פקאריים

פקאריים (שם מדעי: Tayassuidae) המכונים גם חזירי העולם החדש (אף כי שונים מהחזירים) היא משפחה של מכפילי פרסה בתת-סדרת דמויי חזיר. מבין הסוגים במשפחה, שורשי הקטגונוס עתיקים יותר ועל כן הם פרימיטיביים מהפקארי. תפוצת המשפחה מדרום-מערב ארצות הברית עד למרכז ארגנטינה.

אנטומיה
גודל ראש וגוף 75 - 110 ס"מ, גודל הזנב 1.5 - 10 ס"מ, והוא מורכב משש עד תשע חוליות בעוד שלחזיריים 20 - 23 בזנבם. הפרווה מברשתית בגוונים אפור עד חום, אזורים לבנים וצהובים בפנים ובחזה. שערות ארוכות ונוקשות באמצע הגוף לכל אורכו. הגוף כצורת החזיר (חבית), אולם הרגליים ארוכות וצרות והפרסות קטנות. ברגליים הקדמיות 4 אצבעות, הקיצוניות קטנות יותר ואינן נוגעות באדמה. ברגליים האחריות מתפקדות רק 2 אצבעות, האצבעות 3 ו-4 מאוחדות בקצותיהן כמו אצל מעלי גירה. בדומה לחזיריים, גם אצל הפקאריים החוטם בר תנועה וסחוסי והאוזניים זקופות. קיימת בלוטת ריח בעכוז לפני הזנב, בשעת ריגוש מזדקפות שערות הגב ומופרש ריח עז ומושקי מהבלוטה המורגש ממרחק מטרים רבים. הקיבה בעלת שני חדרים ואינה מסוגלת לעלות גירה. לנקבות הקטגונוסים שני זוגות פטמות ולפקאריים ארבעה זוגות פטמות.

אבולוציה
תיארוך המאובנים של הקבוצה הוא תחילת האוליגוקן עד סוף המיוקן באירופה, אמצע המיוקן עד תחילת הפלאוקן באסיה, מיוקן ופליוקן באפריקה, תחילת אוליגוקן עד ימינו בצפון אמריקה, סוף הפלאוקן עד ימינו בדרום אמריקה. הפלטיגונוס ששכן בארצות הברית לפני 12,000 שנה ונכחד בעידן הקרח האחרון, היה גדול בהרבה מבני משפחתו החיים כיום.

התנהגות
הפקאריים חיים בעדרים. גודל הקבוצה משתנה מפרט בודד למאות, בהתאם למידה שבה המין ניצוד ולמיקומו הגאוגרפי. הם פעילים במהלך היום וניזונים ממגוון רחב של צמחים ובעלי חיים קטנים.

מיון
מיני הפקאריים:

 שם  שם מדעי  תמונה/איורשימור טאיאסו לבן שפתיים  Tayassu pecari120pxשימור VU קטגונוס צ'אקו  Catagonus wagneri120pxשימור EN פקארי מגוון  Pecari tajacu120pxשימור LC פקארי ענק  Pecari maximus  שימור DD

סוגים נכחדים:

משפחת הפקאריים קרובה למשפחה הפרהיסטורית Sanitheriidae.

 קישורים חיצוניים 



*
קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1897
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי תאודור שרמן פלמר
קטגוריה:דמויי חזיר