קרנפיים

קַרְנַפִּיים (שם מדעי: Rhinocerotidae; "קרנף" ברבים: קַרְנַפִּים) היא משפחה בסדרת מפריטי פרסה ומקבוצת הקרנפים. המשפחה כללה בעבר מינים רבים, אולם כיום נותרו חמישה מינים בלבד. תחום תפוצתם של חמישה מינים אלו כולל את אפריקה ודרום-מזרח אסיה.

 מאפיינים 
משפחת הקרנפיים מתאפיינת בגודלם העצום של כל המינים, אשר כולם שייכים לקבוצת המגה-פאונה ומשקל קרנף בוגר מגיע למסה של בין חצי טון למספר טונות. בכל המינים, לפרטים הבוגרים קרן במרכז מצחם. תזונתם מבוססת על עשבים, ועורם עבה - כסנטימטר עד סנטימטר וחצי. עורם מורכב משכבות של קולגן, הממוקמות במבנה סריגי. שמיעתם של הקרנפיים וחוש הריח שלהם חדים, אך חוש הראייה שלהם חלש באופן יחסי. מרבית הקרנפיים מגיעים לגיל של 50 שנים ואף יותר.

מיני הקרנפיים הם בעלי חיים חזקים מאוד, ומהווים גורם מוות בולט מעולם החי. בהודו ובנפאל, הקרנפים מדורגים במקום הראשון בעולם החי כגורמי מוות לבני אדם, בעוקפם את הטיגריסים והנמרים. קיים תיעוד לכך שמספר קרנפים התנפלו על פילים שנשאו תיירים בתוך הג'ונגל. בדומה לבעלי-חיים אחרים, קרנפים מסוכנים יותר כאשר הם בקרבת צאצאיהם.

קרנפים התקיימו בעבר גם בארץ ישראל, לפי עצמות קרנפים שנתגלו באתרים ארכאולוגיים מהתקופה הפלאוליתית. הקרנפים נעלמו מישראל לפני כמה עשרות אלפי שנים.

 הקרן 
המאפיין הבולט ביותר של הקרנפיים הוא קרן גדולה הממוקמת מעל לאף. בניגוד לחיות אחרות בעלות קרניים, קרנם של הקרנפיים מורכבת מקרטין בלבד, ממנו עשויים גם שיער וציפורניים, ואין לה בסיס עצמותי. לקרנם של הקרנפיים שימושים ברפואה הסינית וליצירת ידיות של חרבות ופגיונות בתימן ובעומאן.

הקרנף משתמש בקרן כמכשיר עזר לנבירה לצורך איתור צמחים ומינרלים החבויים מתחת לאדמה. בנוסף הקרנף משתמש בקרן להגנה ולתקיפה.

 גודל 

הקרנפיים הם בעלי חיים גדולים וכבדים, וזו הגנתם העיקרית מפני טורפים. קרנף בוגר שוקל בין חצי ל-4 טון.

ממוזער|מרכז|700px|השוואה בין גדליהם של חמשת מיני הקרנפים: קרנף סומטרה (ירוק), קרנף ג'אווה (תכלת), קרנף צר-שפה/קרנף שחור (סגול), קרנף רחב-שפה/קרנף לבן (ורוד), קרנף הודי (אדום).
ממוזער|220px|קרנף צר-שפה.
ממוזער|220px|קרנף סומטרה
ממוזער|220px|איור של קרנף צמרירי.
ממוזער|220px|איור של אלסמותריום.

 סכנת הכחדה 
מצבם של כל חמשת מיני הקרנפים הקיימים אינו בטוח. הקרנף רחב-השפה הוא אולי הבטוח מבין החמישה, ובצד השני, קרנף ג'אווה נמצא בסכנת הכחדה חמורה, וב-2002 הוערך כי נותרו כ-60 פרטים בלבד בכל העולם, וכך הוא אחד משלושת מיני היונקים הגדולים הנדירים ביותר בעולם.

מאמצי שימור הקרנפיים החלו בשנות ה-70 של המאה ה-20, אך הם נחלו כישלון ואוכלוסיות הקרנפים המשיכו להצטמצם באופן חד ומשמעותי. סחר באיברי הקרנפיים אסור לפי הסכמי ה-CITES  (Convention on International Trade in Endangered Species of Wild Fauna and Flora), אולם ציד בלתי חוקי של הקרנפים עדיין קיים והשפעתו מסכנת את מאמצי השימור של הקרנפיים.

הקרנפיים ניצודים בעיקר לצורך סחר בקרניהם. במזרח אסיה ישנה אמונה במזרח אסיה כי לקרני הקרנפים יש עוצמה ויכולות ריפוי, ומשתמשים בהם לצורך ייצור תרופות. בנוסף משמשות הקרניים לצורכי נוי וריהוט.

בשנת 2021 החל מיזם חלוצי של הבנק העולמי וקרן ההשקעות הסביבתית  בו הוצעו למכירה אג"חים בשווי כולל של 45 מיליון דולר למטרת שימור אוכלוסיית הקרנפים שחיים בשני פארקים לאומיים בדרום אפריקה. ההשקעה צפויה להיפתח לאחר 5 שנים ותפריש למשקיעים ריבית עם תשואה שתלויה באחוז הגידול בכמות הקרנפים, זאת מכיוון שגידול האוכלוסייה צפויה להיטיב לא רק עם אוכלוסיית הקרנפים אלא גם עם מדינת דרום אפריקה עצמה.

 טקסונומיה 
כיום קיימים 5 מיני קרנפים בארבעה סוגים:
 סוג ומין יחיד דיצרוס (Diceros) - בו המין קרנף צר-שפה (D. bicornis).
 סוג ומין יחיד: קרנף רחב שפה (Ceratotherium) - בו המין קרנף רחב-שפה (C. simum).
 סוג ומין יחיד: דיצרורינוס (Dicerorhinus) - בו המין קרנף סומטרה (D. sumatrensis).
 סוג: קרנף אסייתי (Rhinoceros) - בו המינים: קרנף הודי (R. unicornis) ו-קרנף ג'אווה (R. sondaicus).

 מיון הקרנפיים 

 קרנף באומנות 
הקרנף מופיע פעמיים באומנות החזותית מהתקופה הרומית בארץ ישראל, בציורי הקיר של מערת הקבורה הצידונית במרשה שבגן הלאומי בית גוברין, ובפסיפס בית האמידים בלוד. הקרנף שמתואר בפסיפס בית האמידים בלוד, משולב בסצנה המתארת נוף סוואנה אפריקאית. במקור המים נמצא היפופוטם עם זנב מסולסל, שמאפיין את פולחן אל הים ומקורות המים הרומי, נפטון. על מקור המים שומרים אריה ולביאה. ליד מקור המים, מופיע מקבץ בעלי חיים אופייני לנופי הסוואנות, שמגיעים אליו לשתות ולרחוץ. העיצובים הריאליסטיים מלמדים כפי הנראה על מסע של בעלי הבית בלוד אל מרכז אפריקה, למטרות ציד, שהיה ענף פופולרי בקרב האצולה ובעלי הממון בתקופתם.



 לקריאה נוספת 
 בריאן כריסטי, סחר קטלני, נשיונל ג'יאוגרפיק ישראל, גיליון 221, אוקטובר 2016

 קישורים חיצוניים 



 צילום ראשון של קרנף סומטרה מהאי בורנאו  באתר נשיונל ג'יאוגרפיק
 רונן רז, ציד קרנפים: פרופיל של רצח עם, אתר - Go travel


הערות שוליים

*
קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1845
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי ריצ'רד אוון
קטגוריה:משפחות יונקים