פרס נובל לכלכלה

פרס נובל לכלכלה, או בשמו הרשמי פרס בנק שוודיה למדעי הכלכלה לזכרו של אלפרד נובל (בשוודית: Sveriges Riksbanks pris i ekonomisk vetenskap till Alfred Nobels minne), הוא פרס המוענק מדי שנה לכלכלנים בולטים על ידי האקדמיה המלכותית השוודית למדעים. אף שהפרס מוכר יותר כ"פרס נובל לכלכלה", הוא אינו חלק ממורשתו של אלפרד נובל ומוענק מאז שנת 1969 ביוזמת הבנק המלכותי השוודי, הבנק המרכזי במדינה, לציון 300 שנה להיווסדו.

תהליך הענקת הפרס
ההחלטה על הענקת הפרס, כמו בשאר פרסי נובל, נתונה בידיה של האקדמיה השוודית המלכותית למדעים, והפרס מוענק יחד עם שאר הפרסים במדעים. שמותיהם של כמאה מועמדים נשלחים בכל שנה על ידי ממליצים מוסמכים לוועדת הפרס, המונה חמישה עד שמונה חברים. זו בתורה שולחת רשימה מצומצמת לאספת נובל, שמצביעה על המועמדים (עד שלושה). הפרס ניתן בטקס הנערך בסטוקהולם, והוא מלווה במענק כספי בסך 10 מיליון קרונות (בערך מיליון אירו נכון לסוף 2004). כל המידע על תהליך בחירת הזוכים נשמר בסוד במשך 50 שנה, בדומה לפרסי נובל האחרים.

חתני פרס נובל לכלכלה
עד 2022 (ועד בכלל) חולק הפרס ל-92 זוכים אשר 55 מתוכם הם תושבי ארצות הברית, ורק שלוש נשים נכון לשנת 2024. ארבעה ישראלים זכו בפרס: ישראל אומן, דניאל כהנמן, ג'ושוע אנגריסט ויואל מוקיר ו-39 יהודים (כ-40% מהסך הכול). הגיל הממוצע של זוכי הפרס לכלכלה (67) הוא גבוה יחסית לפרסי נובל האחרים (הגיל הממוצע של זוכי כל הפרסים הוא 59).

 שנה מקבלי הפרס מוסד נימוק 1969 רגנר פריש אוניברסיטת אוסלו על פיתוח ויישום מודלים דינמיים לניתוח תהליכים כלכליים יאן טינברגן אוניברסיטת ארסמוס 1970 פול סמואלסון המכון הטכנולוגי של מסצ'וסטס על העבודה המדעית בה פיתח תאוריות כלכליות סטטיות ודינמיות, פעולה שתרמה להעלאת רמת הניתוח במדע הכלכלי 1971 סיימון קוזנץ אוניברסיטת הרווארד על הפרשנות המבוססת אמפירית של צמיחה כלכלית שהובילה לתובנות מעמיקות לגבי המבנה והתהליך הכלכליים והחברתיים של פיתוח1972 ג'ון היקס אוניברסיטת אוקספורדעל התרומות החלוציות לתאוריית שיווי המשקל הכלכלי הכללי ולתיאורית הרווחה קנת' ארו אוניברסיטת הרווארד 1973 וסילי לאונטיף אוניברסיטת הרווארד על פיתוח שיטת תשומה-תפוקה ועל יישומה בבעיות כלכליות חשובות1974 גונאר מירדאל אוניברסיטת סטוקהולם על עבודתם החלוצית בתחום התאוריה של הכסף והתנודות הכלכליות, ועל הניתוח החודר של קשרי הגומלין בין תופעות כלכליות, חברתיות וממסדיות פרידריך אאוּגוסט פון האייק אוניברסיטת וינה 1975 לאוניד קנטורוביץ' האקדמיה למדעים של ברית המועצותעל תרומותיהם לתאוריה של אופטימיזציה של הקצאת משאבים צ'אלינג קופמאנס אוניברסיטת ייל 1976 מילטון פרידמן אוניברסיטת שיקגו על הישגיו בתחומים של ניתוח צריכה, היסטוריה ותאוריה מוניטרית ועל שהדגים את הסיבוכיות של מדיניות ייצוב 1977 ברטיל אולין בית הספר לכלכלה של סטוקהולם על תרומותיהם פורצות הדרך לתאוריה של סחר בין-לאומי ותזוזות הון בין-לאומיות ג'יימס מיד אוניברסיטת קיימברידג' 1978 הרברט סיימון אוניברסיטת קרנגי מלון על מחקרו החלוצי על תהליך קבלת ההחלטות בארגונים כלכליים 1979 תיאודור שולץ אוניברסיטת שיקגועל מחקרם החלוצי על פיתוח כלכלי ובמיוחד בקשר לבעיות של מדינות מתפתחות ארתור לואיס אוניברסיטת פרינסטון 1980 לורנס קליין אוניברסיטת פנסילבניה על יצירה של מודלים אקונומטריים ויישומם לניתוח של תנודות כלכליות ומדיניויות כלכליות 1981 ג'יימס טובין אוניברסיטת ייל על הניתוח של שווקים פיננסיים וקשריהם להחלטות הוצאה, תעסוקה, ייצור ומחירים 1982 ג'ורג' שטיגלר אוניברסיטת שיקגו על מחקריו רבי ההשפעה של מבנים תעשייתיים, תפקוד שווקים והסיבות והתוצאות של רגולציה ציבורית 1983 ז'ראר דברה אוניברסיטת קליפורניה בברקלי על הכנסת שיטות אנליטיות חדשות לתאוריה הכלכלית, ועל הניסוח הריגורוזי של התאוריה של שיווי משקל כללי 1984 ריצ'רד סטון אוניברסיטת קיימברידג' על תרומות בסיסיות לפיתוח מערכת חשבונאות לאומית ששיפרה את הבסיס לניתוח כלכלי אמפירי 1985 פרנקו מודיליאני המכון הטכנולוגי של מסצ'וסטס על הניתוח החלוצי של חיסכון ושל שווקים פיננסיים 1986 ג'יימס מ. ביוקנן המרכז לחקר בחירה ציבורית על הבסיס החוזי והחוקתי לתאוריה של קבלת החלטות כלכלית ופוליטית 1987 רוברט סולו המכון הטכנולוגי של מסצ'וסטס על תרומותיו לתאוריה של צמיחה כלכלית 1988 מוריס אלה בית הספר הלאומי הגבוה למכרות בפריז על תרומותיו החלוציות לתיאורית השוק ולניצול יעיל של משאבים 1989 טריגבה הבלמו אוניברסיטת אוסלו על הבהרת היסודות ההסתברותיים של האקונומטריקה ועל הניתוח של מבנים כלכליים בו-זמניים1990 הארי מרקוביץ' אוניברסיטת העיר ניו יורקעל עבודתם החלוצית בתאוריה של כלכלה פיננסית מרטון מילר אוניברסיטת שיקגו ויליאם שארפ אוניברסיטת סטנפורד 1991 רונלד קואס אוניברסיטת שיקגו על הגילוי וההבהרה של חשיבות עלויות עסקה וזכויות הקניין למבנה המוסדי ולפעולה של הכלכלה 1992 גארי בקר אוניברסיטת שיקגו על הרחבת התחום של ניתוח מיקרו-כלכלי למגוון רחב של התנהגות ואינטראקציה אנושית1993 רוברט פוגל אוניברסיטת שיקגועל חידוש המחקר בהיסטוריה כלכלית על ידי יישום של תאוריה כלכלית ושיטות כמותיות בשביל להסביר שנויים כלכללים ומוסדיים דאגלס נורת' אוניברסיטת וושינגטון בסנט לואיס1994 ג'ון הרסני אוניברסיטת קליפורניה בברקליעל הניתוח החלוצי של שיווי משקל בתאוריה של משחקים לא-שיתופיים ג'ון נאש אוניברסיטת פרינסטון ריינהרד זלטן אוניברסיטת בון 1995 רוברט לוקאס אוניברסיטת שיקגו על שפיתח את ההנחה של ציפיות רציונליות ויישם אותה, ובכך שינה את הניתוח המקרו כלכלי והעמיק את הבנתנו במדיניות כלכלית1996 ג'יימס מירליס אוניברסיטת קיימברידג'על תרומתם הבסיסית לתאוריה הכלכלית של תמריצים תחת מידע א-סימטרי ויליאם ויקרי אוניברסיטת קולומביה1997 רוברט קרהרט מרטון אוניברסיטת הרווארדעל שיטתם החדשה לקביעת הערך של נגזרים מיירון שולס Long-Term Capital Management 1998 אמרטיה סן אוניברסיטת קיימברידג' על תרומותיו לכלכלת הרווחה 1999 רוברט מנדל אוניברסיטת קולומביה על הניתוח של מדיניות מוניטרית ופיסקלית תחת משטרים שונים של שער חליפין ועל הניתוח של אזורי מטבע אופטימליים2000 ג'יימס הקמן אוניברסיטת שיקגו על הפיתוח של תאוריה ושיטות לניתוח מדגמים סלקטיביים דניאל מקפאדן אוניברסיטת קליפורניה בברקלי על הפיתוח של תאוריה ושיטות לניתוח בחירה בדידה2001 ג'ורג' אקרלוף אוניברסיטת קליפורניה בברקלי על הניתוח של שווקים עם מידע א-סימטרי מייקל ספנס אוניברסיטת סטנפורד ג'וזף שטיגליץ אוניברסיטת קולומביה2002 דניאל כהנמן אוניברסיטת פרינסטון על הכנסת תובנות מהמחקר הפסיכולוגי למדע הכלכלי, בייחוד בקשר לשיפוט אנושי וקבלת החלטות תחת אי-ודאות ורנון סמית' אוניברסיטת ג'ורג' מייסון על מיסוד ניסויי מעבדה ככלי לניתוח כלכלי אמפירי, בייחוד במחקר של מנגנוני שוק אלטרנטיביים2003 רוברט אנגל אוניברסיטת ניו יורק על שיטות לניתוח סדרות עיתיות כלכליות עם תנודתיות משתנה בזמן (ARCH) קלייב גריינג'ר אוניברסיטת קליפורניה בסן דייגו על שיטות לניתוח סדרות עיתיות כלכליות עם מגמות משותפות (קואינטגרציה)2004 פין קידלנד אוניברסיטת קרנגי מלון ואוניברסיטת קליפורניה בסנטה ברברהעל תרומותיהם בדינמיקה מקרו-כלכלית: הקונסיסטנטיות בזמן של מדיניות כלכלית והכוחות המניעים מאחורי מחזורי עסקים אדוארד פרסקוט אוניברסיטת המדינה של אריזונה והפדרל ריזרב של מיניאפוליס2005 ישראל אומן האוניברסיטה העברית בירושליםעל חיזוק הבנתנו של עימות ושיתוף פעולה דרך ניתוח של תורת המשחקים תומאס שלינג אוניברסיטת מרילנד 2006 אדמונד פלפס אוניברסיטת קולומביה על הניתוח של שקלול תמורות בין-זמניות במדיניות מקרו-כלכלית2007 ליאוניד הורביץ אוניברסיטת מינסוטהעל הנחת היסודות לתאוריית תכנון המנגנונים אריק מסקין המכון למחקר מתקדם בפרינסטון רוג'ר מאירסון אוניברסיטת שיקגו 2008 פול קרוגמן אוניברסיטת פרינסטון על ניתוח דפוסי מסחר ומיקום של פעילות כלכלית2009 אלינור אוסטרום אוניברסיטת אינדיאנה ואוניברסיטת המדינה של אריזונה על הניתוח של ממשל כלכלי, בייחוד ביחס למשאבי הכלל אוליבר ויליאמסון אוניברסיטת קליפורניה בברקלי על הניתוח של ממשל כלכלי, בייחוד ביחס לגבולות של העסק2010 פיטר דיאמונד המכון הטכנולוגי של מסצ'וסטס על ניתוח שווקים עם חיכוכי חיפוש דייל מורטנסן אוניברסיטת נורת'ווסטרן ואוניברסיטת אורהוס כריסטופר פיסרידס בית הספר לכלכלה של לונדון2011 תומאס סרג'נט אוניברסיטת ניו יורקעל מחקרם האמפירי על סיבתיות במקרו-כלכלה כריסטופר סימס אוניברסיטת פרינסטון2012 אלווין רות אוניברסיטת הרווארדעל התאוריה של הקצאה יציבה והפרקטיקה של תכנון שוק לויד שפלי אוניברסיטת קליפורניה בלוס אנג'לס2013 יוג'ין פאמה אוניברסיטת שיקגועל הניתוח האמפירי של מחירי נכסים לארס פיטר הנסן אוניברסיטת שיקגו רוברט שילר אוניברסיטת ייל 2014 ז'אן טירול אוניברסיטת טולוז על הניתוח של כוח שוק ורגולציה 2015 אנגוס דיטון אוניברסיטת פרינסטוןעל הניתוח של צריכה, עוני ורווחה2016 אוליבר הארט אוניברסיטת הרווארדעל תרומתם לתורת החוזים בנגט הולמסטרום המכון הטכנולוגי של מסצ'וסטס 2017 ריצ'רד ת'יילר אוניברסיטת שיקגו על תרומתו לכלכלה התנהגותית2018 ויליאם נורדהאוס אוניברסיטת ייל על הכללת שינויי אקלים באנליזה מאקרו-כלכלית ארוכת טווח פול רומר בית הספר למנהל עסקים של אוניברסיטת ניו יורק על הכללת חדשנות טכנולוגית באנליזה מאקרו-כלכלית ארוכת טווח2019 אבהיג'יט בנרג'י המכון הטכנולוגי של מסצ'וסטס על גישתם הניסויית להפחתת העוני העולמי אסתר דופלו המכון הטכנולוגי של מסצ'וסטס מייקל קרמר אוניברסיטת הרווארד2020 פול מילגרום אוניברסיטת סטנפורד על שיפורים בתורת המכרזים ובהמצאות של פורמטים חדשים של מכירות פומביות רוברט וילסון (כלכלן) אוניברסיטת סטנפורד2021 דייוויד קארד אוניברסיטת קליפורניה בברקליעל תרומותיו האמפיריות לכלכלת העבודה ג'ושוע אנגריסט המכון הטכנולוגי של מסצ'וסטס על תרומותיהם המתודולוגיות לניתוח יחסי סיבתיות חידו אימבנס אוניברסיטת סטנפורד2022 בן ברננקי המכון הטכנולוגי של מסצ'וסטס למחקר על בנקים ומשברים פיננסיים דאגלס דיימונד בית הספר למנהל עסקים באוניברסיטת שיקגו פיליפ דיבוויג בית הספר למנהל עסקים באוניברסיטת ייל 2023 קלודיה גולדין אוניברסיטת הרווארד על קידום המחקר בנוגע לנשים בשוק העבודה2024 דרון אג'מולו המכון הטכנולוגי של מסצ'וסטס על מחקר כיצד מוסדות נוסדים ומשפיעים על שגשוג סיימון ג'ונסון המכון הטכנולוגי של מסצ'וסטס ג'יימס א. רובינסון אוניברסיטת שיקגו2025יואל מוקיראוניברסיטת נורת'ווסטרןעל ההסבר לצמיחה המונעת מחדשנות 
ועל זיהוי התנאים המקדימים לצמיחה בת-קיימא באמצעות תהליך טכנולוגיפיליפ אגיוןINSEADפיטר האוויטאוניברסיטת בראון

המחלוקת
מספר מבני משפחת נובל הביעו תרעומת על השימוש בשם "פרס נובל לכלכלה". פטר נובל טוען שבנק שוודיה "הפר את הסמל המסחרי של השם נובל. שני שלישים מהפרסים של הבנק בכלכלה הוענקו לכלכלנים אמריקאים מאסכולת שיקגו, שיוצרת מודלים מתמטיים כדי לתת ספקולציות בשוק המניות והאופציות – ההפך הגמור ממטרותיו של אלפרד נובל, להיטיב עם בני האדם".

מתנגדי הפרס ומדיניות הבחירה בזוכים בו העלו את הטענות הבאות:
 הקישור לשם נובל על אף שהפרס לא נתרם על ידי אלפרד נובל.
 הכלכלנים החשובים ביותר כבר זכו בפרס בשנות השבעים ותחילת שנות השמונים ועל כן המועמדים שנותרו בתחום הם חלשים יותר ולכן יותר מעוררי מחלוקת.

קישורים חיצוניים


 פרס נובל, האתר הרשמי
 פרס נובל לכלכלה, האתר הרשמי
 חתני פרס נובל לכלכלה, באתר פרס נובל




הערות שוליים

*
קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
כלכלה
נובל
נובל לכלכלה