שקל

שֶׁקֶל (באכדית: šiqlu; שיקלו) היא מידת משקל קדומה שלראשונה ידוע עליה ממסופוטמיה בעיקר של האלף השלישי לפנה"ס. לימים הפכה לשם מטבע.

בימי קדם
כיחידת משקל

השימוש הראשון במושג שקל ידוע ממסופוטמיה בערך ב-3000 לפנה"ס ושימש כיחידת משקל אכדית של כ-11 גרם שעורה. יחידת משקל זו שימשה כשער חליפין אחיד בין מוצרים ומנע את הצורך להכיר את שער החליפין הישיר בין כל שני מוצרים. על אף ששעורה הייתה יחידת כסף ממשית הייתה בעיה לשנע סכומי כסף גדולים למרחק מכיוון שהשעורה הייתה כבדה ועלולה להירקב לאורך זמן. לכן עברו האכדים להשתמש במתכת כסף (באכדית: kaspum) והוחלט באופן שרירותי שערך כסף שווה לשעורה באותה המשקל. לכן "שִקְלֻ כַסְפִם" היה למעשה גוש מתכת של כסף במשקל 11 גרם. המושג "שקל כסף" מוזכר בתנ"ך כמה פעמים, ברובן כמידת משקל למתכת הכסף, למשל: סיפור קניית מערת המכפלה (), סיפור חנוכת המשכן ( והלאה), מצוות מחצית השקל, מצוות פדיון הבן, מחיר הקורבנות לכפרת חטאים (), ובמקומות נוספים). אולם השקל מוזכר גם כמידה לשקילת מזון:  (ספר ). שני שלישי השקל המקראי נקראים פים.

כמטבע
ממוזער|שקל כפול צידוני; בצדו האחד מרכבה, ובשני אניה אלגנטית
בזכות השגשוג והמגעים עם יוון (שם גדל השימוש במטבעות במסחר), החלו הפיניקים בסוף המאה ה־5 לפנה"ס להטביע מטבעות, שהמפורסם מביניהם היה השקל הכפול הצידוני. בעולם ההלניסטי השקל היה שווה לארבע דרכמות (טטרדרכמה).

בעולם הפרסי נקרא ה"שקל"  סיגלוס .
ימין|ממוזער|מחצית שקל צורי משנת 102/101 לפנה"ס, על צדו האחד ראש האל מלקרת־הרקלס, על השני נשר על חרטום אניית משוטים, לידו אלה המסמלת את מלקרת, ומסביב כיתוב "לצור הקדושה ועיר מקלט"
בתקופה ההלניסטית, החל מ־126 לפנה"ס ועד כ־180 שנה לאחר מכן, המטבע החשוב ביותר והעיקרי בלבנט נטבע בצור ונקרא השקל הצורי. שהיה בימי בית שני המטבע הבלעדי לתשלום מס מחצית השקל לבבית המקדש מבחינה צורנית, על צדו האחד של השקל הצורי הופיע ראש מלקרת־הרקלס, ועל צדו השני הופיעו הנשר התלמי-והסלאוקי שבין רגליו נוסף חרטום אניה המסמל את אופייה הימי של צור, אלת הרקלס  שהייתה מסמליו של הרקלס הפכה לסמל המיטבעה של צור, וכיתוב על מטבעות צור בתקופה ההלניסטית היה יווני. תחת שלטון התלמים שקלים מכסף נטבעו גם באשקלון ובערים נוספות. השקל הצורי הפסיק להטבע בימי הקיסר נרון שעה שקיסר זה החל בטביעה מאסיבית של טטרדרכמות רומיות פרובינקיאלות ברחבי האימפריה .ממוזער|מטבע שקל מימי המרד הגדול. הכיתוב: בשמאל – האותיות "שג" שפירושם "שנה ג׳ למרד" (כלומר שנת 68) ומסביב לשוליים כיתוב "שקל ישראל". בימין – "ירושלים הקדושה"במהלך מלחמת היהודים ברומאים "המרד הגדול" טבעו המורדים בירושלים שקלים משלהם.R. Deutsch, Jewish Coinage During The First Revolt Against Rome 66-73 CE, Jerusalem 2017.  ואזי שולם מס מחצית השקל בשקלים הישראלים. משקלם ותכולת מתכתם שווים לשקל הצורי, ואף הכיתוב "ירושלים הקדושה" עליהם מקביל לכיתוב "צור הקדושה" ביוונית על מטבעות צור. שקלים אלה היוו סמל לעצמאות, כפי שמעידים, בין השאר, הסמלים שעליהם: הגביע, מִכְּלי הקודש במקדש, מוקף בכיתוב "שקל ישראל" (או "חצי השקל" במקרה של מטבעות מחצית השקל), ומעליו סימון מקוצר לשנת ההטבעה, ובצד השני ענף עם שלושה רימונים (עיטור יהודי מוכר, גם על כלי פולחן) ומסביבו כיתוב "ירושלים הקדושה". יש לציין שהמקורות ההיסטוריים לא מזכירים כלל הטבעת מטבעות במרד.

במשנה ובתלמוד מופיע השקל יחד עם שמות מטבעות אחרים (דינר, סלע) שהיו נהוגים באותה תקופה, למשל: "ר' דוסא אומר שמין להן מה שעתיד להעשות היה יפה שישה דינרים נותן להם שקל או יגמרו מלאכתן ויטלו שני סלעים" (). השקל המקראי ("שקל הקודש") היה קרוב בערכו (5/6) לסלע המופיע במשנה ובתלמוד, והשקל התלמודי היה בשווי חצי סלע, והכיל שני זוזים. במשנה מוזכר שהשקל המוזכר בתורה הוא שקל צורי., , ראו 

בימי הביניים והעת החדשה
שקל דמיוני

ממוזער|170px|שקל "גרליצר", גרמניה, המאה ה-18
השקלים הדמיוניים הם חיקויים של מטבעות השקל היהודי הקדום. אין מדובר בזיוף מטבעות לשם מרמה, כי אם במעין מדליה. יהודי אירופה השתמשו בהם כזכר למצוות מחצית השקל, לקיום מצוות מתנות לאביונים בחג פורים, לדמי חנוכה וכן בתור "חמישה סלעים" לפדיון הבן, והמטבעות גם נשמרו כסגולה. המטבעות עוצבו על פי תיאורים ספרותיים, ולא לפי דוגמת שקל עברי אמיתי. באורח מסורתי נטבעו עליהם המילים "שקל ישראל" מצד אחד ו"ירושלים הקדושה" מצד שני (בכתב מרובע, ולא בכתב עברי קדום), והדימויים המקובלים היו מטה אהרון הפורח מצד אחד, ומצד שני "צנצנת המן" (דימוי שפורש גם כגביע קטורת מעשֵׁן).

השקלים הדמיוניים הנודעים הם "שקלי גרליץ" ( ,Görlitzer) שהונפקו החל מן המאה ה-15 בגרמניה ושימשו כקמעות עבור נוצרים משום האמונה שהם העתקים של אחד משלושים השקלים שקיבל יהודה איש קריות מהרומאים תמורת הסגרת "ישו". שקלי גרליץ נפוצו באירופה ויוצרו במקומות שונים, והכינוי "גרליצר" דבק גם בשקל הדמיוני היהודי.

ב-25 ביוני 2023 נפתחה במוזיאון ישראל בירושלים תערוכה בשם "שקל או שקר" שיוחדה למטבעות הללו.

השקל הציוני

עם היווסדה של התנועה הציונית ועד הקמת המדינה שימש "שקל" או "שקל ציוני" לציון מס חבר שנתי. מי שרכש שקל, קנה את הזכות לבחור ולהיבחר לקונגרס הציוני. לפי מספר השקלים שנמכרו בכל מדינה נקבע מספר הצירים שהייתה זכאית לשגר לקונגרס. עם הקמת המדינה בוטל השקל הציוני.

השקל כמטבע במדינת ישראל

שמאל|ממוזער|100px|סמל השקל הישן 85–1980
שמאל|ממוזער|150px|מטבעות ישראליים מודרניים שעיצובם מבוסס על מטבעות שקל קדומים. למעלה - שקל אחד משנת 1980, למטה - לירה ישראלית אחת משנת 1967
ב-4 ביוני 1969 קיבלה הכנסת חוק של שניאור זלמן אברמוב הקובע כי שמו של המטבע הישראלי הוא "שקל". אולם מכיוון שבדיוק אז יצאה סדרה חדשה של שטרות עליהם התנוסס השם לירה, החוק קבע ששר האוצר יישם את החוק על פי שיקול דעתו, כשיחליט שבשלו התנאים לכך. המטבע שהיה נהוג אז בישראל נקרא "לירה ישראלית" והוא הוסיף לשמש עד ליישום החוק ב-24 בפברואר 1980. הלירה הישראלית הומרה בשקל לפי שער המרה של 10 לירות לשקל אחד. ב-4 בספטמבר 1985 החל תהליך החלפת השקל בשקל חדש (₪), לפי שער המרה של 1,000 שקלים = שקל חדש אחד. הסיבה לשתי ההחלפות הייתה האינפלציה הגואה והניסיונות להקל על עריכת חשבונות לאור הירידה התלולה בערך המטבע.

השקל בספרות
בספרו אלטנוילנד שנכתב בשנת 1902 כתב בנימין זאב הרצל את התיאור הבא:

ראו גם 
 שקל צורי
 מחצית השקל
 מטבעות ארץ ישראל
 שקלי גרליץ - השקלים הדמיוניים

קישורים חיצוניים

 קטלוג שטרות ומטבעות מהעבר של ישראל, באתר בנק ישראל
 "שקל" הקטלוג הנומיסמטי הישראלי המקוון מ-1927
 קטלוג מטבעות ישראל וכן קטלוג שטרות ישראל, באתר קולקט, כולל ערכי המטבעות
 קטלוג מטבעות ישראל וכן קטלוג שטרות ישראל, באתר קולנקט, כולל תמונות

 יוסף עופר, מדוע טעה רמב"ן בקריאת הכתובת שעל מטבע השקל? תרביץ פ', תשע"ב.

 זאב ח' ארליך, צנצנת המן בשקלי גרליץ, מוסף שבת מקור ראשון, 11 בינואר 2011
 יעקב עציון, גלגוליו של השקל העברי, באתר האקדמיה ללשון העברית, ספטמבר 2020
 אלון לנדאו - שני צידי המטבע, ראיון עם יניב שאואר, אוצר התערוכה שקל או שקר במוזיאון ישראל, ספטמבר 2023
 Marvin Tameanko, "  'False Shekels', The Medals that Influenced Modern History", in The Shekel 33, 2000, pp. 3–10 

הערות שוליים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:מטבעות עתיקים
קטגוריה:מטבעות אסיה
קטגוריה:פיניקים
קטגוריה:ארץ ישראל: כלכלה
קטגוריה:לבנון: כלכלה
קטגוריה:סוריה: כלכלה
קטגוריה:עיראק: כלכלה
קטגוריה:מטבעות שיצאו משימוש
קטגוריה:ישראל: מטבעות