פרס נובל לשלום

פרס נובל לשלום הוא פרס המוענק בכל שנה לאנשים בעלי חזון שפעלו למען השלום והתגברו על מעגלי אלימות, עימותים, או דיכוי באמצעות הנהגה מוסרית. כמו כן, הפרס מוענק גם למנהיגי מדינות שנטשו את דרך המלחמה והחליפו אותה במשא ומתן במטרה להגיע לשלום או אישים שפעלו למען מטרות הומניטריות כמו זכויות האדם ומודעות סביבתית.

בניגוד לשאר פרסי נובל, המוענקים בסטוקהולם, בירת שוודיה, מוענק פרס נובל לשלום בבית עיריית אוסלו, בירת נורווגיה, שם גם נמצא מרכז נובל לשלום. הדבר נעשה על פי קביעה מפורשת של נובל בצוואתו, שאת ועדת הפרס יבחר הפרלמנט הנורווגי. לפי ועדת הפרס סיבה אפשרית להחלטתו של נובל לקבוע את נורווגיה כמרכז הפרס היא שבניגוד לשוודיה לא הייתה לנורווגיה מסורת מלחמתית.

מועמדות לפרס
ממוזער|180px|מרכז נובל לשלום, באוסלו
מועמדים לפרס יכולים להיות מוצעים על ידי אנשים שהוגדרו על־פי תקנות הוועדה, כגון: זוכי פרס נובל לשעבר, חברי הפרלמנט הלאומי, פרופסורים (בתחומים מסוימים), רקטורים ונשיאי אוניברסיטאות, שופטים בין-לאומיים, חברי הוועדה לשעבר ועוד. הוועדה שומרת את רשימת המועמדים בסוד ואף מבקשת מהמועמדים עצמם שלא לפרסם זאת.

המועמדויות מוגשות בדרך כלל בסביבות חודש פברואר של שנת הפרס, אך הן יכולות להיות מוגשות עד ישיבתה הראשונה של הוועדה.

הוועדה היא בת חמישה חברים וראשת הוועדה הנוכחית היא ברית רייס-אנדרסון, חברת פרלמנט ושרה לשעבר, שכיהנה מטעם מפלגת העבודה הנורווגית. היא מכהנת בתפקידה מ-2017. שפת הדיונים של הוועדה היא נורווגית. המועמדויות יכולות להיות מוגשות בשפות שונות, בדרך כלל אנגלית, אולם היו מועמדויות שהוגשו בגרמנית וצרפתית.

רשימת המועמדים לפרס בשנים 1901–1955 פורסמה.

עם פרסום רשימות המועמדים התברר כי אדולף היטלר היה מועמד לפרס נובל לשלום בשנת 1939 על ידי אריק ברנדט, חבר פרלמנט שוודי מהמפלגה הסוציאליסטית. ברנדט ביטל את הגשת המועמדות של היטלר כעבור מספר ימים, והגשתו הייתה סאטירית ונועדה להגחיך את מועמדותו של נוויל צ'מברלין על חלקו בהסכם מינכן.The darkly ironic 1939 letter nominating Adolf Hitler for the Nobel Peace Prize מועמדים ידועים לשמצה נוספים לפרס נובל לשלום היו יוסיף סטלין ובניטו מוסוליני.

לא רק אישים יכולים להיות מועמדים אלא גם ארגונים. בין הארגונים המפורסמים שזכו בפרס נמנים: הצלב האדום, האיחוד האירופי, והארגון למניעת הפצת נשק כימי. 

 זוכים שסירבו לקבל את הפרס 

רק זוכה אחד סירב לקבל את הפרס מיוזמתו: לה דק טהו (וייטנאם): דחה את פרס נובל לשלום לשנת 1973 אותו נבחר לקבל עם הנרי קיסינג'ר.

בנוסף אנדרי סחרוב שהיה דיסידנט זכה בפרס ב-1975 אך לא הורשה על ידי שלטונות ברית המועצות להשתתף בטקס. ליו שיאובו שזכה בפרס ב-2010 היה אסיר פוליטי באותה תקופה והשלטונות בסין מנעו ממנו ומאשתו להגיע לטקס הענקת הפרס.

הסכסוך הישראלי-ערבי והפרס
שמאל|ממוזער|200px|ראלף באנץ' ראשון הזוכים בפרס על תרומתו לפתרון הסכסוך. צילום: קארל ואן וכטן
מספר פעמים הוענק הפרס על מעשים הקשורים לסכסוך הישראלי-ערבי. הדבר קרה לראשונה ב-1950 כשהפרס הוענק לראלף באנץ' על ניהול המשא ומתן בין נציגי ישראל לנציגי מדינות ערב ברודוס שהתנהל בין ינואר ליולי 1949, שהביאו לבסוף לחתימת הסכמי שביתת הנשק בין המדינות המעורבות במלחמת העצמאות. פרס נובל לשלום לשנת 1978 הוענק למנחם בגין ואנואר סאדאת על הסכם קמפ דייוויד (הפרס ניתן עוד לפני הסכם השלום). פרס נובל לשלום לשנת 1994 הוענק ליצחק רבין, שמעון פרס ויאסר ערפאת על הסכמי אוסלו. זוכה נוסף שהפרס שלו קשור לסכסוך הוא ג'ימי קרטר שהיה המתווך בין ישראל למצרים בשיחות השלום וזכה בפרס נובל בשנת 2002 על מפעל חייו.

הענקת הפרס לערפאת עוררה מחלוקת עזה אף בתוך ועדת הפרס עצמה. באופן חסר תקדים, קורה כריסטיאנסן, אחד מחמשת חברי הוועדה התפטר במחאה על הענקת הפרס לערפאת. אומנם גם ב-1973 התפטרו שניים מחברי הוועדה במחאה על הענקת הפרס באותה שנה להנרי קיסינג'ר, אך הם השעו את הודעת הפרישה עד לאחרי הטקס, בעוד כריסטיאנסן התפטר מיד אחרי אישור הפרס ומחה ברחובות אוסלו במהלך הטקס. בריאיון שהתקיים עמו כעבור ארבע שנים הוא טען: "אינני גיבור. פשוט לא הייתי מסוגל יותר להסתכל במראה אילו המשכתי להיות חבר בוועדה שנותנת פרס לערפאת".

זוכי פרס נובל לשלום
שמאל|ממוזער|ברק אובמה מקבל את פרס נובל לשלום – "על מאמציו לחזק את הדיפלומטיה הבין-לאומית ושיתוף הפעולה בין העמים"
 שנה מקבלי הפרס מדינה פרטים 1901 75px ז'אן אנרי דינן  מייסד הצלב האדום. 75px פרדריק פאסי  צרפת מייסד החברה הצרפתית לשלום 1902 75px אלי דוקומון  מזכיר כבוד של לשכת השלום הבין-לאומית בשווייץ. 75px שארל אלבר גובאט מזכ"ל האיגוד הבין-פרלמנטרי 1903 75px רנדל קרמר  הממלכה המאוחדת חבר הפרלמנט הבריטי ומזכיר הליגה הבין-לאומית לבוררות 1904 75px המוסד לחוק בין-לאומי  על מאמציה כגוף לא רשמי לנסח את העקרונות הכלליים של מדע המשפט הבין-לאומי 1905 75px ברטה פון זוטנר  נשיאת כבוד של לשכת השלום הבין-לאומית בשווייץ, האישה הראשונה שזכתה בפרס זה 1906 75px תאודור רוזוולט  נשיא ארצות הברית, על ניסוח חוזה השלום במלחמת רוסיה–יפן, הסכם פורטסמות' 1907 75px ארנסטו תאודורו מונטה  נשיא הליגה הלומברדית לשלום 75px לואי רנו  צרפת פרופסור לחוק בין-לאומי מאוניברסיטת סורבון, פריז 1908 75px קלאס פונטוס ארנולדסון  חבר הפרלמנט השוודי ומייסד הליגה השוודית לשלום ובוררות 75px פרדריק באייר  חבר הפרלמנט הדני ונשיא כבוד של לשכת השלום הבין-לאומית בשווייץ 1909 75px אוגוסט ברנארט ראש ממשלת בלגיה וחבר הפרלמנט, השתתף בוועידות האג והיה מוביל ההצעות לאיחוד המשפט הימי הבין-לאומי 75px פול אנרי ד'אטורנל דה קונסטן  צרפת סנטור צרפתי, הקבוצה הפרלמנטרית הצרפתית לבוררות התנדבותית, ומייסד הוועדה להגנה על אינטרסים לאומיים ופשרה בין-לאומית 1910 75px לשכת השלום הבין-לאומית בשווייץ  ששימשו כקישור בין אגודות השלום במדינות השונות. 1911 75px טוביאס אסר  מייסד הוועידות הבין-לאומיות לחוק הפרטי בהאג 75px אלפרד הרמן פריד  עיתונאי ומייסד הפרסום Die Friedenswarte. 1912 75px אליהוא רוט  מזכיר המדינה של ארצות הברית ואחראי על מספר הסכמי בוררות 1913 75px הנרי לה פונטן  סנטור בלגי ונשיא לשכת השלום הבין-לאומית בשווייץ 1914 לא הוענק עקב מלחמת העולם הראשונה. 1915 1916 1917 75px הוועד הבין-לאומי של הצלב האדום  על לקיחת המשימה הכבירה של ניסיון להגן על זכויותיהם של אסירי מלחמה רבים בכל הצדדים (של מלחמת העולם הראשונה), לרבות זכותם ליצור קשר עם משפחותיהם 1918 לא הוענק עקב מלחמת העולם הראשונה. 1919 75px וודרו וילסון  נשיא ארצות הברית, על הקמת חבר הלאומים 1920 75px לאון בורז'ואה  צרפת מזכיר המדינה הצרפתי, נשיא הפרלמנט ונשיא מועצת חבר הלאומים 1921 75px ילמאר ברנטין  ראש ממשלת שוודיה ונציג שוודיה במועצת חבר הלאומים 75px כריסטיאן לאנגה  מזכ"ל הארגון הבין-פרלמנטרי 1922 75px פריטיוף ננסן  מדען וחוקר, ונציג נורווגיה לחבר הלאומים. מייסד "דרכוני ננסן" לפליטים 1923 לא הוענק 1924 1925 75px סר אוסטן צ'מברלין  הממלכה המאוחדת שר החוץ הבריטי ואחד ממייסדי הסכמי לוקרנו 75px צ'ארלס דוז  סגן נשיא ארצות הברית ויו"ר ועדת הפיוס של בעלות הברית 1926 75px אריסטיד בריאן  צרפת שר החוץ הצרפתי, אחד ממנסחי הסכמי לוקרנו 75px גוסטב שטרזמן  גרמניה קנצלר גרמניה, שר החוץ ואחד ממנסחי הסכמי לוקרנו 1927 75px פרדיננד בואסון  צרפת פרופסור באוניברסיטת סורבון ומייסד הליגה לזכויות האדם 75px לודוויג קווידה  גרמניה פרופסור באוניברסיטת ברלין, חבר הפרלמנט הגרמני ומשתתף במספר ועידות שלום 1928 לא הוענק 1929 75px פרנק קלוג  מזכיר המדינה של ארצות הברית ואחד ממייסדי הסכם קלוג-בריאן 1930 75px נתן סודרבלום  ארכיבישוף שוודי ומנהיג התנועה האקומנית לאיחוד כל הכנסיות הנוצריות 1931 75px ג'יין אדמס  סוציולוגית אמריקאית והנשיאה הבין-לאומית של הליגה הנשית הבין-לאומית לשלום וחופש 75px ניקולס מארי באטלר נשיא אוניברסיטת קולומביה ומקדם הסכם קלוג-בריאן 1932 לא הוענק 1933 75px סר נורמן אנג'ל  הממלכה המאוחדת סופר בריטי וחבר המועצה המבצעת של חבר הלאומים ושל מועצת השלום הלאומית 1934 75px ארתור הנדרסון שר החוץ הבריטי ונשיא ועידת פירוק הנשק של 1932 1935 75px קרל פון אוסייצקי  גרמניה הנאצית עיתונאי ופציפיסט גרמני, על מאבקו נגד ההתחמשות של גרמניה 1936 75px קרלוס לאמאס  מזכיר המדינה הארגנטיני, נשיא חבר הלאומים, ומתווך בסכסוך בין פרגוואי ובוליביה 1937 75px רוברט ססיל  הממלכה המאוחדת פוליטיקאי ודיפלומט בריטי, ממיסדי חבר הלאומים ופעיל שלום במסגרתו 1938 75px משרד ננסן הבין-לאומי לפליטים  על עבודתם בעזרה לפליטים. 1939 לא הוענק עקב מלחמת העולם השנייה. 1940 1941 1942 1943 1944 75px הוועד הבין-לאומי של הצלב האדום  הוענק רטרואקטיבית בשנת 1945. 1945 75px קורדל הול  מזכיר המדינה של ארצות הברית ומשתתף בכיר בייסוד האומות המאוחדות 1946 75px אמילי גרין באלץ' פרופסור אמריקאית להיסטוריה וסוציולוגיה ונשיאת כבוד בין-לאומית של הליגה הנשית הבין-לאומית לשלום וחופש 75px ג'ון מוט יו"ר המועצה המיסיונרית הבין-לאומית ונשיא הברית העולמית של האגודות הנוצריות של צעירים 1947 75px מועצת שירות הידידים הבריטית  הממלכה המאוחדת בשם אגודת הידידים הידועה יותר בשם "קווייקרים" אגודה אמריקאית לשירותי הידידים  1948 לא הוענק 1949 75px לורד בויד אור  הממלכה המאוחדת רופא בריטי, אחד המארגנים הראשיים ומנהל ארגון המזון והחקלאות הכללי, נשיא מועצת השלום הלאומית והארגון הבין-לאומי של ארגוני שלום 1950 75px ראלף באנץ'  פרופסור באוניברסיטת הרוורד, מתווך בארץ ישראל, 1948 1951 75px לאון ז'ואו  צרפת נשיא המועצה הבין-לאומית של האיחוד האירופי, חבר המועצה של ארגון העובדים הבין-לאומי 1952 75px אלברט שווייצר  צרפת על ייסודו של בית חולים בגאבון 1953 75px ג'ורג' מרשל  מזכיר המדינה ומזכיר ההגנה של ארצות הברית, נשיא הצלב האדום האמריקאי, מייסד תוכנית מרשל 1954 נציבות האו"ם לפליטים  ארגון סיוע בין-לאומי נוסד על ידי האו"ם ב-1951 1955 לא הוענק. 1956 1957 75px לסטר פירסון  שר החוץ הקנדי, נשיא המושב השביעי של העצרת הכללית של האומות המאוחדות, על הקמת כוח החירום של האומות המאוחדות לאחר מבצע סיני 1958 75px דומיניק פיר  אב המסדר הדומיניקני, מנהיג ארגון הסיוע לפליטים "l'Europe du Coeur au Service du Monde". 1959 75px פיליפ נואל-בייקר  הממלכה המאוחדת חבר הפרלמנט הבריטי, פעל כל חייו לשלום ושיתוף פעולה בין-לאומי. 1960 75px אלברט לוטולי  איחוד דרום אפריקה (נולד ברודזיה הדרומית) נשיא הקונגרס הלאומי האפריקני (ANC) בדרום אפריקה 1961 75px דאג המרשלד  המזכיר הכללי של האומות המאוחדות (הפרס הוענק לאחר מותו) 1962 75px לינוס פאולינג  מדען מהמכון הטכנולוגי של קליפורניה, על מאבקו להפסקת הניסויים בנשק גרעיני 1963 75px הוועד הבין-לאומי של הצלב האדום  עבור עבודתם בהגנה על זכויות האדם ב-100 שנות קיומה של הצלב האדום הבין-לאומי. 75px הליגה של אגודות הצלב האדום 1964 75px מרטין לותר קינג  על מאבקו למען זכויות האזרח 1965טקסט=|75x75 פיקסלים יוניסף  קרן הילדים של האומות המאוחדות 1966 לא הוענק. 1967 1968 75px רנה קאסן  נשיא בית הדין האירופי לזכויות אדם 1969 75px ארגון העבודה הבין-לאומי  1970 75px נורמן בורלוג  על מחקרו במרכז הבין-לאומי לשיפור התירס והחיטה, מקסיקו סיטי 1971 75px וילי ברנדט  גרמניה המערבית על מדיניות החוץ של גרמניה המערבית שהביאה להתקרבות לגוש המזרחי (אוסטפוליטיק) 1972 לא הוענק 1973 75px הנרי קיסינג'ר  על הפסקת האש שהייתה אמורה לסיים את מלחמת וייטנאם 75px לה דק טהו  וייטנאם (צפון) 1974 75px שון מקברייד  נשיא לשכת השלום הבין-לאומית, ונשיא ועדת האומות המאוחדות לענייני נמיביה 75px אייסאקו סאטו  ראש ממשלת יפן, הוענק עבור הוויתור על האופציה הגרעינית ביפן ועל מאמציו לקדם פיוס באזור. 1975 75px אנדריי סחרוב  על פעילותו למען זכויות אדם 1976 75px בטי ויליאמס  הממלכה המאוחדת מייסדות תנועת השלום של צפון אירלנד 75px מייריד קוריגן 1977 אמנסטי אינטרנשיונל  הממלכה המאוחדת על פעילותם להגנת זכויות האדם של אסירי מצפון ולמניעת עינויים. 1978 75px אנואר סאדאת  על המשא ומתן לשלום בין ישראל ומצרים. סאדאת לא הגיע לקבל את הפרס, במקומו הגיע שגריר מצרים בנורווגיה. 75px מנחם בגין  (נולד ב- רוסיה) 1979 75px אמא תרזה  (נולדה ב-סקופיה, כיום ) מנהיגת מסדר המיסיונרים של צדקה 1980 75px אדולפו פרס אסקיבל  על פעילותו למען זכויות אדם 1981 נציבות האו"ם לפליטים  פרס נובל שני לארגון הסיוע הבין-לאומי שנוסד על ידי האו"ם ב-1951 1982 75px אלווה מירדאל  נציגים בוועדת האומות המאוחדות לפירוק החימוש 75px אלפונסו גרסיה רובלס  1983 75px לך ואלנסה 22px|גבול פולין מייסד תנועת סולידריות ולימים נשיא פולין 198475px דזמונד טוטו  דרום אפריקה הבישוף של יוהנסבורג; מזכ"ל לשעבר, מועצת הכנסיות של דרום אפריקה, על פעילותו נגד האפרטהייד 1985 75px האגודה הבין-לאומית של רופאים למניעת מלחמה גרעינית  על הפצת מידע ויצירת מודעות בנושא לוחמה אטומית 1986 75px אלי ויזל  (נולד ב-) סופר וניצול שואה, הפרס הוענק על פועלו ב"ועדה הנשיאותית לזכר השואה", שבראשה עמד. 1987 75px אוסקר אריאס סנצ'ס  נשיא קוסטה ריקה, על יוזמתו לשיחות שלום במרכז אמריקה 198875x75 פיקסלים כוחות שמירת השלום של האומות המאוחדות  עבור מאמציהם אשר שתרמו תרומה חשובה לקראת מימוש אחד העקרונות הבסיסיים של האומות המאוחדות. 1989 75px טנזין גיאטסו  (נולד ב-) הדלאי לאמה ה-14, הוענק על מאבקו למען שחרור טיבט, הוא התנגד בעקביות לשימוש באלימות. במקום זאת הוא הטיף פתרונות של שלום המבוסס על סובלנות וכבוד הדדי כדי לשמר את המורשת ההיסטורית והתרבותית של בני עמו. 1990 75px מיכאיל גורבצ'וב  נשיא ברית המועצות, על תרומתו לסיום המלחמה הקרה 1991 75px אונג סן סו צ'י 22px|גבול בורמה על מאבקה הלא אלים של מנהיגת האופוזיציה הבורמזית למען דמוקרטיה וזכויות אדם 1992 75px ריגוברטה מנצ'ו  כאות הוקרה לעבודתה לצדק חברתי ופיוס אתנו-תרבותי על בסיס כבוד לזכויות עמים ילידים 1993 75px נלסון מנדלה  דרום אפריקה על עבודתם לסיומו של שלטון האפרטהייד, ועל הנחת היסודות להקמת משטר דמוקרטי בדרום אפריקה 75px פרדריק וילם דה קלרק 1994 75px יאסר ערפאת(נולד ב-) על מאמצם ליצור שלום במזרח התיכון וחתימתם על הסכמי אוסלו 75px יצחק רבין  75px שמעון פרס  (נולד ב-22px|גבול פולין) 1995 75px יוסף רוטבלט על מאמציהם להקטין את תפקידו של הנשק הגרעיני בפוליטיקה הבין-לאומית, ובטווח הארוך, לחסלו כליל 75px קונגרס פגוואש בנושא מדע ועניינים בין-לאומיים  1996 75px קרלוס פליפה חימנז בלו  על פעילותם לקראת פתרון של שלום לסכסוך במזרח טימור 75px חוזה רמוס הורטה 199775x75 פיקסלים המאמץ העולמי לאיסור על השימוש במוקשים על מאמציהם לאיסור שימוש וניקוי שטחים ממוקשים נגד אדם 75px ג'ודי ויליאמס  1998 75px ג'ון יום על מאמציהם למצוא פתרון שלום לסכסוך בצפון אירלנד75px דייוויד טרימבל 199975x75 פיקסלים רופאים ללא גבולות על תרומתם ההומניטרית במספר יבשות 2000 75px קים דה-ג'ונג  על עבודתו למען דמוקרטיה וזכויות אדם בקוריאה הדרומית ובמזרח אסיה בכלל, והפיוס עם קוריאה הצפונית בפרט 2001 75px האומות המאוחדות  על עבודתם לארגון עולם שליו יותר 75px|Kofi Annan, Photo: Harry Wad קופי אנאן  2002 75px ג'ימי קרטר  על מאמציו למצוא פתרונות שלום לסכסוכים בין-לאומיים, קידום הדמוקרטיה וזכויות האדם, וקידום של התפתחות כלכלית וסוציאלית 2003 75px שירין עבאדי על מאמציה למען הדמוקרטיה וזכויות האדם 2004 75px ואנגרי מאטאיי  על תרומתה לפיתוח בר-קיימא, דמוקרטיה, ושלום 200593x93 פיקסלים הסוכנות הבין-לאומית לאנרגיה אטומית  על תרומתם למניעת הפצת נשק גרעיני לצרכים צבאיים 75px מוחמד אל-בראדעי  2006 75px מוחמד יונוס  על הקמת בנק להלוואות קטנות לעניי בנגלדש113x113 פיקסלים בנק גרמין 200775x75 פיקסליםהפאנל הבין-ממשלתי לשינוי האקלים  על הגברת המודעות לשינוי האקלים ולהתחממות העולמית 75px אל גור  2008 75px מרטי אהטיסארי  על פעילותו למען השלום במספר מקומות בעולם במשך למעלה משלושה עשורים 2009 75px ברק אובמה  על מאמציו לחזק את הדיפלומטיה הבין-לאומית ושיתוף הפעולה בין העמים 2010 75px לְיוּ שְיַאוֹבּוֹ  על מאבקו הארוך והבלתי אלים למען זכויות אדם בסיסיות בסין 2011 75px אלן ג'ונסון-סירליף  על מאבקן הבלתי-אלים למען ביטחון לנשים וזכויות הנשים לשותפות מלאה בבניית שלום 75px לימה בואי 75px תוואכול כרמאן  2012 75px האיחוד האירופי  על שישה עשורים של תרומה לקידום השלום, הפיוס, הדמוקרטיה וזכויות האדם באירופה 201375x75 פיקסלים הארגון למניעת הפצת נשק כימי בין-לאומיעל מאמציו הנרחבים להשמיד את הנשק הכימי בעולם 2014 75px מלאלה יוספזאי  על מאבקם נגד הדיכוי של ילדים ואנשים צעירים ועל זכותם של כל הילדים לחינוך. 75px קאילש סאטיארת'י  2015 75px קוורטט הדיאלוג הלאומי בתוניסיה על פעולותיו למען הדמוקרטיה בעת מהפכת היסמין בתוניסיה 2016 75px חואן מנואל סנטוס  על מאמציו ההחלטיים להביא סוף למלחמת האזרחים שנמשכת יותר מ-50 שנה. 201775x75 פיקסליםהתנועה הבין-לאומית להשמדת נשק גרעיני "על פועלם למקד את תשומת הלב להשלכות הקטסטרופליות של כל שימוש שהוא בנשק גרעיני, ועל מאמציו הבלתי נדלים לקדם אמנה עולמית שתאסור שימוש בנשק מסוג זה". 2018 75px דניס מקווגי  על מאמציהם להפסיק את השימוש באלימות מינית ככלי נשק במלחמות ובעימותים חמושים 75px נאדיה מוראד  2019טקסט=|99x99 פיקסלים אבי אחמד על מאמציו לקידום השלום ושיתוף פעולה בין לאומי ובפרט על מאמציו לפתרון סכסוך הגבולות עם אריתריאה 2020טקסט=|75x75 פיקסלים תוכנית המזון העולמית על מאמציו להילחם ברעב, על תרומתו לשיפור התנאים לשלום באזורים שנפגעו מסכסוך ופועל ככוח מניע במאמצים למנוע את השימוש ברעב כנשק מלחמה וסכסוך202175pxדמיטרי מוראטובעל מאבקם למען חופש הביטוי 75px מריה רסה2022 75pxאלס ביאליצקיעל קידום החברה האזרחית במדינותיהם, ועל קידום הזכות לבקר כוח ולהגן על זכויות אזרחיות בסיסיותממוריאלהמרכז לחירויות אזרחיות2023לא ממוסגר|100x100 פיקסליםנרגוס מוחמדיעל מאבקה נגד דיכוי נשים באיראן ומאבקה לקידום זכויות אדם וחירות לכולם2024ניהון הידאנקיועל מאמציו ליצור עולם ללא נשק גרעיני, ועל הצגת עדויות לכך שאסור שייעשה אי פעם שימוש נוסף בנשק גרעיני.2025לא ממוסגר|95x95 פיקסליםמריה קורינה מצ'אדועל מאבקה הבלתי פוסק למען זכויות דמוקרטיות בשביל תושבי ונצואלה ובשביל מאמצה להשיג מעבר לא אלים מדיקטטורה לדמוקרטיה

ראו גם
 קונצרט פרס נובל לשלום

קישורים חיצוניים


 פרס נובל, האתר הרשמי
 פרס נובל לשלום, האתר הרשמי
 חתני פרס נובל לשלום, באתר פרס נובל

 הערות שוליים 

*
קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
שלום
נובל
נובל לשלום