Kellanvirta

Kellanvirta on Keski-Suomessa Konnevedellä Konneveden kirkonkylän lähellä virtaava viisi kilometriä pitkä joki, joka muodostaa lyhyen osuuden Rautalammin reitin pääreitin keskijuoksulla. Joki alkaa Konneveden Pitkälahdesta ja se laskee Liesveden Kellanlahteen.

 Joen kulku 
Joki saa alkunsa Konneveden Pitkälahdelta alkavassa Siikakoskessa, jossa on pudotusta 1,1–1,2 metriä ja jonka pituus on noin 100 metriä  ja pinta-ala 10 hehtaaria . Koski laskee yli kilometrin leveään läpivirtausjärveen, jota vesistöviranomaiset kutsuvat myös Kellanvirraksi. Järven lounaispäässä vesi jatkaa matkaansa noin 700 metriä pitkässä jokiuomassa, joka alkaa Taikinaisessa ja loppuu Karinkoskessa. Taikinainen on lyhyt nivamainen koski, mutta Karinkoski on noin 350 metriä  pitkä koski, jonka pinta-ala on 11,7 hehtaaria . Karikoski laskee 1,6 kilometriä pitkään ja 150–400 metriä leveään virtaan. Virran eteläpäässä vesi ahtautuu alajuoksulla kapeaan jokimaiseen uomaan, joka on 1,2 kilometriä pitkä ja 50–100 metriä leveä. Uoman niskalla sijaitsee 100 metriä pitkä pohjapato, jonka yli vesi syöksyy Kellankoskeen. Kellankoski on noin 550 metriä  pitkä ja siinä on suurin pudotus 2,9 metriä . Kellankosken pinta-ala on noin 16,8 hehtaaria . Jokiuoma on jaettu kahtia siten, että osa vedestä ohjautuu rinnakkaista uomaa myöten 180 metriä alempana sijaitsevaan Kellankosken vesivoimalaitokseen. Rinnakkaiset uomat yhtyvät hieman voimalan alapuolella yhdeksi uomaksi. Koskimainen osuus päättyy joessa olevaan mutkaan ja se laskee lopuksi Kellanlahdessa olevaan lahdelmaan.

 Hydrologiaa 
Kellanvirta sijaitsee Kymijoen vesistössä (14) Rautalammin reitin valuma-alueen (14.7) Konneveden alueen (14.71) alapuolella sijaitsevassa Leppäveden–Kynsiveden alueessa (14.3), jonka Kellanvirran alueeseen (14.362) se kuuluu. Joen valuma-alueen pinta-ala on 5 781,79 neliökilometriä ja sen järvisyys on 20,82 %.

Kellanvirran virtaamat mitataan Siikakosken niskalta ja ne ovat keskivirtaamana (MQ) olleet 56 kuutiometriä sekunnissa (m³/s, vuosina 1981–2010 ), keskiylivirtaamana (MHQ) 93,28 m³/s ja keskialivirtaamana (MNQ) 32,92 m³/s. Virtaama-arvot on mitattu vuosina 1967–2022. Pienin mitattu virtaama (NQ) on 17,8 m³/s, joka sattui viimeksi 24.10.2006, ja suurin virtaama (HQ) on 143,00 m³/s, joka mitattiin 21.6.1988.

 Luontoarvoja 
Konnevesi on hyvin kirkas ja puhdasvetinen järvi, jonka kokonaisfosforipitoisuudet ovat alle 10 mikrogrammaa litrassa vettä. Kellankoskessa fosforipitoisuudet ylittävät 10 mikrogrammaa litrassa vettä. Konneveden kirkonkylän jätevedet johdetaan Siikakosken alapuolella Kellanvirtaan. Siikakosken viereisen kalankasvatuslaitoksen vesi otetaan Konnevedestä ja lasketaan käytön jälkeen Siikakosken alapuolelle.

 Virkistyskäyttö 
Joen kautta kulkee Konnevesi-Laukaa-melontareitti. Taikinaisen ja Karinkosken itäpuolelle on merkitty partiomajan polku. Muutamissa kohdissa joen varressa on laavu tai nuotiopaikka.

 Historiaa 
Siikakoskessa on toiminut aikoinaan vesimylly ja vesisaha, jotka on myöhemmin purettu pois. Kosken oikealla rannalla toimii nykyään kalankasvatuslaitos. Karinkoskessa toimineista vesivoimaa hyödyntämistä laitteista ei ole tässä tietoa. Sen sijaan Kellankoskessa on toiminut 1930-luvun lopulta asti vesivoimalaitos, joka on hyödyntänyt alusta alkaen vain osaa vesivoimasta.

Keisarillinen senaatti määräsi 23.3.1914 Rautalammin lauttausväylästä. Uittotoiminta oli alkanut kuitenkin jo 1850-luvulla ja sitä jatkettiin vuoteen 1964 saakka. Vuosina 1972–1973 uittolaitteet purettiin pois.

 Katso myös 
 Konneveden Kosket

 Lähteet 

 Aiheesta muualla 

 Ursin, Jorma: Konneveden kosket nauteskelijän paratiisi, Viitattu 5.8.2023

 https://www.etpo.fi/pohjois-savo/3-tarkasteltavat-pintavedet-pohjavedet-ja-erityiset-alueet/3-4/3-4-1/ 

Luokka:Konneveden luonto
Luokka:Leppäveden–Kynsiveden alue
Luokka:Rautalammin reitti
Luokka:Suomen joet