Qajar-dynastia

pienoiskuva|Iranin kartta 1800-luvun alussa.

Qajar-dynastia (tai qadzar-dynastia) tarkoittaa Iranissa vuosina 1794–1925 hallinnutta šiialaista dynastiaa, jonka hallitsemaa aluetta on kutsuttu Qajar-valtioksi.Axworthy 2013, s. 194 Dynastian taustavoimana olivat kajarit, turkkilaissukuinen heimo, jonka jäsenet olivat yleensä paimentolaisia. 

 Dynastian synty 
Vuonna 1779, kun Moḥammad Karim Khan Zand, Zand-dynastian viimeinen hallitsija oli kuollut, kajarien heimon päällikkö Agha Moḥammad Khan (vallassa 1779–1797) pyrki yhdistämään Iranin valtansa alle. Vuoteen 1794 mennessä hän oli vakiinnuttanut asemansa Georgiassa ja Kaukasuksella, ja vuonna 1796 hänet kruunattiin šaahiksi.

Agha Moḥammad salamurhattiin vuonna 1797, minkä jälkeen valtaistuimelle nousi hänen serkkunsa Fatḥ Alī Šah (1797–1834). Tämä hävisi kaksi sotaa Venäjälle (1804–1813 ja 1826–1828) ja menetti sille Georgian, Armenian ja pohjoisen Azerbaidzanin.

 Šaahit 
Dynastiaan kuuluvia hallitsijoita olivat:

 Agha Mohammad Khan Qajar, 1794–1797
 Fath Ali Shah, 1797–1834
 Ali Mirza Qajar,  1834
 Mohammad Shah Qajar, 1834–1848
 Nasser-al-Din Shah, 1848–1896
 Mozzafar-al-Din Shah, 1896–1907
 Mohammad Ali Shah, 1907–1909
 Ahmad Shah Qajar 1909–1925

 Dynastian tuho 
Dynastian viimeinen hallitsija Ahmad Shah Qajar, joka nousi valtaistuimelle, ei kyennyt pitämään valtakunnan ohjia käsissään. Ensimmäisessä maailmansodassa (1914–18) Iran joutui Venäjän, Britannian ja Osmanien valtakunnan miehittämäksi. Helmikuussa vuonna 1921 Reza Shah Pahlavi, (hallitsijana 1925–1941) kaappasi vallan itselleen. Ahmad Shah Qajar syrjäytettiin lopullisesti lokakuussa 1925, kun hän oli matkalla Euroopassa. Tämän jälkeen vallassa oli Pahlavien hallitsijasuku.

 Qajar-valtion luonne 
Qajar-valtio oli tyypillinen heimovaltio siinä, että sen byrokratia oli ohut instituutio, joka liittoutui paikallisten heimojen kanssa ja ohjasi niitä löyhästi edustajiensa välityksellä. Byrokratia keskittyi hovin ympärille. Väestöstä kolmannes tai jopa puolet oli paimentolaisia tai puolipaimentolaisia, jotka karjankasvatuksen ohella viljelivät myös maata. Maakuntien kuvernööreiksi nimettiin heimojohtajia, jotka lähettivät valtiolle tietyn osan kokoamistaan veroista.

1920-luvulle tultaessa Qajar-valtion tilanne alkoi olla jo sietämätön: veronkeruu oli puutteellista, minkä vuoksi maalla ei esimerkiksi ollut virallista armeijaa, ja korruptio oli tiuhaan tahtiin vaihtuvissa hallituksissa yleistä. Tämä motivoi Reza Shahia aloittamaan vallankumouksen järjestelmää vastaan.

 Katso myös 

 Luettelo Persian kuninkaista

 Lähteet 



 Viitteet 

Luokka:Iranin historia