוטבע שמם ותעודת כבוד. האות מוענק למצילים או שארי-בשרם בארצות מגוריהם באמצעות נציגיה הדיפלומטיים של ישראל. בטקסים אלו נוכחים נציגים של הממשל המקומי והם זוכים על פי רוב לסיקור תקשורתי רחב. לעיתים הניצולים מזמינים את מציליהם או קרוביהם לישראל ואז, לבקשתם, מתקיימים הטקסים ביד ושם. הנצחת שמם וההכרה בגבורתם מהווה הכרת תודה של העם היהודי לדורותיו על החמלה והמוסר הגבוה שהפגינו אנשים אלה בזמן השואה כלפי העם היהודי.

לפי סעיף 2 (4א) לחוק יד ושם, זכאים חסידי אומות העולם לאזרחות כבוד של מדינת ישראל לאות הוקרה על פועלם, ואחדים מהם אכן קבעו בה את מקום מושבם. לאלו מהם שהלכו לעולמם מבטיח החוק "אזרחות־זיכרון של מדינת ישראל".

לפי חוק הביטוח הלאומי, זכאים חסידי אומות העולם ובני משפחותיהם, היושבים בישראל, לתגמול חודשי השווה לשכר הממוצע במשק, למענקי הבראה ולהנחה בארנונה.

 חסידי אומות העולם לפי מדינות 
 נכון ל-1 בינואר 2023, מקור: אתר יד ושם פולין 7,280 הולנד 6,066 צרפת 4,255 אוקראינה 2,707 בלגיה 1,803 ליטא 924 הונגריה 883 איטליה 794 בלארוס 683 גרמניה 659 סלובקיה 639 יוון 365 רוסיה 221 סרביה 141 לטביה 138קרואטיה132 צ'כיה 125 אוסטריה 115 מולדובה 79 אלבניה 75 רומניה 69 נורווגיה 68 שווייץ 49 בוסניה והרצגובינה 49 ארמניה 24 דנמרק 22 בריטניה 22 בולגריה 20 סלובניה 16 שוודיה 10 מקדוניה 10 ספרד 9ארצות הברית5אסטוניה3 פורטוגל 3אינדונזיה3 ברזיל 2 סין 2פרו3 צ'ילה 2אירלנד1 יפן 1 לוקסמבורג 1 וייטנאם 1 מונטנגרו 1 טורקיה 1 אל סלוודור 1 גאורגיה 1 אקוודור 1 קובה 1 מצרים 1  סה"כ: 28,486

 חסידי אומות העולם בולטים 
 אליזבת איידנבנץ, מורה ואחות שווייצרית. ייסדה את בית היולדות של אלנא ובין השנים 1936–1944 הצילה כשש מאות תינוקות, פליטים יהודים וצוענים שברחו מגרמניה הנאצית וממדינות שנכבשו על ידיה.
 אליס, נסיכת באטנברג - נסיכה ממשפחת המלוכה הבריטית ואמו של הנסיך פיליפ, דוכס אדינבורו. החביאה בביתה באתונה אלמנה יהודייה ושניים מילדיה בתקופת הכיבוש הגרמני ביוון.
 אלידה בוסהרט הייתה פעילה בצבא הישע בהולנד, והצילה ילדים יהודים רבים באמסטרדם ובמערב הולנד, מצאה להם מקומות מסתור, ואספה עבורם אוכל וכסף לאחזקתם.
 אוטו ויידט, היה בעלים של בית מלאכה בברלין שרוב עובדיו היו יהודים חירשים ועיוורים. וכאשר החלו רדיפות הנאצים בתקופת השואה, ניסה לשמור על עובדיו תוך סיכון עצמי. עזרתו כללה מציאת מקומות מסתור עבורם, זיוף תעודות, שוחד של מנהל לשכת התעסוקה ועוד, לאחר המלחמה הקים בית יתומים עבור ניצולי מחנות הריכוז.
 אידה קוק, סופרת בריטית, שסייעה לעשרות פליטים מגרמניה להגיע לבריטניה.
 אירנה סנדלר, חברת ארגון "הוועד להצלת יהודים" ז'גוטה הפולני, הצילה מספר רב של ילדים יהודים על ידי הברחתם למנזרים ולמשפחות נוצריות.
 אוסקר שינדלר: שינדלר היה תעשיין גרמני שפעל בקרקוב שבפולין. בזכות קשריו ההדוקים עם ההנהגה הנאצית הצליח להציל מאות יהודים על ידי העסקתם במפעלים שהיו בבעלותו. פועלו הונצח בסרט "רשימת שינדלר". הבחירה, בו ובאשתו, ל"חסידי אומות העולם" הייתה שנויה במחלוקת והם נבחרו רק לאחר דיונים חוזרים בוועדה, בהם הוחלט .
 אנדרה גלן-הרשקוביצ'י מבריסל שבבלגיה, הצילה בתקופת השואה, יחד עם אחרים, כאלף ילדים יהודיים.
 אנחל סאנס בריס, דיפלומט ספרדי, וג'ורג'ו פרלסקה, איטלקי שהתחזה לדיפלומט ספרדי. הצילו יחדיו אלפי יהודים באמצעות שימוש בסמכויות השגרירות הספרדית בבודפשט, בין השאר תוך שימוש בחוק הספרדי מ-1924 המעניק אזרחות לצאצאי מגורשי ספרד. השניים השתמשו בחוק זה גם כשהיהודים האמורים לא באמת היו מצאצאי המגורשים.
 ארישטידש דה סוזה מנדש, קונסול פורטוגל בבורדו, צרפת. העניק 30,000 ויזות של מדינתו ליהודים, תוך שהוא מפר את האיסור של ממשלתו - וכך הצילם מהנאצים.
 גאורג פרדיננד דוקוויץ, דיפלומט גרמני בשגרירות ארצו בדנמרק, אשר איפשר את הצלת יהודי דנמרק בכך שהדליף את הידיעה על גירושם הצפוי למחתרת הדנית, והשיג בחשאי את הסכמת ממשלת שוודיה לקליטת היהודים.
 גרטרודה בבילינסקה, קתולית פולנייה שהייתה מטפלת בבית משפחה יהודית. כשנפטרה אם המשפחה, המשיכה גרטרודה לטפל בילד שנרשם כאחיינה במסמכים מזויפים שהשיגה. היא סיכנה את עצמה ונדדה עם הילד במחנות עקורים, עלתה איתו לאניית המעפילים אקסודוס ובשנת 1947 הגיעה עמו לארץ ישראל.
 ד"ר סימיליאן צ'קדה, בישוף סקופיה, התנגד בגלוי לנאצים והציל ילדים יהודים.
 דימיטר פשב פוליטיקאי בולגרי והמטרופוליט סטפן ראש הכנסייה האורתודוקסית הבולגרית, שניהלו בנפרד מאבק עיקש ברשויות הפוליטיות ומול מלך בולגריה, אשר מנע את גירושם של יהודי בולגריה אל מחנות ההשמדה.
 ד"ר היינריך קרל ארנסט גריבר שהיה כומר פרוטסטנטי בברלין שפעל למען הצלת יהודים תוך סיכון חייו.
 הרמן גרבה, מהנדס גרמני שהציל עשרות יהודים ממפעלו מהאקציות ברובנו, וכן צייד קבוצת עובדים אחרת בניירות מזויפים וכך הציל את חייהם. לאחר סיום המלחמה העיד במשפטי נירנברג על פשעי הנאצים בווהלין.

ראו גם
 הצלת יהודים במהלך השואה
 אות גיבור השואה הבריטי
 הצלה של יהודים על ידי מוסלמים בתקופת השואה
 יהודים שהוצלו בשואה על ידי חסידי אומות העולם להם יש ערך בוויקיפדיה

לקריאה נוספת
 רוברט סטלוף, בין צלב הקרס לסהרה, ירושלים: הוצאת יד ושם, תל אביב: הוצאת דביר
 אמיר השכל, גיבורים רגילים: על חסידי אומות עולם גרמנים, יבנה: שורשים, תשע"ד 2014
 יובל (וואלה) פישר, אלבניה: אלבנים ויהודים בתקופת השואה, ירושלים: הוצאת סטימצקי, 2022

 קישורים חיצוניים 


 דף הבית של המחלקה לחסידי אומות העולם ביד ושם
 רשימה מלאה של שמות חסידי אומות העולם, לפי מדינות, באתר יד ושם
 חסידי אומות העולם - מבחר סיפורים, באתר יד ושם
 חסידי אומות העולם בישראל – מתוך הפודקאסט של יד ושם (עם תמלול)
 על חסידי אומות העולם, בפודקאסט של יד ושם (עם תמלול)
 חסידי אומות העולם, באתר מט"ח

 ההטבות לחסידי אומות העולם, באתר הביטוח הלאומי
 יחידי סגולה- הצלת ילדים יהודיים בידי פולנים בתקופת השואה מאת אמונה נחמני גפני, באתר אימגו
 נילי קרן (עורכת), לחפש בן אדם, משואה לב, 2004
  כומר בלגי שהציל ילדים יהודים בא לביקור בישראל, יומני כרמל מרץ 1950 (התחלה 1:55)
 מגזין נייטיים, על הצלת קונרד לאטה ומצילי יהודים גרמנים, 13 בפברואר 2000




 הערות שוליים 

*
קטגוריה:הצלה בשואה