Éva Fahidi

Éva Fahidi (22. lokakuuta 1925 Debrecen – 11. syyskuuta 2023 Budapest) oli unkarilainen holokaustista selviytynyt julkinen esiintyjä ja muistelmakirjailija.Neil Genzlinger, Éva Fahidi, Outspoken Holocaust Survivor, Dies at 97 The New York Times 14.9.2023, viitattu 14.9.2023Éva Fahidi-Pusztai Has Passed Away,  Buchenwald Memorial 11.9.2023, viitattu 14.9.2023

Fahidin vanhemmat olivat puutavarakauppias Desiderius Fahidi ja Irma Fahidi. Hänelle syntyi vuonna 1933 sisko Gilike. Etnisesti juutalainen perhe kääntyi katoliseen uskoon vuonna 1936. Fahidi kävi siskonsa kanssa luostarikoulua. Natsi-Saksan miehitettyä Unkarin keväällä 1944 hän joutui perheineen siirtymään ghettoon. 27. kesäkuuta 1944 perhe siirrettiin Auschwitziin. Fahidin äiti ja sisko murhattiin myrkkykaasulla. Isä kuoli vähän myöhemmin huonojen elinolojen johdosta. Fahidi itse siirrettiin pakkotyöhön Buchenwaldiin elokuussa 1944. Hän joutui työskentelemään kranaatinvalmistuksessa IG Farbenille. Maaliskuussa 1945 yhdysvaltalaisjoukot vapauttivat Fahidin kuolemanmarssilta. Hän palasi Unkariin ja työskenteli Budapestissa ulkomaankaupan parissa. Vuoden 1989 jälkeen hän perusti yrityksen, joka harjoitti käsitöiden vientiä.

Toisen maailmansodan jälkeen Fahidi teki ensimmäisen vierailunsa Auschwitziin vuonna 2003. Tämän jälkeen hän aloitti julkisen puhumisen ja järjestötoimintaan osallistumisen. Vuonna 2005 ilmestyi hänen muistelmateoksensa Anima rerum – Katkaistu nuoruus (2005). Fahidi osallistui usein julkisiin muistotilaisuuksiin ja teki vierailuja koululuokissa Saksassa sekä muualla Euroopassa. Lokakuussa 2015 kantaesitettiin Budapestin Vígszínház-teatterissa Fahidin ja Emese Cuhorkan sataminuuttinen esitys, jossa yhdisteltiin tanssia ja vuoropuhelua. Vuoteen 2017 mennessä Fahidi ja Cuhorka olivat järjestäneet esityksen eri puolilla Eurooppaa yli 50 kertaa.

Fahidin julkista toimintaa motivoi osaltaan autoritaaristen poliitikkojen nousu muun muassa Unkarissa sekä laajemmin antisemitismin, vihapuheen ja äärioikeistolaisen politiikan uudelleen kasvanut suosio. Fahidille myönnettiin vuonna 2012 Bundesverdienstkreuz. Vuonna 2014 hänet nimitettiin Stadtallendorfin ja vuonna 2020 Weimarin kunniakaupunkilaiseksi. Hän kuoli 97-vuotiaana pitkään sairastettuaan. Fahidi tunnettiin varhaisen avioliittonsa myötä myös sukunimellä Pusztai-Fahidi. Myöhemmin hänen elämänkumppaninsa oli Andor Andrási. Hänellä oli tytär Judith.

 Lähteet 

Luokka:Unkarilaiset kirjailijat
Luokka:Holokaustista selviytyneet
Luokka:Kansalaisaktivistit
Luokka:Vuonna 1925 syntyneet
Luokka:Vuonna 2023 kuolleet